Справа № 442/1199/24
Провадження № 1-кп/442/131/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000019 від 03.01.2024 на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не адвоката, не депутата, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 в порушення ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи з 28.09.2022 на профілактичному обліку в Дрогобицькому РВП ГУНП у Львівській області, як кривдник, 18.12.2023 приблизно о 15:30 год, будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де умисно та безпідставно вчинив по відношенню до свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за цією ж адресою, психологічне насильство, що носить систематичний характер, яке виразилося у словесних образах нецензурними словами, приниженні, демонстрації власної фізичної переваги та залякуванні батька, шляхом розмахування перед ним складним кишеньковим ножем, допоки потерпілий не викликав працівників поліції, після чого ОСОБА_3 втік з місця події.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив батькові психологічні страждання, порушив звичайний рівень його життєдіяльності та соціального функціонування. У ОСОБА_5 пригнічений настрій, переживання за власне здоров`я, особливо за життя та психічне здоров`я дружини, доньки та онуки, тривожність, напруженість, емоційна лабільність, астенія, що свідчить про спричинення йому психологічних страждань.

Такі дії сина по відношенню до батька є умисними та систематичними, оскільки до цього він був двічі притягнутий до адміністративні відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 27.09.2022 домашнього насильства щодо свого батька ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн., який ним не сплачено.

- постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 12.10.2022 домашнього насильства щодо свого батька ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., який ним не сплачено.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне систематичне психологічне насильство щодо свого батька ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

12.02.2022 між на той час підозрюваним, в даний час обвинуваченим, ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв його розкриттю.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, а саме: у виді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та потерпілий, в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ньому міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід не обирався, судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 12.02.2024 про примирення між обвинуваченим (на час укладення угоди підозрюваним) ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.02.2024 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, зобов`язавши в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1КК України направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Контроль за виконанням засудженим програми для кривдників, до якого застосовано обмежувальні заходи, покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому, потерпілому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1