ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1411/24
Провадження №1-кс/477/725/24
УХВАЛА

про арешт майна

04 липня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , третьої особи, стосовно майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000716 від 19 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2024 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000716 від 19 грудня 2023 року із клопотанням про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 27 червня 2024 року в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000716, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 19 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, за фактом вчинення мешканцями міста Миколаєва дій, пов`язаних розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру.

27 червня 2024 року, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка перевіряється органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено мобільну та комп`ютерну техніку, а також предмети порнографічного характеру, які могли використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вказане майно є засобами та знаряддям злочину і можуть зберігати сліди вчиненого злочину, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального правопорушення, тобто містять ознаки речового доказу, прокурор звернувся з вказаним клопотання про накладення арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 повністю підтримала вказане клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на те, що вилучене під час обушку майно може бути засобами та знаряддям вчинення злочину, тому відповідає ознакам визначеним у статті 98 КПК України, та для його збереження, на це майно необхідно накласти арешт.

ОСОБА_4 , як власник вилученого майна. В судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000716 від 19 грудня 2023 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною третьою статті 301 КК України за фактом розповсюдження творів та предметів порнографічного характеру.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою особою залучила до протиправної діяльності, пов`язаної із розповсюдження творів та предметів порнографічного характеру низку осіб жіночої статті, які здійснювали виготовлення та розповсюдження матеріалів порнографічного характеру через відео чат в мережі інтернет.

Під час досудового розслідування обставин указаного правопорушення, органом досудового розслідування проведено комплекс негласних слідчих (розшукових) дій, в ході яких задокументовані вище викладені обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

На виконання доручення слідчого, УМП ГУНП в Миколаївській області встановлено осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного правопорушення, зокрема його організаторів, виконавців; місця їх проживання, вчинення протиправних дій, транспортні засоби що перебувають у їхньому користуванні, тощо.

Відповідно до вищевказаної інформації встановлено, що до протиправної діяльності залучено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . яка для забезпечення своєї злочинної діяльності використовує приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

27 червня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді здійснено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільну та комп`ютерну техніку, а також предмети порнографічного характеру, які могли використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 27 червня 2024 року, вилучене в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000716 від 19 грудня 2023 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 , шляхом направлення клопотання засобами поштового зв`язку, звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За системним тлумаченням положень статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описана у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, які полягають у вчиненні мешканцями міста Миколаєва дій, пов`язаних з розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру, та отриманням від цієї діяльності прибутку, що в силу пункту 1 частини третьої статті 132 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешту майна.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями частини третьої статті 170 КПК не містить таку вимогу її застосування як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості.

Про доведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення може свідчити сам факт здійснення за певними фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, та відповідні матеріали цього провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі описаних у клопотанні обставин кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження дійшов висновку, що за описаних фактичних обставин могло бути вчинено кримінальне правопорушення, пов`язане з розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру групою осіб, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України.

Матеріали досудового розслідування містять достатні відомості вважати, що до вчинення кримінального правопорушення можуть бути причетні особи, зокрема ОСОБА_4 , яка в період часу з 03:01 години до 03:38 години 24 лютого 2024 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою особою, знаходячись у спеціально обладнаному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою персонального комп`ютера, обладнаного веб-камерою, під`єднаного до мережі Інтернет на вільно відвідуваному інформаційному ресурсі у мережі Інтернет на сайті з електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 авторизувавшись, використовуючи відомий їй логін та пароль, із нік-нейм «bad-party», який призначений для групових відеочатів, за грошову винагороду у розмірі 452,91 грн. (чотириста п`ятдесят дві гривні дев`яносто одна копійка, загальну суму грошових коштів в ході досудового розслідування не встановлено) за 36 хвилин 7 секунд, виготовила та збула Інтернет користувачу, особу якого в ході досудового розслідування не встановлено, у режимі реального часу відеопродукцію, загальна тривалість якої становила 36 хвилин 7 секунд, що містила непристойну спеціальну демонстрацію її оголеного тіла та статевих органів, що містить ознаки порнографії та відноситься до порнографії.

На даному етапі досудового розслідування триває ряд слідчих дій, встановлюється коло осіб причетних до вчинення злочину, їх роль у виготовленні та розповсюдженні творів та предметів порнографічного характеру.

У відповідності до частини сьомої статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що вилучена у ході проведення обшуку мобільна та комп`ютерна техніка може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Інформація, яка міститься у мобільному телефоні та на нотубуці ОСОБА_4 , що були вилучені під час обшуку містить інформацію щодо предмету доказування у кримінальному провадженні, а саме зафіксовані відеоматеріали, які підтверджують здійснення злочинної діяльності та може мати суттєве значення для встановлення інших обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

На переконання слідчого судді, додані до клопотання прокурора матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для забезпечення збереження речового доказу та з метою запобігання можливості його приховування, знищення або перетворення. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт вилучене 27 червня 2024 року, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на: мобільний телефон, марки iPhone 12 Pro Max, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки Dell, чорного кольору, s/n НОМЕР_3 , з зарядним пристроєм; чотири предмети, у вигляді порнографічних іграшок.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6