Справа № 308/7344/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , та підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000618 від 17.09.2023 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше судимого (вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.04.2023 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік), підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.04.2023 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин з наступних обставин:

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Так, 24 лютого 2024 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою особистого збагачення діючи повторно та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчиненого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, за рахунок викраденого чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку за вищевказаною адресою, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки марки «Samsung» моделі «GT-S5610», який знаходився на столі та який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку експерта становить 417 (чотириста сімнадцять) гривень, тим самим спричинивши потерпілій матеріального збитку на вищевказану суму та сховавши вищевказаний мобільний телефон у кишені покинув місце вчинення злочину маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

18.04.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовується такими доказами, як: - протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24 лютого 2024 року; - протоколом огляду місця події від 25 лютого 2024 року; - повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 18 квітня 2024 року; - показання потерпілої ОСОБА_6 від 25 лютого 2024 року; - показання свідка ОСОБА_7 від 01 квітня 2024 року; - висновок товарознавчої експертизи від 20 березня 2024 року;

Слідчий вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наразі наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту, та недостатньо буде застосування інших більш м`яких заходів, виходячи з наступного, зокрема із урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 та потерпілого у даному кримінальному провадженні;

- підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вже обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти власності, в умовах воєнного стану;

- підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи чи навчання, неодружений та на утриманні малолітніх дітей не має;

- підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 так як такі ним дотримані не будуть. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить збереження істотних для кримінального провадження доказів.

Успішне виконання завдань кримінального судочинства щодо охорони прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону неможливе без застосування запобіжних заходів, у тому числі тримання під вартою.

З огляду на вищенаведене, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово в межах строку досудового розслідування, з покладенням на останнього відповідних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладеними в такому мотивами. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засідання клопотання підтримав з викладеними такому мотивами.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24 лютого 2024 року; - протоколом огляду місця події від 25 лютого 2024 року; - повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 18 квітня 2024 року; - показання потерпілої ОСОБА_6 від 25 лютого 2024 року; - показання свідка ОСОБА_7 від 01 квітня 2024 року; - висновок товарознавчої експертизи від 20 березня 2024 року;

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який є не одруженим, наявність у підозрюваного постійного місця реєстрації (проживання), майновий стан підозрюваного, наявність у підозрюваного судимостей.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Враховуючи наведене та фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим цілодобовий домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, з врахуванням фактичних обставин справи та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше судимого (вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.04.2023 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік), підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю до 18.06.2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1