Справа № 385/437/24
Провадження № 1-кп/385/66/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без технічної фіксації за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні у м. Гайвороні, Голованівського району, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000029 від 07.03.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Салькове, Гайворонського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого командиром відділення 1 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону, ВОС-100182Д, військова частина НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження за таких обставин:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, проходячи службу на посаді, командира відділення 1 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону, ВОС-100182Д військової частини НОМЕР_1 , призваний за мобілізацією що дислокується у АДРЕСА_3 у військовому званні молодший сержант в порушення вимог ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 21 години 10 хвилин 26.02.2024 перебував в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованому по АДРЕСА_4 , де побачив поблизу магазину знайомого ОСОБА_4 , під час розмови з ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 дістав з власного автомобіля щітку з металевою рукояткою, підійшов до ОСОБА_4 , який перебував в положенні стоячи в півоберта до ОСОБА_3 та тримаючи вказану щітку в правій руці завдав потерпілому три послідовні удари, кожен з яких був завданий в область потилиці, внаслідок чого на тілі ОСОБА_4 утворилися тілесні ушкодження у вигляді: садна потиличної ділянки голови і мають ознаки легких тілесних ушкоджень (тривалість розладу здоров`я не перевищує 6-ти днів.) Після цього ОСОБА_3 самостійно припинив нанесення тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, проходячи службу на посаді, командира відділення 1 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону, ВОС-100182Д військової частини НОМЕР_1 , призваний за мобілізацією що дислокується у АДРЕСА_3 у військовому званні молодший сержант в порушення вимог ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 21 години 15 хвилин 26.02.2024 перебував поблизу магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого по АДРЕСА_4 , де під час конфлікту з ОСОБА_4 побачив ОСОБА_5 , під час розмови з ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 перебуваючи перпендикулярно до потерпілої, з лівого боку, на відстані менше метра завдав ОСОБА_5 зовнішньою стороною правої китиці руки один удар навідмаш в область перенісся, внаслідок чого на тілі потерпілої утворилися тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, кожне зокрема (тривалість розладу здоров`я не перевищує 6-ти днів.)

Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора надійшло клопотання, в якому зазначається враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглянути кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надали письмові заяви, в яких вказують, що вони ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження та надають згоду на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , у спрощеному провадженні, вважають, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та їх не оспорюють.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких вони зазначають, що не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без їх участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 , кримінального проступку - умисного легкого тілесного ушкодження, а тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок.

За місцем проживання ОСОБА_3 , характеризується позитивно.

Розкаявся в скоєному, сприяв розкриттю злочину, що, суд визнає, як обставини, які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

При таких обставинах, враховуючи особу ОСОБА_3 суд вважає, що покарання ОСОБА_3 повинно бути у виді штрафу, оскільки, на думку суду воно буде достатнім для виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов та речові докази по справі відсутні.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним і призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області суд протягом 30 діб після проголошення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_7

Дата документу 02.04.2024