Справа № 461/2711/24
Провадження № 1-кс/461/2071/24
УХВАЛА

04.04.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області з приводу неналежного розгляду його клопотання уповноваженими особами органу досудового розслідування.

Подану скаргу адвокат мотивує наступним.

29.03.2024 скаржник скерував засобами електронної пошти до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області клопотання, в порядку ст. 220 КПК України, про обставини, які необхідно дослідити у кримінальному провадженні №50001250 від 25.11.2023.

Станом на день звернення з даною скаргою до слідчого судді, відомостей про розгляд наведеного клопотання, зокрема з дотриманням положень ст.220 КПК України, у скаржника немає.

Таким чином, скаржник вважає, що така бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області порушує його права та суперечить нормам КПК України.

З огляду на наведене, скаржник просить визнати бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області, який здійснює розслідування у кримінальному провадженні №50001250 від 25.11.2023 щодо порушення строку розгляду клопотання визначеного ст. 220 КПК України, зобов`язати слідчого розглянути відповідне клопотання та провести слідчі та процесуальні дії наведені у клопотанні.

Скаржник подав до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд за його відсутності.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ч.ч. 2,3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

З урахуванням наведених положень, перешкод для розгляду скарги, внаслідок неявки скаржника та представника Головного управління Національної поліції у Львівській області, не встановлено.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків, виходячи з наведених нижче доводів та мотивів.

З матеріалів скарги встановлено наступне.

29.03.2024 скаржник скерував засобами електронної пошти до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області клопотання, в порядку ст. 220 КПК України, про обставини, які необхідно дослідити у кримінальному провадженні №50001250 від 25.11.2023.

З наведеного клопотання також вбачається, що скаржник наводить свій процесуальний статус у кримінальному провадженні представник потерпілого.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Як наведено вище, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначено вище, статтею 26 КПК України, визначено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п.25 ч. 1 ст. 3 КПК України, учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право:

1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом;

2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування;

3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду;

4) заявляти відводи та клопотання;

5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла;

6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати;

7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом;

8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг;

9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження;

10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом;

11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження;

12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала);

13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом;

14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Під час досудового розслідування потерпілий має право:

1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим;

2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

3) подавати докази на підтвердження своєї заяви;

4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі;

5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Під час досудового розслідування клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч. 1 ст. 220 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В процесі розгляду скарги встановлено, що наведене скаржником клопотання не розглянуто належним чином, адже скаржник не оповіщений про результати такого розгляду. Даних про протилежне в ході розгляду скарги не здобуто.

Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Як зазначено вище, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Наведені обставини свідчать про те, що на даний час не відомо чи задоволено відповідне клопотання або має місце винесення процесуального рішення про повну або часткову відмову в його задоволенні.

У свою чергу, аналіз наведених вище положень КПК України, вказує на те, що особа якій адресоване відповідне клопотання зобов`язана винести вмотивовану постанову лише у випадку повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, тобто у разі задоволення клопотання відповідний суб`єкт вчиняє дії з приводу яких таке клопотання подане. У даному випадку такі дії полягають у проведенні відповідного обстеження.

Вирішення відповідного клопотання належить виключно до дискреційних повноважень особи до якої звернулись з відповідним клопотанням. У даному випадку такою особою є уповноважений представник Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області (слідчий у кримінальному провадженні №50001250 від 25.11.2023).

Виходячи з наведеного, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення скарги в частині визнання бездіяльності слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області, який здійснює розслідування у кримінальному провадженні №50001250 від 25.11.2023 щодо порушення строку розгляду клопотання визначеного ст. 220 КПК України, а також зобов`язання слідчого провести конкретні слідчі та процесуальні дії наведені у клопотанні, зокрема рідіотехнічне обстеження.

До такого висновку приходжу виходячи з того, що слідчий суддя не вправі зобов`язувати відповідного суб`єкта у кримінальному провадженні ухвалити конкретне процесуальне рішення або вчинити певну слідчу чи процесуальну дію, які відносяться до виключних дискреційних повноважень такого суб`єкта. Крім того, як наведено вище, положення ст. 307 КПК України не наділяють слідчого суддю повноваженнями визнавати бездіяльність слідчого з того чи іншого питання.

Виходячи з наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення скарги та слід зобов`язати уповноважену особу Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області (слідчого у кримінальному провадженні №50001250 від 25.11.2023) розглянути, з дотриманням положень ст. 220 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , подане ним у межах зазначеного кримінального провадження 29.03.2024 засобами електронної пошти та повідомити автора клопотання про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Головного управління Національної поліції у Львівській області розглянути, з дотриманням положень ст. 220 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , подане ним 29.03.2024 у кримінальному провадженні №50001250 від 25.11.2023 засобами електронної пошти та повідомити автора клопотання про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1