Справа № 947/2858/24
Провадження № 1-кп/947/691/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження № 0001697 від 30.11.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гурджаані, Грузія, громадянина республіки Грузія, грузіна, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні сина 2022 року народження, працюючого за наймом, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, в силу ст. 89 КК України,

ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Чіатура, Грузія, громадянина республіки Грузія, з середньою освітою, одруженого, працюючого за наймом вантажником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, у невстановленому місці та часі, у ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) виник спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, для реалізації якого останні 30.11.2023 року прибули за адресою: АДРЕСА_4 .

Так, 30.11.2023 року приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , перебуваючи біля тамбуру квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , визначили об`єкт свого злочинного посягання, а саме майно, що знаходилось у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , 30.11.2023 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, діючи умисно, за попередньою домовленістю, не розподіляючи між собою ролей, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N?2102-IX (зі змінами), з корисливих мотивів, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації спільного злочинного умислу, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, проникли до приміщення тамбуру квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_7 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умисел, що направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , шляхом пошкодження замка вхідних дверей проникли до квартири АДРЕСА_8 , звідки таємно з корисливих мотивів викрали майно, що належить ОСОБА_10 , а саме грошові кошти у сумі 45000 гривень, 6800 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 30.11.2023 року становить 247351 гривень 36 копійок та золоті сережки, вагою 0,565 грамів, вартістю 3500 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 295 851 гривень 36 копійок.

Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з викраденим майном, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, проте були зупиненні співробітниками Управління патрульної поліції.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 )вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 30 листопада 2023 року він разом з ОСОБА_8 таємно проникли до квартири АДРЕСА_8 , з якої таємно викрали грошові кошти у розмірі 45000 гривень, 6800 доларів США, та золоті сережки, з місця вчинення злочину зникли. У скоєному кається, просив суворо його не карати, на його утриманні перебуває дружина та малолітня дитина, вчинив злочин, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, шкоду потерпілій відшкодував, засуджує свою протиправну поведінку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 )свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 30 листопада 2023 року він разом з ОСОБА_6 таємно проникли до квартири АДРЕСА_8 , з якої таємно викрали грошові кошти у розмірі 45000 гривень, 6800 доларів США, та золоті сережки, з місця вчинення злочину зникли. У скоєному кається, просив суворо його не карати, вчинив злочин, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, шкоду потерпілій відшкодував, засуджує свою протиправну поведінку.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) повністю визнали свою вину у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) та дослідженням матеріалів характеризуючи особу кожного обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує їх дії за ч.4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч. 6 ст. 368 Кримінального процесуального кодексу України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року (справа N 750/5031/18, провадження N 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 Кримінального кодексу України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 Кримінального кодексу України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадках, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, висловлював відвертий жаль з приводу вчиненого ним злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, на його утримані перебуває дружина та малолітня дитина, позитивно характеризується за місцем мешкання, надання дієвої допомоги ЗСУ, що відзначено подякою командира, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відшкодування матеріальної шкоди, відсутність вимог матеріального характеру у потерпілої, та відсутність обставин які обтяжують покарання, думку потерпілої про призначення обвинуваченому покарання не пов`язанного з триманням під вартою, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, висловлював відвертий жаль з приводу вчиненого ним злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ),який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, позитивна характеризується за місцем мешкання, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відшкодування матеріальної шкоди потерпілі й, відсутність вимог матеріального характеру у потерпілої, та відсутність обставин які обтяжують покарання, думку потерпілої про призначення обвинуваченому покарання не пов`язанного з триманням під вартою, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 )з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), що викладено в рішення Європейського Суду з прав людини.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі стягнути з ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ).

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з під варти в залі суду.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )під вартою з 30.11.2023 року по 07.03.2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

Визнати ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 )наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з під варти в залі суду.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) під вартою з 30.11.2023 року по 07.03.2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/116-23/22397- ТР від 19.12.2023, у розмірі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/116-23/22395- ТР від 21.12.2023, у розмірі 15145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/116-23/22487 від 26.12.2023, у розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

Речові докази: металеву викрутку, рукавиці синього кольору, балаклава зеленого кольору,2 складних ножа, ліхтарик,2 ключа, магнітний ключ, захисну маску, монети, - знищити.

Речові докази: мобільний телефон марки "Самсунг", грошові кошти у сумі 625 гривень, повернути власнику за належністю.

Речові докази: грошові кошти у сумі 41 800 гривень, 4700 доларів США,вважати повернутими потерпілій ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1