Справа № 199/5056/24
ВИРОК

іменем України

09.07.2024 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000394 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянин України, освіта середня, офіційно не працюючого, неодруженого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд уважає доведеним, що ОСОБА_5 03.04.2024 приблизно о 21 годині 50 хвилин знаходився на території Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №117» Дніпровської міської ради (далі - КЗО «СЗШ №117» ДМР), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час у вказаному закладі освіти на своєму робочому місці перебував охоронець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку.

Далі, цього ж дня, тобто 03.04.2024, приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , який є особою похилого віку, почув сторонні звуки на подвір`ї КЗО «СЗШ №117» ДМР, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та вийшов на вулицю, де побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_5 , який бив ногами по дверях запасного виходу зі школи, у зв`язку з чим ОСОБА_4 зробив зауваження останньому. З цього приводу, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , який є особою похилого віку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, 03.04.2024, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у безпосередній близькості з ОСОБА_4 , стоячи обличчям до останнього, наніс потерпілому своєю правою рукою стиснутою в кулак один удар в область обличчя ліворуч. Після чого своєю правою рукою схопив потерпілого за комір одягненої на ньому куртки та повалив на землю, після цього наніс лежачому обличчям до землі ОСОБА_4 , який є особою похилого віку не менше двох ударів своєю правою ногою по ребрах з правого боку.

Внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з переломами 8-9-го ребер справа із зміщенням уламків та явищами правостороннього гідротораксу малого об`єму, що за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). На підставі п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, побив ОСОБА_4 , якому спричинив тілесні ушкодження.

27 червня 2024 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, а 09 липня 2024 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ч. 1 ст. 122 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Без застосування спеціальної конфіскації.

В угоді передбачені наслідки її ухвалення та невиконання обов`язків, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КК України, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені, до цього часу повністю відшкодував шкоду потерпілому.

Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.ст. 471, 473 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні даної угоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт складання та підписання ним угоди про примирення з обвинуваченим, та те, що останній відшкодував йому шкоду.

За результатами пояснень, заяв обвинуваченого та потерпілого в підготовчому судовому засіданні, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені пояснення, заяви та складена угода, є не усвідомленими кожним з них, не відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася під дією будь-якого стороннього неправомірного впливу на них або тиску.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_5 винуватий у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто в діях, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такому, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тому дії обвинуваченого кваліфіковані правильно.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.471 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_5 щиро кається, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; відшкодував потерпілому шкоду; має постійне місце проживання, характеризується задовільно, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, без застосування спеціальної конфіскації,

Суд вважає необхідним на підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України встановити для ОСОБА_5 іспитовий строк 2 (два) роки, та покласти на обвинуваченого виконання певних обов`язків.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався речові докази відсутні, та відсутні витрати на проведення експертизи.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення (узгоджується з правовою позицією, яка викладена 13 вересня 2023 року у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду, справа № 638/4224/22, провадження № 51-2372 км 23).

Керуючись ст.ст. 110,314,369,371-374,468,474,475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 9 липня 2024 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000394 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 09 липня 2024 року покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України встановити ОСОБА_5 іспитовий строк 2 (два) роки, та обвинуваченого звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Без застосування спеціальної конфіскації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1