Провадження по справі №1-кс/522/2565/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження в порядку ст.ст.303, 304 КПК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на наступне.

15.11.2023 року дізнавачем СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0004845 від 04.09.2019 року на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати зазначену постанову як незаконну, посилаючись на той факт, що постанова від 15.11.2023 року не відповідає вимогам ст. 284 КПК України.

В своїй скарзі скаржник вказує, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 15.11.2023 року прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, що порушує вимоги чинного КПК України.

Також зазначає, що у межах кримінального провадження дізнавачем не було проведено жодних слідчих дій.

Не зазначення вказаних відомостей слідчим свідчить про необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної постанови. Тому скаржник просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну.

Разом зі скаргою представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про поновлення строку оскарження скарги на постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що копію постанови дізнавача отримав лише 22.04.2024 року, що підтверджується реєстрацією вхідної кореспонденції № 51703/2024.

Однак, згідно ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заїнтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

В судовому засіданні представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження як незаконну, посилаючись на той факт, що постанова від 15.11.2023 року не відповідає вимогам ст. 284 КПК України. Зазначив, що не згодний із кваліфікацією ст. 356 КК України, яку дав орган досудового розслідування, у даному кримінальному провадженні повинна була бути кваліфікація за ст. 191 КК України, тому строки давності не сплили. Проте, згідно постанови про закриття кримінального провадження, дізнавач закрив за ст. 49 КК України, при цьому дізнавачем не проведено будь-яких слідчих чи процесуальних дій.

Прокурор, дінавач в судове засідання не з`явились.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0004845 від 04.09.2019 року, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення процесуального строку та скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Разом з тим, пропущений строк у зв`язку із початком повномасштабної збройної агресії російської федерації підлягає поновленню, оскільки є поважна причина пропуску строку на звернення до суду з вказаною скаргою.

Судом встановлено, що представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 копію постанови слідчого отримав лише 22.04.2024 року, що підтверджується реєстрацією вхідної кореспонденції № 51703/2024.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування процесуальних строків стосовно звернення до суду зі скаргами, може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.п.1, 3 ч. 1 ст.91 КПК України обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, в порушення вимог діючого законодавства, слідчий не провів усіх необхідних слідчих дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається з постанови дізнавача від 15.11.2023 року про закриття кримінального провадження № 0004845 від 04.09.2019 року, її мотивувальна частина не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України.

Так, в постанові дізнавача взагалі відсутні відомості щодо проведення ним будь-яких слідчих дій в рамках досудового розслідування кримінального провадження.

Дізнавач мотивував твою постанову тим, що у справі спливли строки давності, передбачені ст. 49 КК України, щодо притягнення винних осіб за ст. 356 КК України. Проте, скаржник не погоджується з вказаною кваліфікацією дій винних осіб і полягає на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні за ст. 191 КК України, проте дізнавач не надав оцінку цим доводам представника потерпілого, не допитав представника потерпілого, не провів будь-яких слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувану постанову прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, що порушує вимоги чинного КПК України.

Тому оскаржувана постанова дізнавача підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 9, 303-307, 314-380 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 про поновлення строку оскарження скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Скаргу представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0004845 від 04.09.2019 року на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження № 0004845 від 04.09.2019 року на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження спрямувати прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5

22.05.2024