Справа № 333/2985/23
Провадження №1-кс/333/145/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (в порядку ст. 303 КПК України),

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (в порядку ст. 303 КПК України).

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явилася, але через канцелярію суду до початку розгляду справи по суті надала заяву про залишення вищевказаної скарги без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву скаржника ОСОБА_3 про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно пункту 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України, параграф 1, ст. ст. 303-308 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Вимогами ч. 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Таким чином, на теперішній час скаржник ОСОБА_3 скаргу не підтримує, просить залишити її без розгляду, про що надала заяву через канцелярію суду. Вказана заява не суперечить закону.

Згідно з принципом диспозитивності кримінального судочинства, визначеним у статті 26 КПК України суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. Учасник справи є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зазначені обставини, а також надану через канцелярію суду скаржника ОСОБА_3 заяву про залишення скарги без розгляду, суд вважає, що вищезазначену скаргу треба залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 21, 22, 26, 303-304, 306-307, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (в порядку ст. 303 КПК України), залишити без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1