ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1473/24 Справа № 214/1386/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м.Кривий Ріг

28 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000022 за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік,

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_7 , за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі положень ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку суду, 09.01.2024 року в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 , проходячи біля Криворізької північної податкової інспекції, розташованої по вул. Героїв Підпільників, буд. 42, що в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, знайшов на землі загублений паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 09.07.2004 Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, який останній підняв та не маючи на те законних підстав, став зберігати при собі з метою подальшого підроблення та використання.

Далі, цього ж дня, в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на досягнення єдиного злочинного наміру, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, шляхом видалення первинної фотокартки та вклеювання на її місце нової, власної фотокартки, до першої сторінки паспорту серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 09.07.2004 року Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, підробив останній.

Крім того, 12.01.2024 року близько 11:00 години, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , маючи за мету уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, при проведенні поліцейськими превентивних заходів, а саме перевірка документів згідно ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», видаючи себе та представляючись як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 09.07.2004 року Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, в якому згідно висновку СЕ-19/104-24/1866-ДД від 24.01.2024 року на першій сторінці бланку паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім?я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виданого 09.07.2004 року Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, мала місце заміна фотокартки власника: первинна фотокартка була частково видалена, поверх підкладки первинної фотокартки була наклеєна нова фотокартка власника з подальшою імітацією на ній фрагмента відбитку рельєфної печатки, шляхом видавлювання обідків рельєфним предметом круглої форми. Ознак внесення змін до первинного змісту інших реквізитів даного паспорту не виявлено. Бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , заповнений на ім?я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виданий 09.07.2004 року Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку - бланку паспорта громадянина України, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Реалізуючи раптово виниклий прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на підтвердження своєї особи пред`явив інспектору ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , до числа функціональних обов`язків якого входить складання адміністративних матеріалів, завідомо підроблений документ, а саме паспорт серії НОМЕР_1 , заповнений на ім?я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виданий 09.07.2004 року Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, тим самим використавши останній.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок є незаконним та таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання, просить вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити до відбування ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців; на підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України; в іншій частині вирок суду просить залишити без змін. Вважає, що судом І інстанції помилково призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі, оскільки суд І інстанції мав керуватись вимогами ст. 69-1 КК України і призначити покарання не більше як дві третини максимального строку, а саме 1 рік 4 місяці обмеження волі, оскільки ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, активне сприяв розкриттю злочину, матеріальної шкоди від його дій не заподіяно.

Обвинувачений ОСОБА_7 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь під час апеляційного розгляду, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, думку захисника ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, а також п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Верховний Суд України у правовому висновку щодо застосування ст. 69-1 КК України своїм рішенням від 14.04.2016 року констатував, що неможливість застосування положень ст. 69-1 КК України до осіб, які вчинили злочини за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, коли збитки або шкоду злочином заподіяно не було, порушує принцип справедливості, обмежує принципи рівності та індивідуалізації юридичної відповідальності, оскільки ступінь суспільної небезпечності злочинів без заподіяння збитків або шкоди значно нижчий, ніж злочинів, якими такі збитки або шкоду було заподіяно.

З оскаржуваного вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі, активне сприяв розкриттю злочину, матеріальної шкоди від його дій не заподіяно. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що судом І інстанції помилково призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі, оскільки суд І інстанції мав керуватись вимогами ст. 69-1 КК України і призначити покарання не більше як дві третини максимального строку, а саме 1 рік 4 місяці обмеження волі, оскільки ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі, активне сприяв розкриттю злочину, матеріальної шкоди від його дій не заподіяно, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність визнається, зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора є слушною та обґрунтованою, яка підлягає задоволенню, а вирок суду І інстанції зміні в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 рокувідносно ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік,

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: