Провадження № 1-кс/947/6667/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Одеської області, Тарутинського району, с. Червоне, громадянину України, із середньою освітою, одруженого, двох дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

відносно якого 05.01.2023 до Тарутинського районного суду Одеської області, скеровано обвинувальний акт за ч. 3 ст. 332 КК України,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

15 травня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 67 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 202 876 гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, що упровадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001382, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та звернув увагу на необгрунтованість підозри, відсутність процесуальних ризиків.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

14.05.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, на початку грудня 2023 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ за рахунок вчинення корисливих злочинів, пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, вступив у попередню змову з Косюгою (COSIUGA) В`ячеславом (VEACESLAV), щодо переправлення чоловіків, яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану, через державний кордон України поза межами пункту пропуску на території Болградського (колишній Тарутинський) району Одеської області, межі якої розташовані з Республікою Молдова, за грошову винагороду сума якої складала 3500 доларів США за одну особу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 (COSIUGA) В`ячеслав (VEACESLAV) усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, потребує залучення осіб, в якості виконавців, які на відстані будуть безперечно підкорятися його наказам, впевнено діяти відповідно до плану злочинної діяльності та будуть об`єднанні загальною метою отримання незаконного прибутку в результаті вчинення злочинів, в різні періоди часу, залучив в якості виконавців ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були обізнані у протиправних діяннях ОСОБА_9 ) щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який не був обізнаний щодо протиправних намірів злочинної групи) та невстановлену досудовим розслідуванням особу, які відповідно відведеної ролі виконували роль водіїв, проводили інструктаж щодо незаконного перетину через державний кордон України поза межами пункту пропуску, за грошову винагороду безперешкодно перевозили через транзитний автошлях пункту-пропуску «Маяки-Удобне» осіб, які за грошову винагороду бажали незаконно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску.

Так, за розробленою злочинною схемою,Косюга (COSIUGA) В`ячеслав (VEACESLAV), у заздалегідь обумовленому місці зустрічав осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордону України, після чого на своєму автомобілі марки «SSANG YONG REXTON» д/н НОМЕР_1 , привозив у обумовлене місце, де його чекав ОСОБА_10 (який не був обізнаний щодо протиправних намірів учасників групи), який будучи у складі добровольчого батальйону «Україна це ми», в подальшому використовуючи автомобіль КІА К5 д/н НОМЕР_2 , безперешкодно провозив осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, через пункт пропуску транзитного автошляху «Маяки-Удобне» та доставляв їх у АДРЕСА_1 у визначене ОСОБА_11 місце, де його вже очікував ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .

Згідно розробленого плану, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та відповідно до відведеної йому ролі, у заздалегідь обумовлений час зустрічав у АДРЕСА_1 осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску, після чого проводив з особами інструктаж щодо незаконного перетину державного кордону України, а також за необхідності поселяв цих осіб у готель з метою очікування моменту виїзду та подальшої передачі їх іншим учасникам групи для організації перетину державного кордону України, які на своєму транспортному засобі, у визначений ними час, з відповідного обумовленого місця, перевозили осіб, які мали наміри незаконного перетину кордону України до наступного населеного пункту або визначеного місця, де їх очікував ОСОБА_4 .

Згідно розробленого плану, ОСОБА_4 діючи відповідно до відведеної йому ролі, за попередньою змовою з іншими учасниками групи, у нічний період часу в обумовленому місці, зустрічав осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску, після чого проводив з особами додатковий інструктаж щодо способу незаконного перетину кордону України на територію Республіки Молдова, надавав вказівки як поводити себе у разі настання небезпеки, з метою не бути поміченим працівниками державної прикордонної служби, та подальші їх дії на території Республіки Молдова, після незаконного перетину кордону. Провівши з особами інструктаж ОСОБА_4 , оминаючи пункти пропуску, проводив осіб до ділянки, яка межує з ділянкою території Республіки Молдова та вказував шлях перетину.

Таким чином, діючи умисно, у складі злочинної групи Косюга (COSIUGA) В`ячеслав (VEACESLAV), ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, під час воєнного стану, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введеного в дію на території України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 по теперішній час, вчинили злочин, пов`язаний з незаконним переправленням осіб, виїзд яким заборонено, через державний кордон України поза межами пункту пропуску, з метою незаконного прибутку.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 22 даного Закону передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 10.12.2023, приблизно о 09:00 годині, діючи з корисливих мотивів і прагненням до наживи з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ за рахунок вчинення корисливих злочинів, пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України,призначив зустріч з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , яких підшукала невстановлена досудовим слідством особа на ім`я « ОСОБА_15 », з метою незаконного переправлення їх через державний кордон України за грошову винагороду, сума якої складала 3500 доларів США за одну особу. Під час зустрічі ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 оговорили яким чином буде відбуватися незаконне переправлення через державний кордон України, а саме ОСОБА_12 розповів, що їх з м. Одеси перевезуть через транзитний шлях пункту-пропуску «Маяки-Удобне», до визначеного місця, де їх буде чекати інша особа, яка в подальшому організує перевезення на автомобілі до ділянки, яка межує з територією Республіки Молдова, для безперешкодного перетину державного кордону України, оминаючи пункти пропуску.

Так, 15.12.2023 року, ОСОБА_12 близько о 15 год. 15 хв., діючи відповідно до злочинної схеми, на автомобілі марки «SSANG YONG REXTON» д/н НОМЕР_1 , приїхав на місце заздалегідь обумовленої зустрічі з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , де його вже чекав ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 , з метою безпечного перевезення їх через транзитний шлях пункту-пропуску «Маяки-Удобне» та подальшої організації незаконного переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску.

ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, сіли в середину салону автомобіля «SSANG YONG REXTON» д/н НОМЕР_1 , в якому перебував ОСОБА_16 . Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_12 подзвонив до ОСОБА_10 (який не був обізнаний щодо протиправної діяльності вказаної групи), який за проханням ОСОБА_17 повинен був безперешкодно перевезти ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з м. Одеси через транзитний автошлях пункту-пропуску «Маяки-Удобне»до м. Арциз, Болградського району, Одеської області, так як входив до складу добровольчого батальйону «Україна це ми». Під час телефонної розмови з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , визначився про місце зустрічі, де ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повинні були пересісти з його автомобіля в автомобіль ОСОБА_10 . В свою чергу ОСОБА_12 діючи з корисних мотивів, перебуваючи в середині салону автомобіля, отримав від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 грошову винагороду у сумі 7000 доларів США, за незаконне переправлення їх через державний кордон України, сума грошової винагороди за одну особу складала 3500 доларів США.

У подальшому ОСОБА_12 на автомобілі марки «SSANG YONG REXTON» д/н НОМЕР_1 відвіз ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до ОСОБА_10 , який їх очікував біля розважального комплексу «РALLADIUM» розташованого за адресою: АДРЕСА_3 в автомобілі КІА К5 д/н НОМЕР_2 .

Під час зустрічі ОСОБА_10 передав ОСОБА_13 та ОСОБА_14 посвідчення добровольчого батальйону «Україна це ми» видане на їх ім`я, після чого став проводити інструктаж щодо проїзду транзитного автошляху пункту-пропуску «Маяки-Удобне».

Прибувши до м. Арциз, Болградського району, Одеської області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відповідно до відведеної ролі, зустрів ОСОБА_8 , який в подальшому повинен організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

ОСОБА_8 , діючі відповідно заздалегідь розробленого ОСОБА_11 плану, заселив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у готель у АДРЕСА_1 , з метою очікування моменту виїзду та подальшого незаконного перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску.

Так 17.12.2023, близько о 12 год. 00 хв. ОСОБА_8 діючі відповідно до визначеного плану, отримавши відповідь від невстановленої досудовим розслідуванням особи, про можливість перетину державного кордону, здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_13 повідомивши, що він виїхав за ними для подальшого їх доставлення на прикордонну ділянку, яка межує з Республікою Молдова, та передачі іншій невстановленої досудовим розслідуванням особі, яка виконувала роль перевізника.

Надалі, ОСОБА_8 о 13 год. 00 хв прибувши у м. Арциз, Болградського району, Одеської області, на автомобілі марки Jeep Compass срібного кольору, д/н не встановлено, дочекавшись ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи поблизу готелю провів інструктаж останнім щодо незаконного перетину через державний кордон України, а саме розповівши про те, що він їх довезе до визначеного місця, де їх буде очікувати особа, яка забере їх та привезе до особи, яка безпосередньо поведе їх на місце перетину кордону поза межами пункту пропуску у нічний період часу. Після проведення інструктажу ОСОБА_8 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі марки Jeep Compass срібного кольору, д/н не встановлено, під керуванням ОСОБА_8 направились у визначене ними місце зустрічі з невстановленою досудовим розслідуванням особою, якій відведено роль відповідно злочинного плану, доставити ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до ОСОБА_4 , який проведе інструктаж та приведе на місце, де безпосередньо буде здійснюватися незаконний перетин кордону в сторону Республіки Молдова.

Прибувши до визначеного місця, ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пересісти в автомобіль «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, д/н не встановлено, де їх очікує невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка в подальшому довезе їх до місця призначення.

В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, у темний період часу, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на автомобілі марки «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, д/н не встановлено, довезла їх за межі с. Червоне Болградського (колишній Тарутинський) району Одеської області, де їх на місці чекав ОСОБА_4 на мопеді невстановленої марки разом з ОСОБА_18 , який також мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску.

Так 17.12.2023, близько о 20 год. 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 залишивши мопед поблизу будівлі, яка розташована за АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, відповідно заздалегідь розробленого плану, направився у напрямку кордону з Республікою Молдова разом з ОСОБА_13 . ОСОБА_14 та ОСОБА_18 (відносно якого складено протокол про адміністративне порушення за ст. 204-1 ч.1 КУпАП, а саме: незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України), проводячи інструктаж щодо незаконного перетину державного кордону та вказуючи маршрут слідування за допомогою онлайн карти.

Дійшовши до місця ділянки розташованої поблизу державного кордону України, яка безпосередньо межує з Республікою Молдова, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 , які діяли під контролем, при спробі затримання ОСОБА_4 останній з місця події зник у невідомому напрямку.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю ОСОБА_14 ;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю ОСОБА_13 ;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

Зокрема, обґрунтовуючи ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурор навів лише загальні міркування, не конкретизувавши, у чому саме цей ризик може полягали та яким чином може бути реалізований.

Доводи сторони обвинувачення про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, є непереконливими з огляду те, прокурор не навів доводів про можливість їх перебування під контролем підозрюваного. Також сторона обвинувачення не надала відомостей, які свідчили б про здійснення ОСОБА_4 протиправної діяльності у минулому чи інших доводів на користь цього ризику.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із організацією незаконного переправленням осіб придатних до військової служби через державний кордон України у групі осіб в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: не відлучатися Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний браслет.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 липня 2024 року включно.

Визначити розмір застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 11 липня 2024 року включно наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи,

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний браслет.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, неявки підозрюваного за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді без поважних причин, чи порушення підозрюваним обов`язків, застава звертається в дохід держави і вирішується питання про застосування застави в більшому розмірі, або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1