Справа № 758/3885/21 Головуючий в суді I першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2995/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , строком на 60 днів, тобто до 12.04.2024 року включно. Без визначення розміру застави.

Таке рішення, суд мотивував тим, що на даний час є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань на користь обвинуваченого, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Подільського районного суду від 12 лютого 2024 року змінити. Постановити нову ухвалу, якою визначити заставу для обвинуваченого ОСОБА_8 в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 116 800 (сто шістнадцять тисяч вісімсот) грн. з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам Закону України, є необґрунтованою, безпідставною, а висновки суду, які зроблені суддею першої інстанції, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що ОСОБА_8 , знаходиться під вартою вже понад три роки, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Окрім того, судом першої інстанції не наведено жодних переконливих мотивів не визначення застави, що порушує вимоги ч. 3 ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Висновок викладений в ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_8 на час судового розгляду.

Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни ними показань на користь обвинувачених, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, ризики встановлені при застосуванні виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є триваючими і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , на більш м`який.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано, що обвинувачений знаходиться під вартою вже понад три роки то вказані обставини були враховані судом при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та вказана обставина не може бути підставою для зміни запобіжного заходу урахуванням ч. 2 ст. 178 КПК України.

Окрім того наявність у обвинуваченого на утриманні двох неповнолітніх дітей, то вказані обставини не нівелюють ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, ризику ухилення обвинуваченого від суду.

Також, посилання захисника, що суд першої інстанції безпідставно не визначив розмір застави то такі доводи є обґрунтованими оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 187 КК України то суд першої інстанції обґрунтовано не визначив розмір застави.

Доводи захисника, судом першої інстанції не наведено жодних, переконливих мотивів не визначення застави то таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Подільського районного суду м. Києва районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, не вбачає підстав для її зміни.

Керуючись ст. 376, 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4