Справа № 130/658/24
Провадження №11-кп/801/511/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2024 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000498 від 05.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження № 0000498 від 05.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2024 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.05.2024 із попередньо визначений розміром застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 233600 грн.

Мотивуючи своє рішення, суд вказав на продовження існування ризиків можливого уникнення обвинуваченим ОСОБА_7 правосуддя, незаконного впливу на слідків та експертів, вчинення інших кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить суд скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання в нічний час. Вказує, що існування вказаних судом ризиків не підтверджено доказами. Судом не врахована особа обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, потребує тривалого лікування. Захисник переконаний, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти заявленим ризикам.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання прокурора, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою та визначено розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 було заслухано виступи прокурора, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Суд врахував, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість уникнення правосуддя, незаконного впливу на слідків та експертів та вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати, даних про їх зменшення чи зникнення в судовому засіданні не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Колегія суддів погоджується з місцевим судом, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкриміновано обвинуваченому, особі ОСОБА_7 та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя.

При цьому, визначаючи розмір застави обвинуваченому, судом допущено порушення вимог КПК України.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави, згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На переконання апеляційного суду розмір застави, визначений місцевим судом є завідомо непомірним для обвинуваченого. Судом не вказано в оскаржуваній ухвали мотиви визначення саме такого розміру застави, не враховано майновий та сімейний стан обвинуваченого.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 з визначенням застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, адже такий розмір є помірним для останнього, співвідноситься з пред`явленим йому обвинуваченням, спроможний забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та надати йому можливість скористатись правом на альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2024 в частині продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме до 16.05.2024 включно.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) утриматися від спілкування із свідками.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3