Єдиний унікальний № 371/290/24
Номер провадження № 1-кп/371/172/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області за участі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миронівка матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 від 07.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миронівка Миронівського району Київської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.02.2024 приблизно о 21 год. 15 хв., ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 перебували на пішохідній доріжці, яка розташована поблизу будинку АДРЕСА_1 , кудою прямували до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, приблизно о 21 год. 15 хв., на вказаній ділянці місцевості, на відстані близько 20 метрів від ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували раніше знайомі їм ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 , у якої з ОСОБА_4 відбувся діалог, який в подальшому переріс у словесну перепалку, в ході якої у останнього раптово виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на спричинення побоїв ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 01.02.2024 приблизно о 21 год. 15 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, перебуваючи на пішохідній доріжці, що біля будинку АДРЕСА_1 підбіг до потерпілої ОСОБА_7 , після чого завдав їй перший боковий удар кулаком правої руки в ліву область голови, після чого завдав другий удар кулаком лівої руки в праву область голови потерпілої, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експерта від 26.02.2024 за результатами проведення судово-медичної експертизи, у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження не виявлено. При огляді висловлює скарги на головний біль, часті носові кровотечі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному вказаному кримінальному правопорушенню визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєнням злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого йому злочину. Щиро кається у скоєному злочині. Просив суворо не карати,

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, претензій матеріального та марального характеру не має. Щодо міри покарання поклав на розсуд суду.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, також документів, що характеризують особу обвинуваченого, При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд розцінює показання ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення, а саме: як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень,

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-проступку доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто, як вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

А отже, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 обтяжуючі обставин, наявність міцних соціальних зав`язків, враховуючи позицію прокурора у судовому засіданні, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд приходить до висновку, що покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 50, 65, КК України , ст. ст. 349 369-374, 376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1