Провадження №1-кп/761/150/2024
В И Р О К

іменем України

27 лютого 2024 року

Шевченківський районний суд м.Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0007416 від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2016 року приблизно о 16 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні ломбарду «Благо», що знаходиться в підземному переході площі Майдан Незалежності в м. Києві побачив, як на столику поблизу вікна каси потерпіла ОСОБА_7 залишила свої грошові кошти після чого в нього виник злочинний умисел на повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, дочекавшись коли потерпіла ОСОБА_7 вийшла, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із стола залишені потерпілою гроші які в подальшому положив до свого карману штанів та вийшов з приміщення ломбарду.

А всього, ОСОБА_6 , таємно, повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 завдавши матеріального збитку на суму 450 гривень. 00 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується у таємному, повторному, викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , допитаний у судовому засіданні, винуватість у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України не визнав, та зазначив, що він був в ломбарді 13 червня 2016 році, був там по своїм особистим справам, конкретний час не пам`ятає. Обвинувачений зазначив, що в ломбарді було 4-5 осіб. Він перебував в ломбарді 20-30 хв. у зв`язку із чергою, хотів взяти кретид. Також повідомив, що не брав ніяких коштів, потерпілу пам`ятає, вона була в ломбарді. Зазначив, що потерпіла була з якимсь чоловіком. Обвинувачений взяв тільки документи про кредит, які лежали біля каси.

Обвинувачений зазначив, що ніяких квитанцій та коштів не було. Зазначив, що йому дзвонив якийсь чоловік і стверджував, що він має принести 1500 грн. в ломбард, чоловік не представлявся, погрожував.

Повідомив, що жінку з відео не знав і тільки в суді дізнався, що вона була тоді в ломбарді та що вона схожа на потерпілу. Біля жінки був високий чоловік.

Зазначив, що він пам`ятає, що на стійці були буклети про надання кредитів. Пам`ятає, що разом із жінкою був чоловік, а після їх виходу він ще 5-10 хв. спілкувався з співробітницею ломбарду.

Обвинувачений зазначив, що були папірці і він питав в людей, які відійшли від стійки чи їхні вони, на що отримав відповідь, що ні. Також зазначив, що віддав папірці чоловіку позаду тому що напевно він сказав, що це його. Також повідомив, що цей чоловік питав у нього чи продає він телефон. Обвинувачений зазначив, що з відео бачив як потерпіла забирала гроші.

Повідомив, що в ломбарді було більше людей ніж зазначила потерпіла при наданні своїх показань, інші люди перебували в залі. Обвинувачений стверджує, що окрім тих грошей, що потерпіла тримала інших не було. Обвинувачений зазначив, що саме він стояв за спиною потерпілої, чоловік який стояв біля постійно ходив. Обвинувачений повідомив, що жінка виходила з чимось в руках. Вказав, що іншої суми жінка не отримувала. Папірці, які передав іншому чоловіку були не гроші. Не розуміє, чому саме йому пред`являють обвинувачення. Чужих речей він не забирав.

Потерпіла ОСОБА_7 , допитана в судовому засіданні надала показання, що вона прийшла в ломбард з метою викупити речі, які там знаходилися, було викуплено одну річ, а на іншу річ продовжила тому залишились деякі кошти в сумі приблизно до 500 грн. Дані кошти потерпіла поклала в квитанцію, а потім квитанцію поклала в сумку так як продовжувала розмови, але їй заважав ОСОБА_8 , який стояв позаду та їв біляш, потерпіла відгородилась від нього сумкою. Потерпіла зазначила, що він щось багато розказував вона взяла сумку та вийшла, відійшовши через 3 метри згадала, що залишила квитанцію з рештою, коли поверталась ОСОБА_8 відкривав двері та намагався вийти.

Зазначила, що вона запитувала у нього чи він бачив квитанцію з грошима, бо побачила, що на поличці нічого не було, він сказав що не бачив, а в руках у нього був біляш та кава. Потерпіла повідомила, що запитувала у працівниці ломбарду, та їй сказала що ОСОБА_8 є постійним клієнтом, і те що він намагався здати кільце але йому мало запропонувала і він пішов, але працівниця сказала, що він вернеться бо йому ніхто більше не запропонує. Потерпіла повідомила, що вони очікували хв. 10 він так і не вернувся, після цього викликали поліцію.

Потерпіла повідомила, що особисто не бачила хто забрав, але крім обвинуваченого в ломбарді нікого не було, відійшовши від ломбарду відразу повернулась, а ОСОБА_8 вже виходив. Зазначила, що був там ще товариш ОСОБА_8 , але він вийшов раніше.

Зазначила, що коли стояла в ломбарді обвинувачений стояв позаду, ще був його товариш, але він вийшов раніше. Потерпіла зазначила, що коли прийшла вони вже були в ломбарді. Обвинувачений був у жовтій розтягнутій футболці. Крім обвинуваченого та його товариша в ломбарді більш нікого не було. Потерпіла повідомила, що не впевнена, що третя особа була товаришем обвинуваченого.

Потерпіла повідомила, що бачила відео та впізнала там осіб, по відео обвинувачений поспілкувався з співробітницею та пішов, в руках були пиріжки, потерпіла не бачила, що він щось брав. Потерпіла вважає, що саме обвинувачений забрав гроші бо більш нікого не було. Гроші повернула ОСОБА_9 його теща, та вибачалася за обвинуваченого та пояснювала ситуацію.

Зазначила, що коли сталася подія тещі обвинуваченого не було в ломбарді. В ломбарді на той момент знаходився обвинувачений та іншій чоловік якого потерпіла сприйняла за товариша обвинуваченого. Потерпіла зазначила, що чоловік вийшов ще до того як їй дали решту.

Повідомила, що вона стояла обличчям до ОСОБА_10 - касира і не бачила, що відбувається за її спиною. В ломбарді були єдині двері. Потерпіла зазначила, що за нею ніхто не виходив з ломбарду.

Потерпіла зазначила, що в той день планшет в ломбарді викупила, а телефон продовжила. Коли надали квитанцію про продовження поклала її на стійку, надали одну суму грошей, яку вона поклала в квитанцію на стійці, гроші було видно з під квитанції. Працівник ломбарду передала тільки одну суму грошей.

Потерпіла повідомила, що саме співробітниця ломбарду сказала, що ОСОБА_8 хотів здати кільце і є постійним клієнтом та, що приносив вкрадене. Потерпіла зазначила, що за спиною стояли двоє і постійно відволікали. Потерпіла повідомила, що коли вона вийшла з ломбарду пройшла 3-4 метри по часу десь 2 -3 хвилини і згадала, що забула квитанцію. Потерпіла зазначила, що не допускає можливості що хтось інший взяв кошти.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_6 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.06.2016; витяг з кримінального провадження № 0007416; вимога ДІАЗ від 15.06.2016 р.; довідка КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» № 364567 від 16.06.2016 року; копія повідомлення про підозру від 16.01.2016 року у кримінальному провадженні № 0000199 від 20.12.2012 року; копія обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000199 від 20.12.2012 року; повідомлення про підозру від 21.07.2016 року у кримінальному провадженні № 0007416 від 14 червня 2016 року; протокол перегляду відеозапису від 18.07.2016 року; постанову про приєднання до провадження речових доказів від 19.07.2016 року; відповідь на запит від ПТ «ДОНКРЕДИТ» від 24.06.2016 року № 3213; відповідь на запит від ПТ «ДОНКРЕДИТ» від 21.06.2016 року № 3110; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2016 року з додатком; протокол огляду місця події від 13.06.2016 року з фототаблицею; постанову про перекваліфікацію злочинного діяння від 21.07.2016 року.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши надані прокурором документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до висновків, що надані стороною обвинувачення документи та DVD-R диск є належними та допустимими доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій ОСОБА_6 , суд керується правилами статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, безпосередньо дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_6 за фактом таємного, повторного викрадення чужого майна знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та була доведенп прокурором в суді.

Так в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В той же час, про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України свідчать показання потерпілої ОСОБА_7 , яка зазначила, що ОСОБА_6 знаходився з нею в приміщенні ломбарду, та після її виходу лише він міг забрати належні їй грошові кошти, оскільки в ломбарді, окрім касира, більше нікого не було.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_6 , як особи причетної до скоєння кримінального правопорушення, підтверджується протоколом перегляду відеозапису та самим відеозаписом, який був досліджений в судовому засіданні, з якого вбачається, що саме ОСОБА_6 забрав чек у якого в середині знаходились грошові кошти в сумі 450 гривень, які належать ОСОБА_7 .

Крім того сам ОСОБА_6 не заперечує, що це саме він зображений на дослідженому в судовому засіданні відеозаписі.

Також причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з якого вбачається, що потерпіла на стадії досудового розслідування упізнала ОСОБА_6 , як особу, яка викрала належні їй грошові кошти.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у таємному, викраденні чужого майна, вчиненому повторно, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, офіційно не працює. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі, в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

У той же час суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 74 КК України, вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах,передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Протягом цього часу перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений у розшуку не перебував.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином, яке було ним вчинено 13 червня 2016 року, що свідчить про те, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 має бути звільнений від кримінальної відповідальності оскільки минуло більш ніж 5 років з дня вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007416 від 14 червня 2016 року - закрити.

Речовий доказ залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1