Cправа №505/1883/24
Провадження №1-кс/505/892/2024
УХВАЛА

Іменем України

10.05.2024 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000204 від 08.05.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання дізнавача, та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №- 0000204 від 08.05.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

07.05.2024 до ВПД №-1 Подільського РУП надійшло повідомлення інспектора СРПП ВПД №-1 Подільського РУП ОСОБА_5 про те, що 07.05.2024 на автодорозі сполученням Кодима-Балта, було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2106» днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який під час перевірки документів на право керування транспортним засобом надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.09.2013 Севастопольським МРЕВ, дійсне до 18.09.2063, яке має ознаки підробки (ЄО № 1200).

07.05.2024 під час огляду місця події на необгородженій ділянці місцевості, а саме автодорозі сполученням Кодима-Балта, було виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2106» білого кольору д/з НОМЕР_1 , при огляді автомобіля, було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.09.2013 Севастопольським МРЕВ, дійсне до 18.09.2063, яке має ознаки підробки на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому були дозволені категорії «А1, А та В», яке поміщено до полімерного сейф-пакету № INZ 1098710 та опечатано згідно правил пакування речових доказів.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.09.2013 Севастопольським МРЕВ, дійсне до 18.09.2063, являється тимчасово вилученим майном, оскільки відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, що використовувалось як засіб вчинення кримінального правопорушення, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

В той час, вказане посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.09.2013 Севастопольським МРЕВ, дійсне до 18.09.2063, може бути використане органом дізнання як доказ вчинення кримінального проступку.

Від дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки дізнавач надав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначеної особи, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, являється предметом кримінально протиправних дій та містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №- 0000204, - задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.09.2013 Севастопольським МРЕВ, дійсне до 18.09.2063 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виявлене й вилучене 07.05.2024 в ході огляду місця події на необгородженій ділянці місцевості, а саме автодорозі сполученням Кодима - Балта з автомобіля марки «ВАЗ 2106» білого кольору д/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали покласти на дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1