Провадження № 1-кп/204/1822/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000634, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пески Карунського району, Ульянівської області, СРСР, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в закритому засіданні. Підстав для повернення або закриття кримінального провадження не вбачається. Вважає, що обвинувальний акт подано у відповідності до КПК України. Також, прокурор подала до суду клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років. У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлює

невідворотність покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, а тому

з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового

розслідування та суду. ОСОБА_7 є працездатною особою, проте постійного офіційного місця роботи не має, міцних соціальних зв`язків не має, що вказує на можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи, що наразі у зв`язку з широкомасштабною збройною

агресією Російської Федерації проти України, на всій території України діє

воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 вiд 24.02.2022 року

«Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому продовжений та на

теперішній час не скасований, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може покинути територію Дніпропетровської області. ОСОБА_7 відомі особисті дані та місце проживання потерпілої, яка крім цього являється близькою родичкою - донькою останнього, та проживає з ним за одним місцем мешкання. Також ОСОБА_7 відомі дані про свідків у даному кримінальному провадженні, тому є всі підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене особливо тяжке кримінальне правопорушення шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди, іншим чином. Оскільки ОСОБА_7 є працездатною особою, але офіційно не працює, наявний ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Законний представник неповнолітньої потерпілої проти призначення обвинувального акта до судового розгляду не заперечувала. Заперечувала проти задоволення клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки вона є інвалідом, ОСОБА_7 їй у всьому допомагав, наразі вона потребує його допомоги.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду у закритому судовому засіданні. Проти продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, оскільки ризики наведені прокурором в обґрунтування клопотання не доведені. Дружина обвинуваченого є інвалідом, потребує його допомоги.

Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначив, що дій насильницького характеру по відношенню до дочки не здійснював вже приблизно 5 років, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, справа підсудна Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, підстав щодо її закриття, зупинення розгляду чи направлення прокурору для проведення досудового провадження суд не вбачає. Під час порушення кримінального провадження і досудового слідства не було допущено порушень КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, у зв`язку з чим обвинувальний акт необхідно призначити до судового розгляду.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 27 КПК України слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом та у разі необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. Окрім цього, вказане кримінальне правопорушення останнім було вчинено по відношенню до малолітньої особи, а тому задля забезпечення безпеки обвинуваченого та потерпілої, не розголошення їх анкетних відомостей та безпосереднього місця проживання потерпілої, суд вважає за необхідним проводити розгляд кримінального провадження в закритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, суд зазначає, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, що саме по собі може спонукати обвинуваченого до дій спрямованих на уникнення можливого покарання.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_7 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченої.

Також, судом береться до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 не працевлаштований, не має джерела доходу, до обрання запобіжного заходу постійно проживав з дружиною та дитиною, яка на даний час є неповнолітньо. Обвинувачується у вчиненні розпусних дій щодо своєї дочки, якій на час вчинення кримінального правопорушення була малолітньою.

Вищевказане, у сукупності із можливим покаранням, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, свідчить про велику ймовірність того, що він бажаючи уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій щодо переховування та ухилення від суду, така оцінка стосується перспективних фактів, тому суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності».

Судом також враховується, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, до яких, зокрема, відноситься швидкий судовий розгляд кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання обвинуваченого під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу відтермінує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої заінтересованості ОСОБА_7 у результатах судового розгляду, створює ймовірну можливість для його позапроцесуальних дій.

Перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_7 на неповнолітню потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, який було вчинено по відношенню до своєї малолітньої дитини, з якою останній проживає за однією адресою, а тому в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, у обвинуваченого ОСОБА_7 буде реальна можливість здійснювати тиск як на неповнолітню потерпілу, так і на законного представника неповнолітньої потерпілої шляхом вмовлянь та певних пропозицій за для того, щоб останні змінили свої показання в суді, або ж відмовились від їх надання. Також з великою імовірністю існує ризик впливу на свідків.

Слід окремо зазначити, що ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_7 на неповнолітню потерпілу є дуже великим, оскільки остання є його рідною дочкою, неповнолітньою особою, а тому є вразливою та морально залежною, в тому числі і від матері, яка є дружиною обвинуваченого.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 до обрання йому запобіжного заходу не був працевлаштованим, офіційного джерела доходу не мав, а тому існує велика ймовірність того, що останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Що стосується клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід є такими, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , відтак у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених судом ризиків. На користь цих висновків суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істині вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовим позиціям, викладених у рішеннях ЄСПЛ «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року та «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання ризиків, які були встановлені раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки, суд вбачає підстави не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні та згідно ст. 197 КПК України продовжити дію обраного запобіжного заходу на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 315, 369- 372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження № 0000634, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, до судового розгляду у закритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпро, пр. Пушкіна, 77б на 28.12.2023 о 12.40 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

До судового засідання викликати учасників кримінального провадження.

Згідно статті 317 КПК України, роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» строком на 60 днів до 25 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання та вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 29 грудня 2023.

Суддя ОСОБА_1