ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/238/24
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002015 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2024 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.04.2024 року включно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Застосувати щодо ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та дослідити протоколи судового засідання від 14.02.2024 року та від 21.02.2024 року, додані до його клопотання про зміну запобіжного заходу характеризуючі матеріали.

Вказує, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Сторона обвинувачення у своєму клопотанні посилається на ті ж обставини, які були підставою для продовження запобіжного заходу 04.01.2024 року та зазначила ті самі ризики, які було вказано у поданому клопотанні під час попереднього судового засідання у цій справі.

Але суд не прийняв до уваги, те, що вже змінилися обставини , а саме судом уже розглянуто декілька кримінальних проваджень щодо осіб, які притягувалися до кримінальної відповідальності разом із підозрюваним ОСОБА_7 у яких укладено угоди про визнання винуватості та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Також 04.01.2023 року Миколаївським апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який відповідно до повідомлення про підозру є організатором організованої злочинної групи, але ухвалою суду запобіжний захід щодо ОСОБА_8 змінено на цілодобовий домашній арешт. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ризики які існували на час обрання запобіжного заходу у значній мірі знизилися та не є такими, що дають підставу для обрання найбільш суворого запобіжного заходу- тримання під вартою. Тобто особу яка , на думку сторони обвинувачення, є організатором звільнено з під варти і при таких обставинах жоден із ризиків, зазначених у клопотанні прокурора не підтвердився.

До моменту підготовки апеляційної скарги будь- які ухвали суду цьому кримінальному провадженні на порталі Судової влади не оприлюднено, стороні захисту не вручено винесеної судом ухвали. Стороні захисту не відомо чим керувався суд обираючи найбільш тяжкий запобіжний захід.

Стороною захисту до суду було подано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 до якого надано характеризуючі ОСОБА_7 матеріали , довідки про наявність захворювання, про сімейний стан , але суд з невідомих причин навіть їх не дослідив.

ОСОБА_7 вже втретє продовжено термін тримання під вартою, до цього часу розгляд справи по суті так і не розпочато. Судом 14.02.2024 року оголошено перерву навіть під час проголошення обвинувального акта прокурором. Наступне судове засідання призначене на 04.04.2024 року , тоді як обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою.

Судом залишено без задоволення клопотання сторони захисту про застосування застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Про дату , час апеляційного розгляду повідомлявся належним чином. Його неприбуття відповідно до приписів ст. 422-1 КПК не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків .

Мотиви Суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення

Вбачається, що на розгляді д Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002015 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК України .

Під час судового розгляду в судовому засіданні 21.02.2024 року Херсонським міським судом Херсонської області було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави прокурор у клопотанні обґрунтував тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК та продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування ( продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування (продовження) одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги захисника такі висновки суду не спростовують.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, та суспільну небезпечність інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для висновку про продовження існування встановлених ризиків та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як видно з ухвали, суд проаналізував міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, вік, стан здоров`я обвинуваченого та інші обставини, що підлягають врахуванню відповідно вимог ст. 178 КПК.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність продовження існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії судового розгляду, докази ще не досліджувалися, свідки допитані не були.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які зокрема відносяться до категорії тяжких .

Відомості, що характеризують обвинуваченого, його соціальні зв`язки були фактично враховані, як видно, як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку тримання під вартою.

Відомостей чи доказів того, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, стороною захисту не надано.

Апеляційний суд, зважаючи на обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК, враховуючи приписи ст. 176, 177, 178, 183, 331 КПК, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, його соціальні зв`язки, за відсутності доказів того, що вони здатні впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, погоджується із висновком суду, про наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цій стадії судового провадження.

Встановлені на стадії застосування запобіжного заходу ризики зі сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом залишено без задоволення клопотання сторони захисту про застосування застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не визнає підставою для задоволення апеляційної вимоги про встановлення застави як альтернативного запобіжного заходу, виходячи із суті , обсягу пред`явленого обвинувачення та вимог ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, згідно з якими питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави вирішується саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не при продовженні строку його застосування.

За правилами ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Застосування до іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні більш м`якого запобіжного заходу, на що посилається захисник в апеляційній скарзі не є підставою для зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , оскільки при застосуванні запобіжного заходу та при продовженні його дії враховуються обставини , передбачені ст. 178 КПК індивідуально щодо конкретної особи , і відповідно встановлюються наявність ризиків і можливість їм запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому посилання захисника на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04.01.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 , як на підставу для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 слід визнати необґрунтованим.

Викладені в апеляційній скарзі посилання про те, що судом вже розглянуто декілька кримінальних проваджень щодо осіб, які притягувалися до кримінальної відповідальності з разом із ОСОБА_7 та призначено покарання не пов`язаного з позбавлення волі спростовує існування ризику впливу на потерпілих та свідків , колегія суддів не вважає такими , що дають підстави для скасування ухвали суду та застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Існування ризиків визначається індивідуального щодо кожної особи, з урахуванням відомостей , передбачених ст. 178 КПК, стадії кримінального провадження, процесуальної поведінки конкретної особи , що має статус підозрюваного чи обвинуваченого.

Наведені в апеляційній скарзі обставини щодо інших підозрюваних чи обвинувачених у цьому кримінальному провадженні не можна визнати обставинами , які нівелюють ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та продовжують існувати на час постановлення оскаржуваної ухвали.

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України , існуванням реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження з метою завершення розгляду кримінального провадження.

Додані під час розгляду клопотання в суді копія характеристики з місця роботи обвинуваченого ОСОБА_7 за період 2007-2009 роки та витяг історії хвороби за 2013 роки не можна визнати достатніми підставами для висновку, що ці відомості нівелюють продовження існування ризиків, які встановлені судом на початковій стадії судового розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги щодо неотримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали та перебігу судового розгляду не впливають на висновки суду , викладені в оскаржуваній ухвалі.

Учасники судового провадження мають процесуальне право звернутися із заявою до суду та отримати копію процесуального рішення для реалізації права обвинуваченого на захист.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

Доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою підлягає перевірці через нетривалий час в порядку ст. 331 КПК судом першої інстанції, а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.

Керуючись ст.ст. 331,176, 183, 404, 405, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2024 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4