Провадження № 1-кп/947/278/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження №0000608 від 04.09.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, українця, уродженця смт.Первомайськ Слободзейського району Республіки Молдова, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.07.2011 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 27.08.2012 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 31.05.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13.05.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, 16.05.2022 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2022 року близько о 05:00 годин біля будинку №85 по вул.Академіка Корольова в м.Одесі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме дзеркального скла з бокових дзеркал заднього виду автомобілів, припаркованих біля багатоквартирних житлових будинків по вул.Академіка Корольова в м.Одесі, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, та продовжено указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ), з подальшим вимаганням чужого майна - грошових коштів у власників цих автомобілів за повернення даного викраденого майна з погрозою знищення викраденого майна у випадку невиконання вимог щодо виплати йому цих грошових коштів, повторно, в умовах воєнного стану.

Після чого, приблизно о 05:15 годин даного дня, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де шляхом демонтажу таємно викрав два дзеркальних скла - вартістю 3000 гривень за одне, а всього на загальну суму 6000 гривень, з бокових дзеркал заднього виду з припаркованого біля цього будинку автомобіля «KIA Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , які склав у свою сумку, що висіла на правому плечі ОСОБА_4 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим в результаті крадіжки спричинив майнову шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 6000 гривень.

Після цього, приблизно 05:16 годин 03.09.2022 року біля цього автомобіля ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою вимагання чужого майна - грошових коштів у власника автомобіля «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 за повернення викрадених з його автомобіля двох дзеркальних стекол ОСОБА_4 написав на заздалегідь заготовленому ним аркуші паперу кульковою ручкою номер свого мобільного телефону НОМЕР_2 та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі вищевказаного автомобіля для того, щоб ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 , вирішивши, що він по телефону вимагатиме від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення ОСОБА_7 викраденого майна з погрозою знищення цього майна у випадку невиконання ним вимог ОСОБА_4 щодо виплати йому грошових коштів у сумі 1000 гривень. Тим самим, ОСОБА_4 умисно створив умови для вчинення вимагання чужого майна - грошових коштів у сумі 1000 гривень з ОСОБА_7 за повернення викраденого майна.

Після цього, приблизно о 05:20 годин 07.09.2022 року, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де шляхом демонтажу таємно викрав два дзеркальних скла - вартістю 900 гривень за одне, а всього на загальну суму 1800 гривень, з бокових дзеркал заднього виду з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , які склав у свою сумку, що висіла на правому плечі ОСОБА_4 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим в результаті крадіжки спричинив майнову шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 1800 гривень.

Після цього, приблизно о 05:21 годин 07.09.2022 року біля цього автомобіля ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою вимагання чужого майна - грошових коштів у власника автомобіля «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 за повернення викрадених з її автомобіля двох дзеркальних стекол ОСОБА_4 написав на заздалегідь заготовленому ним аркуші паперу кульковою ручкою номер свого мобільного телефону НОМЕР_2 та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі вищевказаного автомобіля для того, щоб ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_4 , вирішивши, що він по телефону вимагатиме від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення ОСОБА_8 викраденого майна з погрозою знищення цього майна у випадку невиконання ним вимог ОСОБА_4 щодо виплати йому грошових коштів у сумі 1000 гривень. Тим самим, ОСОБА_4 умисно створив умови для вчинення вимагання чужого майна - грошових коштів у сумі 1000 гривень з ОСОБА_8 за повернення викраденого майна.

Після чого, приблизно о 05:35 годин 07.09.2022 року, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, прийшов до будинку АДРЕСА_5 , де шляхом демонтажу таємно викрав два дзеркальних скла - вартістю 1000 гривень за одне, а всього на загальну суму 2000 гривень, з бокових дзеркал заднього виду з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 , які склав у свою сумку, що висіла на правому плечі ОСОБА_4 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим в результаті крадіжки спричинив майнову шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 2000 гривень.

Потім, приблизно о 05:36 годин 07.09.2022 року біля цього автомобіля ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою вимагання чужого майна - грошових коштів у власника автомобіля «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_9 за повернення викрадених з його автомобіля двох дзеркальних стекол ОСОБА_4 написав на заздалегідь заготовленому ним аркуші паперу кульковою ручкою номер свого мобільного телефону НОМЕР_2 та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі вищевказаного автомобіля для того, щоб ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_4 , вирішивши, що він по телефону вимагатиме від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення ОСОБА_9 викраденого майна з погрозою знищення цього майна у випадку невиконання ним вимог ОСОБА_4 щодо виплати йому грошових коштів у сумі 1000 гривень. Тим самим, ОСОБА_4 умисно створив умови для вчинення вимагання чужого майна - грошових коштів у сумі 1000 гривень з ОСОБА_9 за повернення викраденого майна.

Після чого, приблизно о 05:15 годин 10.09.2022 року, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, прийшов до будинку АДРЕСА_6 , де шляхом демонтажу таємно викрав два дзеркальних скла - вартістю 2600 гривень за одне, а всього на загальну суму 5200 гривень, з бокових дзеркал заднього виду з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Toyota Land Cruiser 100» реєстраційний номер НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_10 , які склав у свою сумку, що висіла на правому плечі ОСОБА_4 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим в результаті крадіжки спричинив майнову шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 5200 гривень.

Після цього, приблизно о 05:16 годин 10.09.2022 року біля цього автомобіля ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою вимагання чужого майна - грошових коштів у власника автомобіля «Toyota Land Cruiser 100» реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_10 за повернення викрадених з його автомобіля двох дзеркальних стекол ОСОБА_4 написав на заздалегідь заготовленому ним аркуші паперу кульковою ручкою номер свого мобільного телефону НОМЕР_6 та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі вищевказаного автомобіля для того, щоб ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_4 , вирішивши, що він по телефону вимагатиме від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення ОСОБА_10 викраденого майна з погрозою знищення цього майна у випадку невиконання ним вимог ОСОБА_4 щодо виплати йому грошових коштів у сумі 1000 гривень. Тим самим, ОСОБА_4 умисно створив умови для вчинення вимагання чужого майна - грошових коштів у сумі 1000 гривень з ОСОБА_10 за повернення викраденого майна.

Потім, приблизно о 05:20 годин 10.09.2022 року, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, знаходячись біля будинку №29А по вул.Академіка Корольова в м. Одесі, шляхом демонтажу таємно викрав два дзеркальних скла - вартістю 1100 гривень за одне, а всього на загальну суму 2200 гривень, з бокових дзеркал заднього виду з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_11 , які склав у свою сумку, що висіла на правому плечі ОСОБА_4 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим в результаті крадіжки спричинив майнову шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 2200 гривень.

Після цього, приблизно о 05:21 годин 10.09.2022 року біля цього автомобіля ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою вимагання чужого майна - грошових коштів у власника автомобіля «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_7 ОСОБА_11 за повернення викрадених з його автомобіля двох дзеркальних стекол ОСОБА_4 написав на заздалегідь заготовленому ним аркуші паперу кульковою ручкою номер свого мобільного телефону НОМЕР_6 та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі вищевказаного автомобіля для того, щоб ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_4 , вирішивши, що він по телефону вимагатиме від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення ОСОБА_11 викраденого майна з погрозою знищення цього майна у випадку невиконання ним вимог ОСОБА_4 щодо виплати йому грошових коштів у сумі 1000 гривень. Тим самим, ОСОБА_4 умисно створив умови для вчинення вимагання чужого майна - грошових коштів у сумі 1000 гривень з ОСОБА_11 за повернення викраденого майна.

Потім, приблизно о 05:35 годин 10.09.2022 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, прийшов до будинку АДРЕСА_5 , де шляхом демонтажу таємно викрав два дзеркальних скла - вартістю 4000 гривень за одне, а всього на загальну суму 8000 гривень, з бокових дзеркал заднього виду з припаркованого біля цього будинку автомобіля «AudiQ7» реєстраційний номер НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_12 , які склав у свою сумку, що висіла на правому плечі ОСОБА_4 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим в результаті крадіжки спричинив майнову шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 8000 гривень.

Після цього, приблизно о 05:37 годин 10.09.2022 року біля цього автомобіля ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою вимагання чужого майна - грошових коштів у власника автомобіля «AudiQ7» реєстраційний номер НОМЕР_8 ОСОБА_12 за повернення викрадених з її автомобіля двох дзеркальних стекол ОСОБА_4 написав на заздалегідь заготовленому ним аркуші паперу кульковою ручкою номер свого мобільного телефону НОМЕР_6 та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі вищевказаного автомобіля для того, щоб ОСОБА_12 зателефонувала ОСОБА_4 , вирішивши, що він по телефону вимагатиме від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення ОСОБА_12 викраденого майна з погрозою знищення цього майна у випадку невиконання ним вимог ОСОБА_4 щодо виплати йому грошових коштів у сумі 1000 гривень. Тим самим, ОСОБА_4 умисно створив умови для вчинення вимагання чужого майна - грошових коштів у сумі 1000 гривень з ОСОБА_12 за повернення викраденого майна.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та ч.1 ст.14, ч.4 ст.189 КК України - готування до вимагання, умисне створення умов для вимоги передачі чужого майна з погрозою знищення майна потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

10.09.2022 року приблизно о 06:00 годин біля будинку АДРЕСА_4, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна: дзеркального скла з бокових дзеркал заднього виду автомобілів, припаркованих біля багатоквартирних житлових будинків по вул. Академіка Корольова в м. Одесі , повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, та продовжено указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ), з подальшим вимаганням чужого майна - грошових коштів у власників цих автомобілів за повернення даного викраденого майна з погрозою знищення викраденого майна у випадку невиконання вимог щодо виплати йому цих грошових коштів, повторно, в умовах воєнного стану.

Потім, приблизно о 06:05 годин даного дня, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де шляхом демонтажу таємно викрав два дзеркальних скла - вартістю 1000 гривень за одне, а всього на загальну суму 2000 гривень, з бокових дзеркал заднього виду з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_13 , які склав у свою сумку, що висіла на правому плечі ОСОБА_4 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим в результаті крадіжки спричинив майнову шкоду ОСОБА_13 на загальну суму 2000 гривень.

Після цього, приблизно о 06:10 годин 10.09.2022 року біля цього автомобіля ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою вимагання чужого майна - грошових коштів у власника автомобіля «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_9 ОСОБА_13 за повернення викрадених з його автомобіля двох дзеркальних стекол ОСОБА_4 написав на заздалегідь заготовленому ним аркуші паперу кульковою ручкою номер сім-карти свого мобільного телефону НОМЕР_6 та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі вищевказаного автомобіля для того, щоб ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_4 , вирішивши, що він по телефону вимагатиме від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 500 гривень за повернення останньому викраденого майна з погрозою знищення цього майна у випадку невиконання ним вимог ОСОБА_4 щодо виплати йому грошових коштів у сумі 500 гривень.

Приблизно о 07:00 годин 10.09.2022 року ОСОБА_13 прибув за вказаною адресою до свого автомобіля марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_9 та, виявивши відсутність цих двох дзеркальних стекол і аркуш паперу з номером сім-карти мобільного телефону ОСОБА_4 - НОМЕР_6 , зателефонував по вказаному номеру ОСОБА_4 , який в цей час знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , з викраденим майном ОСОБА_13 . ОСОБА_4 по телефону почав вимагати від ОСОБА_13 перерахувати грошові кошти в сумі 500 гривень на рахунок своєї (тобто ОСОБА_4 ) сім-карти з абонентським номером НОМЕР_6 за повернення останньому двох дзеркальних стекол, погрожуючи знищенням цього майна у випадку невиконання ним даних вимог ОСОБА_4 .

Вказані погрози ОСОБА_13 сприйняв як реальні, після чого о 07:19 годин цього дня, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4, перерахував через мобільний додаток «Приват 24» зі свого мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_10 грошові кошти у сумі 500 гривень на рахунок сім-карти ОСОБА_4 з абонентським номером НОМЕР_6 за повернення ОСОБА_13 вказаних двох дзеркальних стекол. Цими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим в результаті вимагання спричинив майнову шкоду ОСОБА_13 на загальну суму 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та ч.4 ст.189 КК України - вимагання передачі чужого майна з погрозою знищення майна потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що дійсно 03.09.2022 року вранці він прийшов до будинку АДРЕСА_3 , з метою скоєння крадіжки, де з припаркованого біля цього будинку автомобіля «KIA» зняв два дзеркала. Після чого, написав на аркуші паперу номер свого мобільного телефону та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі автомобіля для того, щоб потерпілий йому зателефонував, вирішивши, що він по телефону вимагатиме від потерпілого грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення викрадених дзеркал.

Зранку 07.09.2022 року, ОСОБА_4 , він прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Mitsubishi» зняв два дзеркала, після чого написав на аркуші паперу номер свого мобільного телефону та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому, вирішивши, що він по телефону вимагатиме від потерпілого грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення викрадених дзеркал.

Після чого, в той же день вранці він прийшов до будинку АДРЕСА_5 , де з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Subaru» зняв два дзеркала, після чого написав на аркуші паперу номер свого мобільного телефону та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі, вирішивши, що він по телефону вимагатиме від потерпілого грошові кошти в сумі 1000 гривень за повернення йому викрадених дзеркал.

Вранці 10.09.2022 року він прийшов до будинку АДРЕСА_6 , де таємно викрав два дзеркала з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Toyota», після чого написав на аркуші паперу номер свого мобільного телефону НОМЕР_6 та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі автомобіля для того, щоб потерпілий зателефонував йому, вирішивши, що він по телефону вимагатиме від потерпілого гроші в сумі 1000 гривень за повернення викрадених дзеркал

Потім, в той же день він, знаходячись біля будинку АДРЕСА_6, зняв два дзеркала з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Mitsubishi», після чого написав на аркуші паперу номер свого мобільного телефону та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі автомобіля для того, щоб потерпілий зателефонував йому, вирішивши, що він по телефону вимагатиме від потерпілого гроші в сумі 1000 гривень за повернення викрадених дзеркал.

Потім, в той же день, 10.09.2022 року він прийшов до будинку АДРЕСА_5 , де зняв два дзеркала з припаркованого біля цього будинку автомобіля «AudiQ7», після чого написав на аркуші паперу номер свого мобільного телефону та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі автомобіля для того, щоб потерпіла йому зателефонувала, вирішивши, що він по телефону вимагатиме від потерпілої 1000 гривень за повернення викрадених дзеркал.

10.09.2022 року вранці він біля будинку АДРЕСА_4 , таємно викрав два дзерка з припаркованого біля цього будинку автомобіля «Toyota». Після цього написав на аркуші паперу номер свого мобільного телефону та залишив цей аркуш під склоочисною щіткою на лобовому склі автомобіля для того, щоб потерпілий зателефонував йому, вирішивши, що він по телефону вимагатиме від потерпілого грошові кошти в сумі 500 гривень за повернення викрадених дзеркал. Через деякий, того ж дня йому зателефонував потерпілий, якому він сказав перерахувати грошові кошти в сумі 500 гривень на рахунок своєї сім-карти за повернення двох дзеркал, при цьому погрожував, що знищить дзеркала, якщо потерпілий не переведе гроші. Потерпілий перерахував йому на мобільний телефон 500 гривень, якими він розпорядився на власний розсуд.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень, просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 07.09.2022 року о 07.30 годин біля будинку АДРЕСА_4 вона побачила, що на її автомобілі «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_3 , відсутні два дзеркальних скла та побачила записку в пакеті під двірником на склі з номером телефону, однак вона не дзвонила, викликала на місце поліцію. В подальшому їй були повернуті викрадені дзеркала. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 07.09.2022 року приблизно о 6 ранку у його автомобілі КІА, н/з НОМЕР_1 спрацювала сигналізація, він вийшов на вулицю та побачив, що на автомобілі, який знаходився біля будинку АДРЕСА_3 відсутні два дзеркала, на склі була рукописна записка з номером телефону, але він не дзвонив по цьому номеру, а викликав поліцію. Після приїзду поліції він отримав відеозапис з магазину, де був зафіксований чоловік, обличчя якого не було видно. Потім в поліції йому показали фото чоловіка у такому ж одязі та повідомили, що це саме той чоловік, який викрав дзеркала. Записку він віддав поліції, страховики оцінили суму збитків у 8600 гривень з роботою. Вартість дзеркал складає 6000 гривень. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Відповідно до письмових заяв, які надійшли від потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , просять суд розглянути кримінальне провадження без їх участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, покарання просять призначити на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України, його вина підтверджена дослідженими судом доказами.

Протоколом огляду місця події від 03.09.2022 року з фото таблицями;

Звітами про незалежну оцінку вартості рухомого майна;

Протоколом огляду місця події від 07.09.2022 року з фото таблицями та вилученим аркушем паперу із зазначенням номеру мобільного телефону;

Протоколом огляду місця події від 09.09.2022 року з фото таблицями та вилученим аркушем паперу із зазначенням номеру мобільного телефону;

Протоколами огляду місця події від 10.09.2022 року з фото таблицями та вилученим аркушем паперу із зазначенням номеру мобільного телефону;

Квітанцією про здійснення грошового переказу ОСОБА_13 в сумі 500 гривень на мобільний телефон, належний ОСОБА_4 .

Протоколом огляду речей від 11.09.2022 року;

Постановою про визнання речовими доказами від 11.09.2022 року;

Висновком експерта №СЕ-19/116-22/15053-Д від 15.09.2022 року;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.20222 року за участю ОСОБА_4 .

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись допитом потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , дослідженими письмовими дозами та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; ч.1 ст.14, ч.4 ст.189 КК України - готування до вимагання, умисне створення умов для вимоги передачі чужого майна з погрозою знищення майна потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану та ч.4 ст.189 КК України - вимагання передачі чужого майна з погрозою знищення майна потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність матеріальних збитків.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Колегія суддів третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 03 лютого 2021 року №629/2739/18 зауважила про те, що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.4 ст.189 КК України та ч.4 ст.189 КК України, а саме: щире каяття і жаль з приводу скоєного, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання ним своєї провини і добровільне відшкодування потерпілим шкоди шляхом повернення викраденого майна, а також позицію потерпілих про те, що не мають до обвинуваченого матеріальних претензій, має на утриманні мати пенсійного віку, яка хворіє декількома захворюваннями, а також задовільну характеристику.

Отже, приймаючи до уваги позицію сторін процесу та з урахуванням викладених вище обставин і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.1 ст.14, ч.4 ст.189 КК України та ч.4 ст.189 КК України до обвинуваченого положення ч.1 ст.69 КК України із призначенням йому основного покарання у вигляді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі санкції, встановленої означеною нормою закону, з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна у власність держави.

Аналогічної позиції при застосуванні ч.1 ст.69 КК Україн дотримався Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в ухвалі від 30.04.2021 року (справа №325/1421/18, провадження №51-748ск20), який зауважив, що питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, та вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

На переконання суду дане покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи Бакланов проти Росії від 09 червня 2005 року; Фрізен проти Росії від 24 березня 2005 року; Ісмайлова проти Росії від 29 листопада 2007 року) та перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» необхідно залишити без змін.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

Цивільні позови не заявлені.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.09.2022 року, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.14, ч.4 ст.189, ч.4 ст.189 КК України та призначити покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч.1 ст.14, ч.4 ст.189 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців, з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна у власність держави;

-за ч.4 ст.189 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна у власність держави;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна у власність держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.09.2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійок в дохід держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.09.2022 року.

Речові докази: мобільний телефон с/н НОМЕР_11 з сім-картою НОМЕР_12 , батник бордового кольору, темні спортивні штани - повернути за належністю власнику ОСОБА_4 ; записну книжку, 4 фрагменти паперу з написом « НОМЕР_6 » - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1