Справа № 373/615/22
Номер провадження 1-кс/373/262/24
УХВАЛА

27 червня 2024 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 40000606 від 18.03.2013,

встановив:

До суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 від 27 січня 2010 року в межах кримінальної справи № 13-4051 на:

- вклади, цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_2 ;

- 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 4374369);

- земельну ділянку, площею 0,1048 га, кадастровий номер :03:043:0276, реєстраційний номер майна 4374369;

- земельну ділянку, площею 0,0209 га, кадастровий номер :03:043:0277 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231. Посилається на те, що у 2010 році Головним слідчим управлінням МВС України здійснювалося досудове розслідування в кримінальній справі № 13-4051 щодо вчинення злочинів, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 від 27 січня 2010 року в межах кримінальної справи № 13-4051 накладено арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_2 , де б таке майно не знаходилося.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 від 25 квітня 2010 року з кримінальної справи № 13-4051 було виділено в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_2 , кримінальній справі було присвоєно № 24-164.

Постановою старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 22 січня 2011 року було закрито кримінальну справу № 24-164 відносно ОСОБА_2 та скасовано рішення від 27 січня 2010 року про накладення на майно обвинуваченого.

У 2023 році заявнику стало відомо, що дана постанова не було подана відповідним органам на виконання, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про обтяження майна ОСОБА_2 , який на момент звернення до суду із клопотання є власником вищезазначеного майна, будь-які спроби скасувати арешт в позасудовому порядку результату не дали, перебування майна під арештом позбавляє його можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися цим майном.

Крім того, з листа начальника Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури вбачається, що за матеріалами кримінальної справи № 13-4051 18 травня 2013 року внесено відомості до ЄРДР, кримінальне провадження № 0000606. Досудове розслідування здійснюється СВ ВП № 1 Бориспільського РУП.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити. Крім того, зазначила, що ними ініціювалося питання скасування арешту на майно ОСОБА_2 в порядку цивільного судочинства. Разом з тим, провадження у справі було закрито в зв`язку з тим, що оскільки кримінальна справа, в межах якої було накладено арешт на мано, порушена в період дії КПК 1960 року, триває до тепер та не передана до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, вирішення питання про зняття арешту з майна повинно здійснюватися в порядку КПК України 2012 року. На підтвердження надала ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року. Ухвала набрала законної сили.

Прокурор ОСОБА_4 зазначив, що на зараз будь-яких кримінальних проваджень щодо ОСОБА_2 в провадженні немає. Однак дійсно, за матеріалами кримінальної справи № 13-4051, в межах якої накладався арешт, 18 травня 2013 року внесено відомості до ЄРДР, кримінальне провадження № 0000606. Досудове розслідування здійснюється СВ ВП № 1 Бориспільського РУП. При вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні встановлено наступне.

У 2010 році Головне слідче управління МВС України здійснювало досудове розслідування кримінальної справи № 13-4051 щодо вчинення злочинів, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ст.15 ч.4 ст.190 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 від 27 січня 2010 року (а.с.17) було накладено арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_2 .

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 від 25 квітня 2010 року з кримінальної справи № 13-4051 було виділено в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_2 , кримінальній справі було присвоєно № 24-164.

Як вбачається із відповіді на запит адвоката № 53-1-17344-24 від 08 травня 2024 року, наданої Бориспільською окружною прокуратурою, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 від 25 січня 2010 року із кримінальної справи № 13-4051 було виділено матеріали відносно ОСОБА_2 , кримінальній справі присвоєно № 24-164.

Постановою старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 22 січня 2011 року (а.с.18-26) було закрито кримінальну справу № 24-164 по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_2 в зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Вищезазначеною постановою було скасовано рішення від 27 січня 2010 року про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_2 за минуванням потреби.

Копія постанови була направлена на адресу ОСОБА_2 , як особі, яка притягувалася до кримінальної відповідальності.

18 травня 2013 року СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом умисного вбивства ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, за матеріалами кримінальної справи № 24-164 (а.с.14). Кримінальному провадженню присвоєно № 0000606.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 неодноразово зверталася до Бориспільської окружної прокуратури та до СВ Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області із запитами щодо надання певних документів із матеріалів кримінальної справи № 13-4051 та № 24-164. Відповідями на адвокатські запити надано роз`яснення щодо можливості оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора до слідчого судді місцевого суду, в порядку, передбаченому ст.ст.303-308 КПК України. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 28 вересня 1998 року, ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 та володіє 1/8 її частини.

Крім того, представником заявника до клопотання про скасування арешту майна додано копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 15 травня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , ОСОБА_2 (реєстровий № 320), заяву ОСОБА_2 до Компетентного органу про проведення поділу належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :03:043:0390; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 11 липня 2023 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року (а.с.63-64) було закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про зняття арешту з частки квартири та земельних ділянок на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України в зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки кримінальна справа, в межах якої було накладено арешт на мано, порушена в період дії КПК 1960 року, триває до тепер та не передана до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, вирішення питання про зняття арешту з майна повинно здійснюватися в порядку КПК України 2012 року. Ухвала набрала законної сили негайно з моменту її проголошення 25 червня 2024 року.

Одним з найпоширеніших заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається із пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року) кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.

КПК України (в редакції 2012 року) набув чинності 20 листопада 2012 року.

Арешт на майно ОСОБА_2 був накладений в межах кримінальної справи № 13-4051 відповідно до статей 125, 126 КПК України ( в редакції 1960 року).

В рамках виділеної кримінальної справи № 24-164 постановою старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 22 січня 2011 року був скасований арешт на майно ОСОБА_2 .

Разом з тим, за матеріалами кримінальної справи № 13-4051 СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області 18 травня 2013 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом умисного вбивства ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, (а.с.14). Кримінальному провадженню присвоєно № 0000606.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування в СВ Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на майно ОСОБА_2 , на час звернення до суду не завершено, в судовому засіданні було встановлено, що на зараз будь-яких кримінальних проваджень щодо ОСОБА_2 в провадженні немає, в порядку цивільного судочинства вирішити питання скасування арешту майна неможливо.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22 червня 2004 року).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що арешт на майно ОСОБА_2 в межах кримінальної справи № 13-4051, яка стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне провадження № 0000606, ще не знятий, кримінальне провадження перебуває на стадіє досудового розслідування. Разом з тим, виділена в окреме провадження кримінальна справа № 24-164 відносно ОСОБА_2 закрита в зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ст.15, ч.4 ст.190 КК України, арешт в рамках даної кримінальної справи був скасований постановою старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 22 січня 2011 року. На зараз будь-яких кримінальних проваджень щодо ОСОБА_2 в провадженні немає.

Враховуючи, що кримінальне провадження № 0000606, в рамках якого накладався арешт на майно ОСОБА_2 перебуває на стадії досудового розслідування, вжиття заходів зняття арешту в порядку цивільного судочинства не дало результату, такий арешт скасовано, однак в межах кримінальної справи № 24-164, а не № 13-4051, в межах якої його було накладено, на зараз будь-яких кримінальних проваджень щодо ОСОБА_2 в провадженні органів досудового розслідування немає, з метою недопущення порушення прав заявника на судовий захист та на мирне та правомірне володіння належним йому майном, вважаю, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, тому клопотання представника заявника ОСОБА_3 про скасування арешту на майно ОСОБА_2 в межах кримінального провадження № 0000606 від 18 березня 2013 року підлягає задоволенню.

Оскільки постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 від 27 січня 2010 року було накладено арешт не на конкретно визначене майно, а на будь-яке майно ОСОБА_2 , де б воно не знаходилося, вважаю за необхідне скасувати такий арешт в тій же редакції - на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилося.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України,

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 40000606 від 18.03.2013 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 від 27 січня 2010 року в межах кримінальної справи № 13-4051 (кримінальне провадження №40000606 від 18.03.2013), на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилося, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає в силу ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя (підпис ОСОБА_1