печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9367/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заявник не отримав відомостей, що дані за заявою від 12.02.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак бездіяльність Державного бюро розслідувань, щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

ОСОБА_3 в судове засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав.

Представник Державного бюро розслідувань, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що 12.02.2024 заявником подано до Державного бюро розслідувань, заяву про вчинення кримінального правопорушення від 12.02.2024.

Разом з цим, 21.02.2024 до заявника надійшов лист від Державного бюро розслідувань, яким було повідомлено заявника про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Станом на день подання скарги та розгляду, інформацію про внесення відомостей за заявою заявником не внесено до ЄРДР.

Проте, частиною 1 статті 214 КПК України, передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом вказаної норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Також, частиною 2 статті 60 КПК України передбачено, що заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У повідомленні про кримінальне правопорушення заявником зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень та попередню кваліфікацію правопорушення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати службових осіб внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення, у порядку та у строки, передбачені ст. 214 КПК України, оскільки у судовому засіданні встановлено, що у порушення вказаної норми, станом на час розгляду скарги, відомості саме з заяви від 12.02.2024 не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розслідування не розпочиналось.

Відтак, скарга підлягає задоволенню.

Частиною 4 статті 535 КПК визначено, що органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Керуючись ст. ст. 60, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості із заяви ОСОБА_3 , від 12.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення, та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4