БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/660/24
Провадження № 1-кс/497/233/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

18.03.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

особи, у якої вилучено майно ОСОБА_4 ,

представника особи, у якої вилучено майно ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000167, відомості щодо якого 14.03.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий стверджує, що 14.03.2024 приблизно об 11:20 годині в м.Болград по вул. Болгарських ополченців біля магазину «Кібернетики» №36(б), водій ОСОБА_7 перебуваючи за кермом належного йому автомобілю «Volkswagen Crafter» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », розпочав рух заднім ходом з місця зупинки у лівого краю проїзної частини, не засвідчившись, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», вчинивши наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1950 р.н., яка переходила проїзну частину зліва направо, поза перехідного переходу, в результаті чого ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому голівки правого плеча, політравми, больового шоку ІІ ступеню.

Під час огляду місця події тимчасово вилучено автомобіль «Volkswagen Crafter» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », який відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_7 .

Вилучене під час проведення огляду майно в розумінні п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК є тимчасово вилученим майном, так як на ньому могли зберегтись сліди наїзду, а тому необхідно встановити його технічний стан, тобто має значення речового доказу у даному провадженні.

У зв`язку з викладеним, вилучений автомобіль є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберігає на собі його сліди, має вагоме значення для розкриття кримінального правопорушення і виявлення винних осіб, тому в поряду ст. 98 КПК України, вилучене майно постановою слідчого визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000167 від 14.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.286 КК України.

Вилучені предмети перш за все необхідні для забезпечення даного кримінального провадження, з метою встановлення усіх обставин і механізму ДТП.

З метою проведення повного, всебічного досудового розслідування, встановлення істини по провадженню, вирішення питання щодо винуватця ДТП є необхідність у здійсненні арешту вищевказаного вилученого майна.

Судовий розгляд даного клопотання призначено на 13:00 годину 18.03.2024 року.

В судове засідання:

-слідчий прибув, підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні;

-прокурор не прибув, причини неявки не повідомив;

-власник майна ОСОБА_9 прибув, не заперечував факту вчиненого ДТП, підтвердив вилучення належного йому т/з, не заперечував щодо накладення арешту на майно для проведення необхідних експертних досліджень;

-представник власника майна адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання частково, накласти арешт на зазначений транспортний засіб лише на час проведення експертного дослідження, а надалі дозволити власнику майна користуватися цим транспортним засобом.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

14.03.2024 приблизно об 11:20 годині в м. Болград по вул. Болгарських ополченців біля магазину "Кібернетики" №36(б), водій ОСОБА_7 перебуваючи за кермом належного йому автомобілю «Volkswagen Crafter» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », розпочав рух заднім ходом з місця зупинки у лівого краю проїзної частини, не засвідчившись, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», вчинивши наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1950 р.н., яка переходила проїзну частину зліва направо, поза перехідного переходу, в результаті чого ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому голівки правого плеча, політравми, больового шоку ІІ ступеню (а.с.6).

За вказаним фактом внесені відомості в ЄРДР за №0000167 від 14.03.2024 року та слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.3).

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури (а.с.5).

При виїзді на місце дорожньо-транспортної пригоди 14.03.2024 року, проведено огляд місця події, за наслідками якого вилучено:

-автомобіль Volkswagen Crafter» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 (а.с.7-11).

На підставі постанови старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 15.03.2024 року вилучене майно, визнано речовим доказом і передано на зберігання на територію Болградського РВП ГУНП в Одеській області: Одеська область, м.Болград, пр-т Соборний, буд.97 (а.с.15).

Вилучений автомобіль Volkswagen Crafter» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 (а.с.14).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту тимчасово вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обмеження права власності на тимчасово вилучені транспортні засоби, є розумною та спів розмірною завданню кримінального провадження, перед усім захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Враховуючи, що накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб необхідне задля забезпечення кримінального провадження, а відтак є цілком розумним та спів розмірним засобом забезпечення кримінального провадження його завданню та не порушує права й законні інтереси власника майна.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.03.2024 року (п`ятниця) слідчим вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні (а.с.1-2), та у самому протоколі (а.с.7-11) на яке слідчий просить накласти арешт.

Клопотання про арешт вилученого майна складено відразу ж після завершення процесуальних дій 15.03.2024 року (а.с.1), тоді ж погоджено з прокурором та передано до канцелярії суду, що підтверджується вхідним номером на супровідному листі (а.с.18).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

З огляду на викладене, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та здійснити арешт вищевказаного вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Щодо визначення місця зберігання, вилученого транспортного засобу, то в даному клопотанні слідчий зазначив визначити місце зберігання вказаного майна на території Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 N 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Також згідно п. 5 зазначеного Порядку умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за N 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Слідчим не додано до клопотання належних і допустимих доказів, що вилучений транспортний засіб не може бути поміщений на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Керуючись положеннями п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за N 1104 слід визначити місцем зберігання арештованого транспортного засобу марки Volkswagen Crafter» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з є ОСОБА_7 - Відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП в Одеській області за адресою: вул. Транспортна №2-б, м. Арциз Болградський район Одеська область.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.03.2024 року, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 14.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотонажний В, 2007 року випуску, сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 .

Зазначений транспортний засіб передати на відповідальне зберігання до Відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП в Одеській області за адресою: вул.Транспортна №2-б, м. Арциз Болградський район Одеська область.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1