Справа №479/375/24
Провадження №1-кп/479/90/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2024 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000010 від 30 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Секретарка Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, та особу похилого віку, освіта середня, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

учасники судового засідання:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

11 лютого 2024 року близько 21.00 год., обвинувачений ОСОБА_3 перебував по АДРЕСА_2 . В цей час він почув гучний гуркіт мопеда, який зупинився на АДРЕСА_1 . Вийшовши на вулицю, ОСОБА_3 побачив ОСОБА_5 , який стояв біля мопеда, та між ними на ґрунті раптово неприязних відносин стався словесний конфлікт. В ході конфлікту у обвинуваченого виник протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, реалізуючи який, він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні стоячи із заду до ОСОБА_5 та тримаючи в правій руці в`язку ключів, на якій знаходився брелок у вигляді сувенірного ножа, наніс потерпілому один удар в обличчя, а саме в область лівої щоки. В результаті протиправних дій обвинуваченого, потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що конфлікт трапився 11 лютого 2024 року близько 21.00 год. на АДРЕСА_2 . В цей час він рухався своїм мопедом по селу, в нього закінчилося паливо, він набрав по телефону своїх родичів, в цей час на вулиці вийшов обвинувачений і відразу наніс йому удари в область лівої щоки, від чого він утримав тілесні ушкодження. На даний час претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого не має.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, врахувавши думку потерпілого, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та кваліфікує його діїза ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину.

Судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому відсутні.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості, обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що за положеннями ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст.100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього на момент розгляду справи не застосовувались.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020( одна тисяча двадцять) грн..

Речові докази: відсутні.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: