Справа №463/5238/24
Провадження №1-кс/463/4559/24
У Х В А Л А

13 червня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування, відповідно до якої просить зобов`язати начальника СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області визначити слідчих в кримінальному провадженні та внести до ЄРДР кримінальні правопорушення за ст.ст. 175 ч. 2, 364 ч. 1, 382 ч. 2, 185 ч. 5, 191 ч. 4 КК України та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого згідно з ст. 55 КПК України та витяг з ЄРДР згідно з ст. 214 КПК України.

Скаргу мотивує тим, що посадовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові та СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області не виконано вимог ухвали слідчого судді від 2 травня 2024 року, якою було задоволено його скаргу та зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові вчинити дію в порядку вимог ст. 214 КПК України за зверненням ОСОБА_3 від 26 квітня 2024 року щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, про що повідомити заявника у відповідності до ст. 60 КПК України та надати заявнику витяг з ЄРДР. Вказує, що 15 червня 2024 року прокурором ОСОБА_4 визначено підслідність у вказаному кримінальному провадженні за Львівським РУП №1 ГУНП у Львівській області, однак вважає, що відсутній слідчий наділений правами згідно з ст. 40 КПК України. Зазначає, що йому невідомо по яким статтям КК України внесено відомості до ЄРДР. В скарзі вказує, що таку подає в порядку п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України. Крім того, в порядку інформування зазначає, що слідчим І.Чорній 4 червня 2024 року призначено дату його допиту на 11 червня 2024 року, однак такий не відбувся.

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав, просив вимоги такої задовольнити.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце проведення такого, про причини неявки не повідомили.

За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Щодо вимог скарги про зобов`язання начальника СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області визначити слідчих в кримінальному провадженні, то така до задоволення не підлягає, оскільки ст. 303 КПК України не передбачає можливості оскарження таких дій чи бездіяльності.

Щодо вимог скарги внести до ЄРДР кримінальні правопорушення за ст.ст. 175 ч. 2, 364 ч. 1, 382 ч. 2, 185 ч. 5, 191 ч. 4 КК України, то така вимога до задоволення також не підлягає, оскільки скаржник в скарзі вказує, що слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова задоволено його скаргу та зобов`язано посадових осіб відповідного правоохоронного органу внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви. В свою чергу орган досудового розслідування виходячи з положень ст. 214 КПК України, беручи до уваги відомості викладенні у відповідному повідомленні про вчиненні кримінального правопорушення, а саме виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, вносить до ЄРДР попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Щодо вручення скаржнику пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, то слідчий суддя вважає, що таке також до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржник звернувся з відповідним клопотанням про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки до органу досудового розслідування 6 червня 2024 року.

Оскільки допит скаржника в даному кримінальному провадженні ще не проведено, що підтверджено ним в судовому засіданні, відсутні відомості про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні органом досудового розслідування, а тому на даному етапі буде передчасно зобов`язувати орган досудового розслідування вручити скаржнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

В судовому засіданні скаржник стверджує, що кримінальним правопорушенням йому заподіяно шкоду, а тому до моменту постановлення процесуального рішення про відмову у визнанні його потерпілим, він користується відповідними правами потерпілого в кримінальному провадженні

Щодо вимог скарги про вручення витягу з ЄРДР згідно з ст. 214 КПК України, то така вимога також до задоволення не підлягає, оскільки скаржник в скарзі вказує, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року було задоволено його скаргу та слідчим суддею прийнято рішення про зобов`язання уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові вчинити дію в порядку вимог ст. 214 КПК України за зверненням ОСОБА_3 від 26 квітня 2024 року щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, про що повідомити заявника у відповідності до ст. 60 КПК України та надати заявнику витяг з ЄРДР. Оскільки слідчим суддею прийнято вже процесуальне рішення з вказаного питання, яке у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 533 КПК України є обов`язковим до виконання, то відсутні правові підставі для прийняття повторного рішення з вказаного питання.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1