УХВАЛА

27 травня 2024 року

м. Київ

справа № 199/9774/23

провадження № 51-2736 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року щодо останнього,

установив:

у касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте касаційна скарга захисника не відповідає зазначеним приписам кримінального процесуального закону.

За змістом касаційної скарги захисник, оспорюючи правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, вказуючи на неповноту судового розгляду та не погоджуючись із оцінкою доказів, порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ст. 438 КПК України, при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися лише статтями 412-414 цього Кодексу.

Тобто, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду.

Водночас вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Проте захисник не обґрунтовує належним чином незаконність ухвали апеляційного суду з підстав ст. 419 у взаємозв`язку із ст. 412 КПК України, враховуючи, що доводи захисника в касаційній скарзі є аналогічними за змістом тих, що наведені в ухвалі апеляційного суду.

Крім того, порушуючи питання про закриття кримінального провадження фактично з підстав не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості засудженого в суді, зокрема, захисник наводить суперечливі доводи, оскільки між іншим зазначає про суворість призначеного покарання засудженому, що позбавляє суд встановити дійсну позицію захисника стосовно наслідків касаційного розгляду.

Також згідно з ч. 4 ст. 427 КПК України, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються, зокрема, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Проте у порушення цих вимог захисник не долучив до скарги копію свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року щодо останнього залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6