н/п 1-кс/953/1793/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження № 0000791 від 11.07.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, зі слів є студентом «ХАІ», зі слів проживає цивільним шлюбом, дітей немає, є інвалідом 3 групи безстроково з 2019 року, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає зі слів: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2024 до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000791 від 11.07.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений час, маючи умисел на придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропоної речовини, обіг якої заборонено - PVP, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставин здійснила замовлення зазначеної вище особливо небезпечної психотропоної речовини.

В подальшому 21.12.2023, близько 09:52, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропоної речовини, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_8 на мобільний номер НОМЕР_2 та домовився про зустріч з останньою.

Цього ж дня, 21.12.2023, у невстановлений в ході досудового розслідування час але не пізніше 12:25 ОСОБА_5 в обумовлений завчасно за допомогою засобів мобільного зв`язку час прибув до будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся з останньою.

Надалі, в цей же день, 21.12.2023, близько 12:25 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, сіли в автомобіль Scoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_3 , та поїхали у напряму вул. Академіка Павлова в м.Харкові. Близько 12:40 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, вийшли з автомобіля, який зупинився поблизу буд. 33 по вул. Муромській в м.Харкові, та зайшли на територію лісосмуги, розміщеній напроти буд 37/1 по пров. Шевченківському в м.Харкові, де у кущах забрали згорток у фользі з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, який ОСОБА_5 поклав до правої кишені своєї куртки. Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виконали усі дії, які вважали за необхідне, для незаконного придбання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини сіли в автомобіль Scoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_3 , та попрямували у бік вул. Академіка Павлова та до будинку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виконали усі дії, які вважали за необхідне, для незаконного перевезення з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Цього ж дня, 21.12.2023 у період часу з 13:40 год. до 14:40 год. проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості поблизу під`їзду, розташованому в будинку АДРЕСА_3 за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_5 дістав з правої кишені куртки, в яку був вдягнений, згорток, загорнутий у фольгу та целофан, з речовиною невідомого походження, вагою 96,6636 грама.

Згідно з висновком експертизи матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-23/30429-НЗПРАП від 02.01.2024, вилучена під час огляду речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 58,8092 г. (віднесено до категорії особливо великих розмірів, тобто розмір перевищує 1 000 визначених добових доз).

Дану особливо небезпечну психотропну речовину ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, незаконно придбали за невстановлених в ході проведення досудового розслідування обставин, перевозили та зберігали у кишені куртки ОСОБА_5 з метою подальшого збуту.

21.12.2023 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Цього ж дня зазначеним особам повідомлено про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

22.12.2023 слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова винесено ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строком до 18.02.2024, із визначенням розміру застави: ОСОБА_8 - 375 760 гривень, ОСОБА_9 - 214 720 гривень, ОСОБА_10 - 214 720 гривень.

05.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

14.02.2023 першим заступником керівника обласної прокуратури ОСОБА_11 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 21.03.2024.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.

Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували з приводу клопотання прокурора, вказуючи, що ризики недоведені, і просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в тому числі і з врахуванням даних по особистості.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.

В провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000791 від 11.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

05.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудним та досяг повноліття.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: - рапортом ст. оперуповноваженого 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР НП України що виявлення ознак кримінального правопорушення;- протоколом огляду місця події від 21.12.2023, в ході якого проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості поблизу під`їзду, розташованому в будинку АДРЕСА_3 за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_5 дістав з правої кишені куртки, в яку був вдягнений, згорток, загорнутий у фольгу та целофан, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP;- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.12.2023, яка повідомила про обставини вилучення у ОСОБА_5 особливо небезпечної психотропної речовини;- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.12.2023, яка повідомила про обставини вилучення у ОСОБА_5 особливо небезпечної психотропної речовини;- висновком судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6. дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/121-23/30439-НЗРПА від 02.01.2024, згідно з яким вилучена під час огляду речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 58,8092 г. (віднесено до категорії особливо великих розмірів, тобто розмір перевищує 1 000 визначених добових доз);- протоколом про результати проведення НС(Р)Д - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_8 від 02.01.2024, у якому зафіксовані розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_8 щодо придбання психотропної речовини; - протоколом про результати здійснення НС(Р)Д - візуального спостереження у публічно доступних місцях за особою від 17.01.2024, у якому зафіксовано переміщення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 21.12.2023, у тому числі до лісосмуги, розміщеній напроти буд 37/1 по пров. Шевченківському в м.Харкові;- протоколом огляду предмету - DVD-R диску від 28.02.2024 (є додатком до протоколу про результати здійснення НС(Р)Д - візуального спостереження у публічно доступних місцях за особою від 17.01.2024), на якому зафіксовано переміщення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 21.12.2023, у тому числі до лісосмуги, розміщеній напроти буд 37/1 по пров. Шевченківському в м.Харкові.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні та підозрюваних, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, інших підозрюваних та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших підозрюваних та інших невстановлених осіб, які приймали участь у зберіганні та збуті психотропних речовин.

Ризик продовжити вчинення кримінального правопорушення також слідча суддя вважає доведеним, враховуючи обставини інкримінованого та дані по особистості підозрюваного, який раніше був судимий та знов притягнутий до кримінальної відповідальності, що також свідчить про його протиправну поведінку.

Однак, слідчий суддя вважає не доведеним ризик, щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки стороною обвинувачення не надано ніяких доказів, які б підтверджували наявність даного ризику.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років с конфіскацією майна, а також данні щодо особи підозрюваного, який, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, з його слів перебуває в цивільному шлюбі та навчається на 2 курсі «ХАІ», однак підтверджень зазначеного не надав, дітей немає, тобто не має стійких соціальних зв`язків, та виявляє підвищену соціальну небезпеку. Судом при вирішенні даного питання також враховані надані стороною захисту відомості про інвалідність підозрюваного з 2019 року безстроково, за поясненнями ОСОБА_5 в нього була травма ноги під час ДТП.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, те, що злочин у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким кримінальним правопорушенням у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та правопорушенням проти здоров`я населення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Однак, при вирішенні цього питання, слідча суддя вважає за необхідне, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, його віку, та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки підозрюваного до суду достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, всі надані дані про особу підозрюваного, слідча суддя з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та соціального стану підозрюваного, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає суму застави в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 363360 грн. Зазначений розмір застави не є явно непомірним для підозрюваного і в той же час він є значним та, на думку слідчої судді, цілком здатним забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, та враховуючи обставини кримінального правопорушення, що є особливо тяжким у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та наявність воєнного стану в Україні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 17 днів - тобто до 21 березня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 363360 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674 (справа № _____) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду ; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця перебування; 4)утримуватися від спілкування з свідками, понятими, експертами у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого Головного управління Національної поліції в Харківській області повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 21.03.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя :