В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000259 від 16.01.2024, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, відбув покарання, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 9 , діючи повторно та в умовах воєнного стану, під час посадки в трамвай №3, шляхом вільного доступу, викрав у неповнолітньої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «М2101К9А6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IМЕ1 2: НОМЕР_2 , рожевого кольору, вартістю 3200 гривень, в прозорому чохлі, із карткою мобільного оператора ПРАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , після чого із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3200 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. Підтвердив, 16 січня 2024 року, приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 9 , діючи повторно та в умовах воєнного стану, під час посадки в трамвай №3, шляхом вільного доступу, викрав у неповнолітньої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Хіаоmі». У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_4 формальна; перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з 08.2016 року, діагноз: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання кількох лікарських засобів та інших психоактивних речовин; знаходився на стаціонарному лікуванні з 03.06.2008р. по 20.06.2008 р. у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з діагнозом розлади особистості поведінки спричинені ураженням ГМ і його дисфункцією, депресивний синдром. За медичною допомогою в диспансер не звертався. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №245 від 05.032024 року ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не рекомендовано.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, відтак, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Таким чином, можливим є застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Скасуванню також підлягає арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 18.01.2024 року.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Цивільні позови не заявлялися.

Внесену заставу за обвинуваченого слід повернути заставодавцю.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 2 (два) роки іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Заставу у розмірі 60 560, 00 грн., визначену ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.01.2024 року, та внесену за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 - повернути заставодавцю ОСОБА_10 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 18.01.2024 року, на мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «М2101К9А6», рожевого кольору в прозорому чохлі, під яким знаходиться паперовий аркуш, який поміщено в спеціальний пакет WAR1221938.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «М2101К9А6», рожевого кольору в прозорому чохлі, під яким знаходиться паперовий аркуш - повернути потерпілій ОСОБА_11 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1