Справа № 559/862/23
Провадження № 1-кп/559/45/2024
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

"22" червня 2024 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000135 від 01 березня 2023 року щодо обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимого,-

встановив:

прокурор просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою стоком на 60 днів. Обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_4 , будучи належно повідомлений про день, час і місце розгляду справи, неодноразово не з`явився в судові засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв не подав. Ухвалою суду 05.12.2023 зупинено провадження в справі, в зв`язку з тим, що обвинуваченого з 09.06.2023 призвано на військову службу. Проте, 30.04.2024 до суду надійшло клопотання командира військової частини про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, засудженого 26.06.2023 вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 , в зв`язку з тим, що він 30.09.2023 самовільно залишив місце проходження військової служби ( АДРЕСА_2 ) й зник у невідомому напрямку. Провадження по справі відновлено призначенням судового засідання, але обвинувачений, будучи належно повідомлений про дату судового засідання, знову не з`явився до суду без поважних причин. Тому до нього 04.06.2024 застосовано привід у судове засідання на 13.06.2024. Прокурор звертає увагу, що повідомлення ОСОБА_4 про перебування його на лікуванні 13.06.2024 не відповідає дійсності, бо він знав про судове засідання, було винесено ухвалу про примусовий привід і працівники поліції намагались цю ухвалу виконати та перевірили і вдома, і за всіма лікарнями місце знаходження ОСОБА_4 , але він був відсутній і ухилявся від суду. Прокурор вказує на наявність ризику ухилитися від суду.

Обвинувачений і його захисник визнають наявність ризику, але просять врахувати стан здоров`я ОСОБА_4 , який має ряд хронічних захворювань, а також його міцні соціальні зв`язки, бо проживає з батьками і сином, якого виховує. Просили задовольнити клопотання частково, застосувавши цілодобовий домашній арешт. Не можуть пояснити як так сталось, що після проведення підготовчого судового засідання у цій справі і подальшу неявку ОСОБА_4 до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, ОСОБА_4 засуджено вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 26.06.2023. Обвинувачений лише пояснює, що в сина була короста, а він не мав коштів на ліки, тому пішов красти, що в цей час він мав змогу вільно пересуватися, але не приходив до суду, бо не знав про судові засідання. З 29.09.2023 він не служить в ЗСУ, а перебуває вдома, бо хотів лікуватись, може вільно пересуватись. До суду не приходив, бо отримав лист від суду, що справа не розглядається, поки він служить. Він знав про судові засідання на 04.06.2024 і 13.06.2024, але 04.06.2024 не з`явився до суду, бо була підвищена температура тіла, а в судове засідання 13.06.2024 не з`явився, бо він лікувався. Проте в подальшому ОСОБА_4 визнав, що не лікувався, пояснюючи, що це дорого: він пішов до лікарні, подивися на ціни і не лікувався, а до суду йти було вже пізно. Він не працює, доходу не має, живе на гроші батьків. Обіцяє в подальшому у кожне судове засідання приходити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали (№559/862/23 та №559/1503/24), суд вважає наступне.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Приписами п.2, 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: - до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; - до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Коли обвинувальний акт надійшов до суду, то обвинувачений ОСОБА_4 був не судимою особою в силу ст. 89 КК України. Після завершення підготовчого судового засідання в цій справі, на якому був особисто присутній ОСОБА_4 , ухвалою суду від 24.05.2023 було призначено справу до судового на 22.06.2023, що було оголошено судом безпосередньо ОСОБА_4 , а також про що він повідомлений під розпис (а.с. 34-36, 41 №559/862/23). Однак, ОСОБА_4 до суду не з`явився. Натомість, 01.06.2024 в м. Рівне, тобто на 8 день після підготовчого судового засідання в цій справі, ОСОБА_4 вчинив замах на тяжкий злочин за аналогічною ч.4 ст. 185 КК України. Це встановлено вироком Рівненського міського суду Рівнесенької області від 26.06.2023 ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, що набрав законної сили 27.07.2023. Тож, на даний час ОСОБА_4 є судимим, проте це вирішального значення не має, бо до нього в будь-якому випадку може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою: санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Метою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України. Тож, при вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд враховує, що такий суворий запобіжний захід як тримання під вартою може бути застосовано згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчинення тяжкого злочину за ч.4 ст.185 КК України.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та наявність ризику, який на даному етапі є дуже високим та наявність якого доведена суду - це переховуватися від суду (передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Цей ризик підтверджується тим, що будучи належно повідомлений про день, час і місце розгляду справи, неодноразово не з`явився в судові засідання 22.06.2023, 30.06.2023, 25.07.2023 та 12.10.2023 (а.с.41, 57-58, 60), про причини неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв не подав. Ухвалою суду 05.12.2023 зупинено провадження в справі, в зв`язку з тим, що обвинуваченого з 09.06.2023 призвано на військову службу (а.с.68, 82). Проте, 30.04.2024 до суду надійшло клопотання командира військової частини про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого 26.06.2023 вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 , в зв`язку з тим, що він 30.09.2023 самовільно залишив місце проходження військової служби ( АДРЕСА_2 ) й зник у невідомому напрямку (матеріали справи №559/1503/24). В судовому засіданні ОСОБА_4 підтверджує, що він перебував вдома, не виконував обов`язки військової служби, що отримав ухвалу суду про зупинення провадження, і не зміг пояснити, чому ж він суд не повідомив, що перебуває вдома, а не на службі. Провадження по справі відновлено призначенням судового засідання, але обвинувачений, будучи належно повідомлений про дату судового засідання (а.с. 90), знову не з`явився до суду без поважних причин, хоч ОСОБА_4 вказує, що лікувався 04.06.2024, однак підтвердження цьому суду не надано. Тому до нього 04.06.2024 застосовано примусовий привід у судове засідання на 13.06.2024 (а.с.97). Працівниками поліції його не виконано (а.с.106). Тому 13.06.2024 провадження по справі зупинено й ОСОБА_4 оголошено в розшук (а.с.127). Пояснення ОСОБА_4 , що він лікувався 13.06.2024 є неправдивими, бо документ, що надано на підтвердження це лише електронне направлення на плановий огляд з річним строком дії з 13.06.2024 до 13.06.2025 (а.с. 109). Оскільки працівники поліції повинні були виконати ухвалу суду та примусово доставити ОСОБА_4 на судовий розгляд, то працівники карного розшуку відвідували і місце його проживання, звернулися і в КНП «Дубеньська міська лікарня» та КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дубенської міської ради чи приходив за допомогою і чекали, були розіслані групи працівників поліції 13.06.2024 у всі наявні в місті лікувальні заклади, але обвинувачений ОСОБА_4 там був відсутній. При цьому, йому було відомо про судове засідання на 13.06.2024 також і тому, що з ним про це безпосередньо по телефону спілкувались працівники поліції напередодні.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений вироком Рівненського міського суду Рівнесенької області від 26.06.2023 за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, контроль за виконанням обов`язків покладено на командира військової частини. Однак, командир звернувся із клопотанням про скасування звільнення з іспитовим строком, бо з 30.09.2023 і по цей час військовослужбовець ОСОБА_4 за місцем служби відсутній. Відносно ОСОБА_4 зареєстроване кримінальне провадження за ч.5 ст. 407 КК України за фактом самовільного залишення військової частини в умовах воєнного стану, про що повідомив суду начальник карного розшуку Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області, а також чисельні медичні документи, що надала сторона захисту, отримані для з`ясування обставин в тій справі за ч.5 ст. 407 КК України щодо стану здоров`я ОСОБА_4 . Враховуючи, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем і суд досліджує інформацію, яка є з обмеженим доступом, в умовах воєнного стану в цілях національної безпеки, судовий розгляд і в цій справі здійснюється в закритому судовому засіданні. Однак, суд підкреслює, що для правильного вирішення цього клопотання про запобіжний захід по суті не має значення скасувано чи ні ОСОБА_4 відбування покарання з іспитовим строком, як не мають значення і поточний стан та результати кримінального провадження за ч.5 ст. 407 КК України. Проте, вся ця інформація має значення як характеристика особи ОСОБА_4 та його репутації, і лише в цій частині вона важлива для суду. Що ОСОБА_4 вчинив новий злочин, хоч перебував під цим судом за обвинуваченням у чисельних епізодах крадіжок в умовах воєнного стану, що є проблеми з виконанням вироку суду і виконанням обов`язків військовослужбовця, що будучи вдома, в тому ж населеному пункті, де і Дубенський міськрайонний суд, знаючи, що він є обвинуваченим і не служить, отримавши ухвалу суду про зупинення в зв`язку зі службою в ЗСУ, ОСОБА_4 не те, що не повідомив суд про зміну ситуації, а буквально переховувався від суду та був оголошений в розшук.

Так, у ОСОБА_4 є міцні соціальні зв`язки, він живе з батьками і сином, якого рішенням суду від 04.05.2020 №559/2810/18 залишено проживати з ним (а.с. 113-115 559/1503/24), однак це не усунуло ризик переховуватись від суду і не стримало від вчинення злочину 01.06.2023 (справа №569/11271/23) в той час, коли ще попередні обвинувачення не вирішені по суту в цій справі №559/862/23.

Також судом враховується стан здоров`я ОСОБА_4 , який визнає, що є наркозалежним, перебуває на метадонозамісній терапії, відповідно він має чисельні хронічні захворювання. Результати його неодноразових обстежень і лікування наявні та містяться в матеріалах справи 559/1503/24 (а.с. 80-112). Однак, переважна більшість з них отримані в той час, коли ОСОБА_4 був мобілізований, а останні вже в межах з`ясування стану здоров`я в кримінальному провадженні за ч.4 ст. 407 КК України. І всі ці захворювання не усувають ризику, а поглиблюють його, а також не перешкоджають утриманню під вартою в слідчому ізоляторі, в якому є медична частина.

Також судом враховується тяжкість покарання, що загрожує в разі доведеності вини особи, від 5 до 8 років позбавлення волі, неналежну поведінку під час судового розгляду, що свідчить про нездатність виконувати процесуальні обов`язки в принципі без цілодобового контролю за поведінкою. Враховуючи все в сукупності, суд не вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, адже це не забезпечить належної процесуальної поведінки особи та не усуне наявний дуже високий ризик за п.1 ч.1 ст.177 КПК України, бо ОСОБА_4 до цього і так з кінця вересня 2023 року та по даний час проживав вдома і обов`язки обвинуваченого не виконував, а, навпаки, ухилився від суду і відповідно був оголошений в розшук. Будь-який м`якший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, до ОСОБА_4 не підлягає застосування внаслідок неефективності, тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає. Саме тримання під вартою в випадку ОСОБА_4 є найбільш ефективним запобіжним заходом.

Тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і усунення ризику за п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд погоджується зі стороною обвинувачення, що ОСОБА_4 необхідно утримувати в ізоляції від суспільства під дією запобіжного заходу в виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави згідно ч.3 ст.183 КПК України ближче до меншої межі, з огляду на матеріальний стан ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.177- 178, 183-184, 194, 371- 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора задовольнити: обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дубно, Рівненської області, громадянину України, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів до 21.08.2024 включно.

Встановити розмір застави в 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень (реквізити для внесення застави: рахунок утримувача UA0010559, банк отримувач ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, ЄДПРОУ 26259988, призначення платежу «застава»).

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу. Із моменту звільнення з - під варти в зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України в разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти, виконувати такі обов`язки:

- проживати за адресою: АДРЕСА_1 , а при зміні місця проживання негайно повідомити суд;

- не відлучатися з м. Дубно Рівненської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

В разі порушення обов`язків обвинуваченим застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а також вирішується питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді застави в більшому розмірі або іншого суворішого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали надати прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно після її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали 21.08.2024 о 13 год.00 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду впродовж семи днів з дня проголошення

Суддя: ОСОБА_1