Справа № 591/2859/24
Провадження № 1-кп/591/93/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року колегія суддів Зарічного районного суду м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перевіривши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні 0000022 від 06.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 21.03.2024 вказаний обвинувальний акт призначений у підготовче провадження.

У підготовчому судовому засіданні на обговорення поставлене питання про підсудність даного кримінального провадження Зарічному районному суду м.Суми.

Прокурор зазначив, що дана справа підсудна Зарічному районному суду м. Суми, підтримавши письмове клопотання від 22.03.2024 про визначення територіальної підсудності, яке мотивоване тим, що більшість співучасників організованої групи знаходились поза межами території України, дії вчинялись одночасно в різних областях України, перший епізод злочину розпочатий в м.Суми, де і сплачено авансовий платіж за незаконну послугу, а решта коштів передані в м.Тернопіль разом з документами для перетину кордону та транспортним засобом. Безпосередньо злочин завершено в момент перетину кордону через МАПП «Устилуг» Волинської області на території Республіка Польща. Другий епізод також розпочато на території м.Суми, де і сплачено авансовий платіж за незаконну послугу, частину коштів передано в м.Одеса, а решта грошових коштів мала бути передана на території Придністров`я, Молдова.

З огляду на викладене, прокурор вважає, що місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, тому що злочинні дії розпочаті та завершені поза межами території України, а тому підсудність кримінального провадження має визначатися в межах території завершення досудового розслідування відповідно до ч.1 ст. 32 та ч.3 ст. 218 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 та його підзахисні ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а також обвинувачений ОСОБА_6 не заперечили, щоб дане кримінальне провадження розглядав Зарічний районний суд м.Суми.

Захисник ОСОБА_7 покладався на розсуд суду.

Перевіривши обвинувальний акт, вислухавши думку сторін даного кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в межах клопотання, суд приходить до таких висновків.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення злочину.

Відповідно до вимог ст. 409, п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. Судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Інститут підсудності публічний інститут кримінального процесуального права. Адже дотримання правил підсудності обов`язок суду, який не залежить від особистого волевиявлення сторін.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до обвинувального акту, вчинено два епізоди кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 332 КК України, тобто кримінальні правопорушення є однакові за тяжкістю.

Суд не погоджується з доводами прокурора про неможливість встановлення місця вчиненого кримінального правопорушення, а також з тим, що обидва епізоди були закінчені поза межами території України.

За конструкцією об`єктивної сторони ч.1 ст. 332 КК України, склад злочину незаконного переправлення осіб через державний кордон України характеризується як злочин з формальним складом. Це означає, що злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із перерахованих у диспозиції статті дії, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, незалежно від того чи опинились особи, яких переправляли через кордон, за межами України.

Так, щодо першого епізоду, то з обвинувального акту вбачається, що в м.Тернополі ОСОБА_9 були передані документи та транспортний засіб для безперешкодного перетину державного кордону України, тобто з цього моменту останній міг перетнути кордон, а отже організація переправлення через кордон завершена була в м.Тернополі.

Щодо другого епізоду, то з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_10 отримав можливість перетнути кордон України, знаходячись в АДРЕСА_1 , після того, як за цією адресою ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 про деталі перетину кордону та порядок розрахунку як з ним особисто, так і з іншими особами, які будуть здійснювали його транспортування через державний кордон. Також ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною адресою та отримавши грошові кошти в якості оплати за незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон, передав контактні дані останнього особі, яка мала здійснювали транспортування через державний кордон ОСОБА_10 , тим самим забезпечивши зв`язок з ним.

Тобто, з цього моменту були вчинені всі дії для перетину кордону ОСОБА_10 та останній міг його перетнути.

Таким чином, не відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам доводи прокурора про неможливість визначити місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32, 34, п. 4 ч.3 ст.314, ст. 369-372, 376 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000022 від 06.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, до апеляційного суду для вирішення питання про звернення з поданням до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення провадження за підсудністю до іншого суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1