справа № 691/1150/14-к
провадження № 1-кп/691/3/24
УХВАЛА

26 лютого 2024 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

(участь в режимі відеоконференції поза межами

приміщення суду, з використанням власних технічних засобів)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000187 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України та ч.1 ст.309 КК України,-

встановив:

в провадженні Городищенського районного суду Черкаської області знаходиться кримінальне провадження №0000187 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України та ч.1 ст.309 КК України.

20 лютого 2024 року за вхідним №937/24 від начальника Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Прокурор, 20 лютого 2024 року за вхідним №947/24 через канцелярію суду подав клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2024 року, клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволено та надано дозвіл на затримання обвинуваченого.

26 лютого 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 доставлений до зали судових засідань Городищенського районного суду Черкаської області, без застосування примусу працівниками Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області.

В обґрунтування клопотання, прокурор посилається на те, що за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 від 20 квітня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, у невстановлений спосіб та при невстановлених обставинах, діючи умисно, з прямим умислом, незаконно придбав, з метою подальшого збуту психотропну речовину масою понад 1,028 г, обіг якої обмежений - амфетамін. Він же, 20 квітня 2014 року, близько 01 год. 20 хв. у м. Городище Черкаської області, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в домоволодінні АДРЕСА_1 , діючи умисно, з прямим умислом, з корисливих мотивів незаконно збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кошти в сумі 100 гривень порошкоподібну речовину, яка згідно висновку судово - хімічної експертизи № 2/506 від 23 квітня 2014 року, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін. Маса амфетамін (в перерахунку на амфетамін основу) в наданій на експертизу речовині складає 0,073 грама. Він же, 25 квітня 2014 року, близько 18 год. 00 хв., у м. Городище Черкаської області, з метою збуту психотропної речовини, прибув до території державного навчального закладу «Городищенська загальноосвітня школа №3 І-ІІІ ступенів», що розташована по вул. Желябова, №3 м. Городище Черкаської області, де біля території стадіону, діючи умисно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, незаконно збув громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кошти в сумі 200 гривень, поліетиленовий згорток з вмістом двох паперових згортків з вмістом порошкоподібної речовини, яка згідно висновку судово - хімічної експертизи № 2/621 від 16 червня 2014 року, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін. Маса амфетамін (в перерахунку на амфетамін основу) в наданій на експертизу речовині складає 0,103 грама. 25 квітня 2014 року, під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , в правій кишені джинсів, було виявлено та вилучено поліетиленовий згорток з вмістом 4 (чотирьох) згортків з фольги з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка згідно висновку судово - хімічної експертизи № 2/622 від 02 червня 2014 року, містять в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін, масою психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 0,195 г., яку останній умисно, незаконно придбав, зберігав, з метою подальшого збуту. Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, у місцях, що призначені для проведення навчальних та спортивних заходів. За результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 26 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України встановлено, що 26 квітня 2016 року в період часу з 09:50 години до 12:10 години в домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , працівниками поліції в присутності останнього проведено обшук домоволодіння на підставі ухвали Городищенського районного суду від 26 квітня 2016 року. За результатами обшуку, на дивані, який розташований в підсобному приміщенні виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, заповнений на 3 мл рідиною коричневого кольору, яку ОСОБА_4 придбав за невстановлених слідством обставин та зберігав по місцю свого проживання для власних потреб, без мети подальшого збуту. Згідно висновку експерта №2/553 від 06 травня 2016 року в одноразовому медичному шприці міститься прозора рідина світло коричневого кольору, яка в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований масою 0,3753 г. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому діянь повністю підтверджується зібраними та дослідженими у ході судового розгляду кримінального провадження доказами. ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років. У ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання на неодноразові виклики суду не з`являється, причини неявки до суду не повідомляє, що перешкоджає розгляду вказаного кримінального провадження судом та свідчить про неналежне виконання ним обов`язків обвинуваченого, визначених ч. 7 ст. 42 КПК України і є підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

У судовому засіданні 26 лютого 2024 року прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав, та просив при прийнятті рішення врахувати, що: в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому діянь; злочин вчинений ним являється тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років; обвинувачений є особою молодого віку та в ході досудового розслідування і під час судового розгляду не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього будь-якої хвороби, яка б унеможливила застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу; міцних соціальних зв`язків обвинувачений за місцем проживання не має, тому він може змінювати місце проживання та таким чином уникати від явки до суду; не має постійного місця роботи, джерело його прибутку не відоме, можливо отримує прибуток вході злочинної діяльності пов`язаної з незаконним обігом наркотиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 , щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, та запевняв суд, що буде з`являтись на виклики в судові засідання.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , просив не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого, як найсуворіший, та звернути увагу на психічний стан особи, доцільність провести судову експертизу на визначення стану психіки ОСОБА_4 ..

Суд, розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, приходить до висновку про його задоволення, як обґрунтованого, в силу наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та поштовими трекінгами, у судові засідання 04 липня 2022 року, 16 червня 2022 року, 03 квітня 2023 року, 22 червня 2023 року, 07 грудня 2023 року, 20 лютого 2024 року неодноразово до Городищенського районного суду Черкаської області, не прибував. Ухвали суду про привід від 27 червня 2022 року, 27 травня 2022 року, 21 лютого 2023 року, 23 травня 2023 року, 10 листопада 2023 року 02 лютого 2024 року залишилися без виконання.

26 лютого 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 доставлений до Городищенського районного суду Черкаської області для участі у судовому засіданні з підстав розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Працівник Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, без застосування примусу, на виконання ухвали суду від 21 лютого 2024 року протокол про затримання обвинуваченого не складався.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про судові засідання за вказаною ним адресою, що підтверджується наявними у матеріалах судового провадження рекомендованими повідомленнями, поштовими трекінгами у судові засідання не прибував, про зміну місця перебування, суд не повідомляв. Неявки обвинуваченого до суду носять систематичний характер: 04 липня 2022 року, 16 червня 2022 року, 03 квітня 2023 року, 22 червня 2023 року, 07 грудня 2023 року, 20 лютого 2024 року. Судом неодноразово у судовому засіданні постановлено ухвали про привід від 27 червня 2022 року, 27 травня 2022 року, 21 лютого 2023 року, 23 травня 2023 року, 10 листопада 2023 року 02 лютого 2024 року, які залишені без виконання. Протягом тривалого часу, а саме в період з 18 липня 2016 року по 16 листопада 2016 року, обвинувачений ОСОБА_4 на виклики до суду не прибував, місце свого перебування суду не повідомляв. Зі слів батька, перебував на реабілітації, проте адреси місцезнаходження не надав. Згідно довідки Громадської спілки «Міжнародна Антинаркотична Асоціація» від 16 листопада 2016 року №137, ОСОБА_4 , з 20 вересня 2016 року проходив курс психо-соціальної реабілітації в центрі закритого типу за адресою АДРЕСА_2 , про що обвинувачений суд не повідомляв і такі дії, по зібранню інформації, це результат роботи суду, з метою встановлення місця перебування ОСОБА_4 .. Свою систематичну неявку обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду необхідністю отримання препаратів наркотичного засобу, психотропної речовини та/або прекурсору і погіршення стану здоров`я на фоні отриманих призначень. Відповідно, суд звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради, з метою перевірки інформації обвинуваченого про стан здоров`я і просив, з метою забезпечення участі в судових засіданнях, лікар-психіатра, зкоригувати процес зроблених призначень препаратів. Із відповіді Комунального некомерційного підприємства «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради від 21 лютого 2024 року №01-03-06/257, вбачається, що з 10 січня 2023 року, ОСОБА_4 переведений на самостійний амбулаторний прийом препаратів з отриманням на руки семи добових доз на сім днів самостійного прийому, а до цього приймав дозу з 27 червня 2022 року стабілізовано у розмірі 100 мг, яка не викликає стану тяжкого наркотичного сп`яніння, та лише стабілізує його психофізичний стан, для отримання препаратів відвідує заклад один раз на сім днів (а.к.п.84 том 8). Обвинувачений ОСОБА_4 у день призначення судових засідань практикував звернення до сімейного лікаря, і при цьому, використовував це, як підставу для відкладення розгляду кримінального провадження, що стало підставою для чергового звернення до Комунального некомерційного підприємства «Городищенський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Городищенської міської ради, для підтвердження чи спростування його пояснень про погіршення стану здоров`я(а.к.п.85 том 8). Із відповіді Комунального некомерційного підприємства «Городищенський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Городищенської міської ради від 22 лютого 2024 року №1019/24, вбачається, що підстав для формування листа непрацездатності ОСОБА_4 , не виявлено, потреба в екстреній невідкладній госпіталізації до лікаря, відсутня, що не узгоджується із заявою обвинуваченого від 20 лютого 2024 року до суду та наданою довідкою про результати дослідження в діагностичному центрі «Лабсервіс» м.Черкаси станом на 12 жовтня 2023 року (а.к.п.52-53 том 8).

При вирішенні клопотання прокурора, суд вдався до оцінки процесуальної поведінки лише протягом останніх судових засідань та враховує, що така з ознакою неналежної, мала місце і раніше, про що свідчать матеріали судового провадження.

26 лютого 2024 року, на підставі ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2024 року, обвинувачений ОСОБА_4 затриманий та доставлений до суду для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що: обвинувачений, з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки неодноразово на виклики суду у судові засідання не з`являється; продовжувати перешкоджати розгляду судом кримінального провадження шляхом неявки у судові засідання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки щодо нього на розгляді в суді є інше кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ніде офіційно не працює, що може свідчити про отримання доходу за рахунок збуту наркотичних засобів чи психотропних речовин.

При вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що стосовно нього в Городищенському районному суді Черкаського області, перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000187, більше дев`яти років, свідомо, дозволяє собі самостійно приймати рішення прибути чи не прибути у судові засідання, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження. Свої процесуальні обов`язки, визначені ч.7 ст.42 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 не виконує, а саме на виклики до суду не прибуває, не повідомляє поважності причин неприбуття, свідомо ухиляється від участі в судових засіданнях.

Згідно правової позиції Європейського Суду з прав людини у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт, з наступних підстав.

Так, враховуючи майновий стан обвинуваченого, а також особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення), які в контексті рівня освіти та обставин життя обвинуваченого свідчать про його неспроможність до об`єктивного повноцінного самоконтролю в суспільстві, є недостатнім застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, які просив захисник, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Особиста порука не може бути застосована до обвинувавченого, оскільки до суду не надходило звернень від осіб, які заслуговують на довіру про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу.

Домашній арешт також не може бути застосований, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не виключає можливості продовження ним ухилення від явки до суду, та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, створює передумови для продовження його злочинної діяльності, пов`язаної зі збутом та незаконним зберіганням наркотичних засобів.

Рівнозначним за суворістю запобіжним заходом триманню під вартою є застава, оскільки закон передбачає обов`язкове визначення її розміру, як альтернативного запобіжного заходу. Разом з тим, зважаючи на особливості події кримінального правопорушення та об`єкти суспільних відносин, на які вони посягають, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів в суспільстві, а відтак таке діяння становить особливу небезпеку найвищим соціальним цінностям демократичного суспільства, то на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України та вищевикладених обставин, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу, доцільно визначити обвинуваченому і заставу, оскільки такий захід відповідає меті його застосування і забезпечить гарантування його належної процесуальної поведінки обвинуваченому, на думку суду.

У судовому засіданні встановлено, що на час розгляду клопотання 26 лютого 2024 року, належного обґрунтування для обрання інших запобіжних заходів, суду не наведено, остільки на пропозицію суду надати обвинуваченому та захиснику до суду документи, які обґрунтовують доцільність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не надані через їх відсутність, або такі, які вказують на неможливість ОСОБА_4 брати участь в судових засіданнях за станом здоров`я, як зазначено захисником.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, обставини скоєння інкримінованих йому злочинів, інші дані про його особу, а саме, що не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив нові кримінальні правопорушення в період судового розгляду, не бажає ставати на шлях виправлення, продовжує протиправну поведінку, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, є застава в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 гривень, при внесенні якої обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, слід звільнити з-під варти та вважати таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави, суд вважає, що на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, а суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Слід, роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Черкаській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор». Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з - під варти та повідомити усно і письмово Городищенський районний суд Черкаської області. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, судом буде розглядатися питання про звернення в дохід держави.

Враховуючи вище викладене та обставин встановлені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 331, 350, 372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному №0000187 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Городище Черкаської області, українець, громадянство України, місце реєстрації та місце проживання АДРЕСА_3 , у кримінальному №0000187 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 26 лютого 2024 року по 25 квітня 2024 року, включно, з утриманням в Державній Установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень 00 копійок.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із свідками.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, і суд вирішуватиме питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Документ, що підтверджує внесення застави, подається до Городищенського районного суду Черкаської області та адміністрації Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави у вище зазначеному судом розмірі, вважається, що до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 під розпис з ухвалою суду.

Повідомити про прийняте рішення суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , його родичів - батька ОСОБА_8 , за вказаною ним адресою.

Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця утримання обвинуваченого ОСОБА_4 до Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор», для відому та виконання.

Адміністрації Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор» звернути увагу на дотримання прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_4 , якому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, про його перебування на програмі замісної, підтримувальної терапії, згідно Порядку та стандартів медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання опіоїдів» та Наказу №200 від 27 березня 2012 року «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами, внаслідок вживання опіоїдів» у Комунальному Некомерційному Підприємстві «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради.

Доручити виконання ухвали суду відділенню поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області.

На ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1