Справа № 203/3994/17
Провадження № 1-кп/204/130/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого - судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження за № 0001960, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_8, відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна вища, не працюючого, не одруженого, військовослужбовця ЗСУ молодшого сержанта, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п.11, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого, останній раз 15.07.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 15.07.2011 року за ст. 187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п.11, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта вища, працюючої, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, п. 6, п.11, п.12 ч.2 ст.115 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 (згідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_15 змінила прізвище на ОСОБА_16 , тому надалі по тексту вироку зазначається її нове прізвище та старе в дужках) обвинувачуються в наступному. На початку червня 2014 року у ОСОБА_10 , яка раніше перебувала у шлюбі з ОСОБА_17 , на ґрунті довгострокових недоброзичливих відносин, які виникли внаслідок розлучення та пов`язаного з цим поділом спільного майна, у тому числі житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію умисного вбивства свого колишнього чоловіка ОСОБА_17 , тобто на організацію умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, на замовлення, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб. Переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи, що смерть ОСОБА_17 і, як наслідок, унеможливлення його участі як сторони у судовому розгляді цивільної справи про поділ спільного майна, полегшить вирішення усіх майнових спорів між ними на її користь, ОСОБА_16 ( ОСОБА_15 ), також розуміючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел їй не вдасться, вирішила залучити співучасника, який з використанням наявних у нього відповідних знань, знарядь та засобів, зв`язків та можливостей, за обумовлену матеріальну винагороду, на її замовлення, безпосередньо або із залученням інших осіб здійснить вбивство ОСОБА_17 , чим одночасно зможе відвести від неї будь-які підозри у вчиненні цього злочину.

Усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів групою осіб, для втілення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство її колишнього чоловіка ОСОБА_17 , на замовлення, ОСОБА_10 приблизно в травні - червні 2014 року, більш точного часу слідству встановити не надалось за можливе, визначила, підшукавши в якості виконавця даного злочину раніше знайомого ОСОБА_9 , який будучи раніше судимим, тобто який має досвід вчинення кримінальних правопорушень, володіє потрібними знаннями, зв`язками та можливостями, з огляду на їх достатньо близькі стосунки та допомогу останнього з інших життєвих питань, та який, як розраховувала ОСОБА_15 , повинен був погодитися за гідну грошову винагороду реалізувати її злочинний умисел, направлений на умисне вбивство її колишнього чоловіка ОСОБА_17 , на замовлення, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

У зазначений вище період часу, під час спільних з ОСОБА_9 зустрічей на території м. Дніпропетровська (нині м. Дніпро), ОСОБА_10 запропонувала ОСОБА_9 самостійно, або з залученням іншого співучасника, за матеріальну винагороду в розмірі 10 000 доларів США, вчинити умисне вбивство її колишнього чоловіка ОСОБА_17 , з корисливих мотивів, за обумовлену грошову винагороду, на що той погодився, пообіцявши замовнику і організатору ОСОБА_15 у визначений ним спосіб, із застосуванням визначеного ним знаряддя, самостійно або шляхом залучення (підшукання) співвиконавця, тобто групою осіб за попередньою змовою, здійснити замовлене нею умисне вбивство ОСОБА_17 .

З метою забезпечення успішної реалізації свого злочинного умислу,

ОСОБА_10 , організовуючи вчинення злочину, поінформувала підшуканого нею співучасника ОСОБА_9 про свою зацікавленість у смерті ОСОБА_17 , строки виконання ним цього замовлення, місце проживання майбутньої жертви вбивства - другий під`їзд будинку АДРЕСА_6 ), зовнішність ОСОБА_17 , спосіб життя та звичний графік його переміщень по місту, про гонорар за вбивство, а саме грошову винагороду у розмірі 10 000 доларів США, таким чином, організувавши вчинення умисного вбивства свого колишнього чоловіка ОСОБА_17 , на її замовлення, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб.

Усвідомлюючи характер та обсяг необхідних для реалізації умислу замовниці дій, а також ступінь їх складності і терміни виконання, ОСОБА_9 вирішив залучити до безпосереднього вчинення вбивства ОСОБА_17 раніше знайомого йому ОСОБА_11 , з яким він 22.06.2014 близько 22:00 призначив зустріч у приміщенні нічного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого по АДРЕСА_7 ) та під час якої, отримавши згоду останнього на вчинення вбивства ОСОБА_17 , обговорив необхідні деталі, зокрема спосіб вчинення злочину, розмір грошової винагороди - 10 000 доларів США та умови її отримання.

Після чого, ОСОБА_9 , з метою остаточного уточнення деталей, необхідних для реалізації злочинного умислу замовника і організатора ОСОБА_10 на вбивство, в зазначений час, а саме в період з 22.06.2014 по 25.06.2014, повідомив ОСОБА_15 щодо залучення ним безпосереднього виконавця замовленого нею вбивства ОСОБА_17 свого знайомого ОСОБА_11 , на що ОСОБА_15 надала свою згоду.

Під час особистої зустрічі на АДРЕСА_8 ), 25.06.2014, приблизно о 12:00, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_11 додатково обговорили, уточнивши в деталях, час та місце здійснення вбивства ОСОБА_17 , а саме ранок ІНФОРМАЦІЯ_8, за місцем проживання потерпілого, а також знаряддя злочину, а саме обріз мисливської рушниці 16 калібру № НОМЕР_1 , який має надати ОСОБА_9 та про те, що до місця запланованого вбивства вони приїдуть на автомобілі марки «ВАЗ 21099», (д/н НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_9 .

Узгодивши під час особистої зустрічі 25.06.2014 план злочинних дій і вступивши у такий спосіб у попередню змову на вчинення умисного вбивства на замовлення між собою, співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_11 того ж дня прибули на АДРЕСА_9 , де під час особистої зустрічі з організатором ОСОБА_10 , повідомили їй про готовність до виконання замовленого нею вбивства ОСОБА_17 та, пересвідчившись у незмінності намірів ОСОБА_10 щодо вбивства її колишнього чоловіка, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , дійшли остаточної згоди щодо плану реалізації запланованого вбивства, а саме дати, часу, розміру грошової винагороди, засобу переміщення, місця та способу протиправного позбавлення життя, відведених ролей, а саме, що ОСОБА_11 здійснить умисне вбивство ОСОБА_17 із застосуванням заздалегідь придбаної вогнепальної зброї у той момент, коли останній вранці буде виходити зі свого будинку АДРЕСА_6 ).

Діючи в межах раніше обумовленого злочинного плану, реалізуючи злочинний умисел, направлений на скоєння умисного вбивства ОСОБА_17 , з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групи осіб, співучасники злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8, приблизно о 06:40 на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 прибули на подвір`я будинку АДРЕСА_6 ) і стали очікувати неподалік від під`їзду на появу ОСОБА_17 , підготувавши при цьому знаряддя запланованого вбивства, а саме обріз мисливської рушниці 16 калібру НОМЕР_32, споряджений двома мисливськими патронами НОМЕР_3 калібру, який знаходився у термо-пакеті білого кольору з логотипом «АТБ». При цьому, співучасник злочину ОСОБА_9 , згідно відведеної йому ролі, діючи у групі з ОСОБА_11 , знаходився неподалік місця скоєння злочину в салоні вказаного автомобіля, спостерігаючи за навколишнім оточенням з метою попередження співучасника злочину ОСОБА_11 про можливу небезпеку, усунення перешкод у вчиненні злочину чи сприяння його приховуванню.

Дочекавшись, коли о 07:40 ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_17 разом зі своєю дружиною ОСОБА_18 вийшов з другого під`їзду будинку АДРЕСА_6 ) та направився до розташованого біля зазначеного будинку автомобілю «HYUNDAI ACCENT», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_11 діючи згідно розподілених ролей, узгоджено та за попередньою змовою групи осіб, керуючись корисливим мотивом та єдністю умислу, спрямованого на виконання замовлення ОСОБА_15 на вбивство її колишнього чоловіка, наблизився до ОСОБА_17 та, діючи умисно, діставши при цьому заздалегідь заготовлений обріз мисливської рушниці 16 калібру НОМЕР_32, споряджений двома мисливськими набоями НОМЕР_3 калібру, з метою його вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, знаходячись у безпосередній до нього близькості, здійснив два прицільних постріли в грудну клітину ОСОБА_17 , чим відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1119/193-Е від 21.07.2014 спричинив останньому ушкодження у вигляді рани на передній поверхні грудної клітини ліворуч (вхідні отвори, відповідно: дефекти ребер ліворуч від біля грудинної до середньо-ключичної лінії та ребер праворуч у ділянці в середньо-пахової лінії, міжреберних м`язів та пристінкової плеври, легень та середостіння, крововиливи відповідно них), численні садна на шиї та обличчі, лівих плечі та передпліччі. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, та стосовно до живих осіб, мають ознаки тяжких як ті, що призвели до настання смерті. При медико-криміналістичному дослідженні шматка шкіри з ранами з попередньої поверхні грудної клітини зліва з трупа встановлено: вони є вхідними отворами і заподіянні при пострілі з вогнепальної зброї дробовим снарядом, що володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, і в склад якого входили з`єднання свинцю.

Переконавшись, що ОСОБА_17 в результаті здійснених пострілів у життєво важливу частину тіла отримав несумісні з життям тілесні ушкодження і, втративши свідомість, впав, тобто, переконавшись у тому, що замовлення організатора злочину ОСОБА_10 про вбивство її колишнього чоловіка виконано, виконавець злочину ОСОБА_11 з місця вчинення злочину втік.

У цей час, співвиконавець злочину ОСОБА_9 , діючи згідно відведеної йому ролі під час виконання замовлення на вбивство ОСОБА_17 , перебуваючи неподалік місця вчинення кримінального правопорушення, переконавшись в успішній реалізації злочинного умислу ОСОБА_10 на умисне вбивство ОСОБА_17 , по телефону дав розпорядження ОСОБА_11 їхати додому самостійно, викинути свій мобільний телефон та пошкодити установлену в ньому sim-карту оператора мобільного зв`язку.

Крім того, з метою вчинення вбивства на замовлення, ОСОБА_9 , у невстановлений слідством час, знаходячись у невстановленому слідством місці, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, при невстановлених слідством обставинах, придбав двадцять патронів калібру 7,62 мм, котрі помістив до металевої банки «Neskafe-Classic» та став зберігати без передбаченого законом дозволу в салоні автомобілю марки «ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_2 , пересуваючись на ньому вулицями м. Дніпропетровська (нині м. Дніпро).

08.07.2014 в ході проведеного в період часу з 21:20 до 21:45 співробітниками Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області огляду автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_2 , розташованого біля будинку АДРЕСА_10 ), під переднім пасажирським сидінням даного автомобіля було виявлено та вилучено 20 патронів, які згідно з висновком судово-балістичної експертизи № 70/07-490 від 30.09.2014 являються військовими 7,62 мм патронами зразку 1943 року та являються бойовими припасами, призначеними для стрільби з військової нарізної вогнепальної зброї: автоматів АК-47 та їх модифікацій, ручних кулеметів РКК, РККС, карабінів СКС, які ОСОБА_9 , придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_9 у невстановлений час, знаходячись у невстановленому місці, керуючись раніше виниклим злочинним умислом на вчинення вбивства на замовлення і, у зв`язку з цим, виниклим злочинним наміром, спрямованим на зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, при невстановлених слідством обставинах, придбав обріз мисливської рушниці, який згідно з висновком судово-балістичної експертизи № 70/07-486 від 01.09.2014 виготовлений шляхом саморобного укорочення стволів до залишкової довжини 277,5 мм та відокремлення прикладу мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-Б», № НОМЕР_1 та являється нестандартною (кримінальною) гладкоствольною зброєю, який ОСОБА_9 помістивши до багажного відділення автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_2 , став зберігати без передбаченого законом дозволу, пересуваючись на ньому вулицями м. Дніпропетровська (нині м. Дніпро).

Далі, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8, близько 06:05, прибувши разом з ОСОБА_11 на автомобілі марки "ВАЗ" моделі "21099", д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 у подвір`я будинку АДРЕСА_6 ), з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_17 , надав ОСОБА_11 , тобто передав без передбаченого законом дозволу обріз мисливської рушниці 16 калібру НОМЕР_32, який являється нестандартною (кримінальною) гладкоствольною зброєю, котрий ОСОБА_11 . після скоєння умисного вбивства ОСОБА_17 залишив на шляху відходу з місця скоєння злочину біля теплотраси, розташованої навпроти буд. АДРЕСА_6 ).

ІНФОРМАЦІЯ_8 в результаті проведеного в період часу з 12:20 до 13:20 співробітниками Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області огляду місця події біля теплотраси, розташованої навпроти АДРЕСА_9, був виявлений та вилучений обріз мисливської рушниці, який згідно з висновком судово-балістичної експертизи №70/07-486 від 01.09.2014 виготовлений шляхом саморобного укорочення стволів до залишкової довжини 277,5 мм та відокремлення прикладу мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці 16 калібру моделі "ТОЗ-Б" № НОМЕР_1 та являється нестандартною (кримінальною) гладкоствольною зброєю, який ОСОБА_9 передав без передбаченого законом дозволу ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8, близько 06:05, прибувши разом з ОСОБА_9 на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_2 , під керуванням останнього у подвір`я будинку АДРЕСА_6 ), з метою реалізації спільного злочинного наміру, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_17 , керуючись злочинним наміром, направленим на зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, взяв з багажного відділення вказаного автомобіля, наданий ОСОБА_9 , тобто придбав без передбаченого законом дозволу та почав зберігати, обріз мисливської рушниці 16 калібру НОМЕР_32, який являється нестандартною (кримінальною) гладкоствольною зброєю, котрий ОСОБА_11 використав в якості знаряддя скоєння умисного вбивства ОСОБА_17 , залишивши його на шляху відходу з місця скоєння кримінального правопорушення біля теплотраси, розташованої навпроти буд. АДРЕСА_6 ).

ІНФОРМАЦІЯ_8 в результаті проведеного в період часу з 12:20 до

13:20, співробітниками Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області під час огляду місця події біля теплотраси, розташованої навпроти АДРЕСА_9, був виявлений та вилучений обріз мисливської рушниці, який згідно з висновком судово-балістичної експертизи № 70/07-486 від 01.09.2014 виготовлений шляхом саморобного укорочення стволів до залишкової довжини 277,5 мм та відокремлення прикладу мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-Б», № НОМЕР_1 та являється нестандартною (кримінальною) гладкоствольною зброєю, який ОСОБА_11 зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу.

За обвинувальним актом, умисні дії ОСОБА_10 , які виразились в співучасті в умисному вбивстві, тобто в організації умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані органом досудового розслідування за п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися в зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися в зберіганні, придбанні, передачі вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України.

Умисні дії ОСОБА_11 , які виразились в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані органом досудового розслідування за п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Умисні дії ОСОБА_11 , які виразилися в зберіганні та придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав частково, пояснив суду, що у січні 2014 року він познайомився з ОСОБА_9 , вони разом працювали, був спільний бізнес, разом гуляли. ОСОБА_9 є його другом. У березні 2014 року ОСОБА_9 розповів йому про ОСОБА_10 , а саме про те, що її колишній чоловік вчиняє скандали, псує майно. Слідкує за ОСОБА_9 на своєму автомобілі «Хюндай». ОСОБА_11 відомо, що ОСОБА_9 знайомий з ОСОБА_10 з 2013 року. За 5 днів до подій, що сталися, він спілкувався з ОСОБА_10 , дізнався, що знову приїжджав її колишній чоловік. Потім він разом з ОСОБА_9 поїхали на роботу до ОСОБА_10 , взяли її машину щоб відвести на мийку. По дорозі ОСОБА_9 розповів, що приїжджав чоловік ОСОБА_15 , знущався над нею, зламав холодильник. ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_9 поговорити з ОСОБА_17 , на що той відповів щоб він робив, те що хоче. Чому ОСОБА_9 сам не поговорив з ОСОБА_17 , йому невідомо. ОСОБА_11 знав, де проживає ОСОБА_17 , знав, на якому автомобілі він їздить. Попросив ОСОБА_9 відвести його на АДРЕСА_23. Приблизно за 1-1,5 місяців до подій ОСОБА_11 попросив ОСОБА_9 показати йому ОСОБА_17 . Адресу ОСОБА_17 йому сказав ОСОБА_9 , коли ОСОБА_11 запропонував з ним поговорити. ІНФОРМАЦІЯ_8 рано вранці, він з ОСОБА_9 виїхали з будинку, це було приблизно о 07:00, їхали на автомобілі «ВАЗ 21099», за кермом автомобіля був ОСОБА_9 . У той день ОСОБА_11 був одягнений у темні штани, кофту, кепку. Зброю взяв з собою для розмови з ОСОБА_17 , а також для нанесення ОСОБА_17 тілесних ушкоджень.Вбити ОСОБА_17 йому ніхто не пропонував, гроші за це йому також ніхто не пропонував. Свої дії, перед тим, як йти до ОСОБА_17 на розмову ІНФОРМАЦІЯ_8, а ні з ОСОБА_10 , а ні з ОСОБА_9 , не погоджував. ОСОБА_11 прийшов до будинку, де мешкав ОСОБА_17 , оскільки думав, що той буде їхати на роботу. ОСОБА_17 вийшов з під`їзду. ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_17 , сказав йому щоб він не чіпав ОСОБА_10 та зробив постріл в сторону. Після здійснення ним пострілу ОСОБА_17 почав йти на ОСОБА_11 . У той час, коли ОСОБА_17 йшов на нього, ОСОБА_11 хотів вистрілити йому в руку або ногу, але у ОСОБА_11 близорукість і він попав у груди. Після цього побіг у сторону дитячого садка, а потім до траси. Рушницю викинув по дорозі. Своїми діями ОСОБА_11 переслідував мету, щоб ОСОБА_17 не чіпав ОСОБА_10 , захищаючи ОСОБА_10 Вбивати ОСОБА_17 не хотів. Постріли здійснив приблизно з відстані 5 метрів. У патроні була дріб, про це він дізнався ще він продавця, коли придбавав обріз. Після того, що сталося ОСОБА_11 подзвонив ОСОБА_9 він сказав викинути сумку. Рушниця, з якої стріляв ОСОБА_11 - його, але на неї відсутній дозвіл, оскільки він про оформлення дозволу на зброю не подумав, рушницю придбав для самозахисту, коли був в зоні АТО. Рушниця - обріз на 2 патрони, один холостий патрон, другий бойовий. Через 10-14 днів після вбивства ОСОБА_17 його затримали співробітники поліції. У поліції придумали версію про вбивство на замовлення, казали, що йому говорити, здійснювали на нього тиск: одягали на нього пакет, били шокером. Тільки коли справа надійшла до суду, ОСОБА_11 почав давати правдиві покази. Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні попросив у потерпілих пробачення за скоєне, зазначивши, що щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав в повному обсязі та пояснив суду, що у 2013 році він познайомився з ОСОБА_10 , дізнався, що ОСОБА_17 приїжджав та погрожував ОСОБА_10 , застосовував до неї фізичне насилля. ОСОБА_9 було відомо, що ОСОБА_10 розлучилася з чоловіком, він псував її майно. Також ОСОБА_9 бачив у ОСОБА_10 синці на руках, вона казала, що це чоловік. ОСОБА_9 розповідав ОСОБА_11 про проблеми ОСОБА_10 з чоловіком, оскільки вони близько спілкувались. ОСОБА_11 знаходився часто поряд з ним. Про конфлікти ОСОБА_10 з ОСОБА_17 , крім ОСОБА_11 , більше нікому не розповідав. Після того, як ОСОБА_9 розповів ОСОБА_11 про конфлікти ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , коли напередодні вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 приїхали до ОСОБА_10 на роботу, остання повідомила, що до неї знову приїжджав ОСОБА_17 та зламав їй холодильник, ОСОБА_11 сказав, що поїде до нього, розбереться, це було за день до ІНФОРМАЦІЯ_8. Зранку ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_9 була зустріч. ОСОБА_9 відвіз ОСОБА_11 на АДРЕСА_23, приїхавши на АДРЕСА_23, він показав ОСОБА_11 де живе ОСОБА_17 ,його машину, а сам поїхав в кафе «Ікра» на зустріч, це було приблизно о 07:00. ОСОБА_11 ОСОБА_9 нічого не наказував робити, про що ОСОБА_11 хотів говорити з ОСОБА_17 , йому не відомо. У день вбивства ОСОБА_17 ОСОБА_9 не бачив у ОСОБА_11 зброї. У ОСОБА_11 був пакет, що в ньому було, ОСОБА_11 не уточнював. Про те, що ОСОБА_11 хоче вбити ОСОБА_17 , він нічого не знав, на його думку стався збіг обставин. Де жив ОСОБА_17 йому відомо, оскільки одного разу, коли він приїхав до ОСОБА_10 в м. Підгородне, від неї їхав ОСОБА_17 , він керував автомобілем «Хюндай Акцент», ОСОБА_9 прослідкував за ним до будинку та поїхав, прослідкував за ОСОБА_17 щоб потім з ним поговорити. Після того ОСОБА_17 він більше не бачив. ОСОБА_17 ніколи не бив. Про те, що у ОСОБА_11 була зброя, ОСОБА_9 відомо, він знає, що ОСОБА_11 купив зброю в Донецькій області. До тих подій, що сталися, він зустрічався з ОСОБА_10 приблизно 10-20 разів, в середньому 5 разів на місяць. З ОСОБА_10 вони просто знайомі, спілкувались. Близьких відносин між ними не було. Він підтримував ОСОБА_10 морально та фінансово, оскільки мав до неї симпатію. На його переконання підтримувати жінку - це правильно, межа захисту залежать від ситуації. Вказівок ОСОБА_11 їхати до ОСОБА_17 та стріляти в нього не давав. Після скоєного, ОСОБА_11 подзвонив йому, розказав, що поранив людину, ОСОБА_9 сказав йому викинути телефон, з його сторони це була не вказівка, а підтримка. Він не радив ОСОБА_11 звертатися до поліції, оскільки був шокований тим що почув та сказав ОСОБА_11 . перше, що прийшло в голову, а сам в поліцію не звертався. З ОСОБА_11 після цих подій не спілкувався, лише написав йому смс-повідомлення з питанням, чи не залишив він у його машині патрони, ОСОБА_11 йому не відповів. ОСОБА_9 сам перевірив машину, патронів у ній не було.Крім того, у той проміжок часу ОСОБА_9 часто їздив через блок-пости, машину постійно перевіряли, в машині забороненого нічого не було. З ОСОБА_10 після подій вбивства ОСОБА_17 не спілкувався, не зустрічався, смс-повідомлення їй не писав, не повідомляв їй, що ОСОБА_11 стріляв. ОСОБА_9 особисто з ОСОБА_19 знайомий не був. ОСОБА_20 та ОСОБА_21 є його знайомими, однак, ніколи він з ними не був на ОСОБА_22 . Зі зброї ОСОБА_9 не стріляв. Любарському він ні в кого стріляти не пропонував. З ОСОБА_11 його познайомив ОСОБА_20 , коли вони були у клубі. ОСОБА_14 іноді користувався автомобілем ОСОБА_10 за її згодою. Вдома у ОСОБА_15 ніколи не ночував. В автомобілі «ВАЗ 21099» патрони ніколи не зберігав. Судимості мав, але вони погашені. Його затримали біля будинку, у будинку був проведений обшук. Згоди на проведення обшуку в квартирі та машині він не давав. Після його затримання, працівники поліції застосовували до нього заходи фізичного впливу: одягали пакет на голову, били, змушували підписувати протокол допиту з визнавальними показами. У зв`язку з зазначеним, він звертався до прокуратури з метою проведення перевірки. Після того, як його побили, його не хотіли приймати до СІЗО. Як йому відомо, були складені папери про те, що він впав, та після цього його прийняли до СІЗО. З початку затримання адвоката у ОСОБА_9 не було, захисник з`явився вже після його побиття. Грошей у ОСОБА_10 не було, ОСОБА_9 їй допомагав фінансово, для ОСОБА_11 вона нічого не передавала. Майно вона не продавала.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала в повному обсязі та пояснила суду, що з ОСОБА_17 вони перебували у шлюбі 14 років, від шлюбу мають спільну дитину 2006 р.н. У 2011 році вони з чоловіком придбали дім у АДРЕСА_5 , будинок був оформлений на ОСОБА_17 .У подальшому помер батько ОСОБА_17 , після цього відносини у шлюбі зіпсувалися, він декілька разів не ночував вдома. ОСОБА_17 вирішив з нею розлучитися, але вони продовжували жити у будинку, за спільною згодою продали автомобіль, який був придбаний у шлюбі, гроші розділили порівну між собою. Одного разу ОСОБА_17 прийшов додому і сказав, що вирішив піти з будинку, при цьому доступ до будинку у нього залишався. ОСОБА_10 вирішила звернутися до суду з метою поділу будинку, який вони з чоловіком придбали у шлюбі, з того моменту між ними почались скандали. ОСОБА_17 почав все вивозити з дому - техніку, меблі, з годом в будинку залишились тільки старі меблі. ОСОБА_10 розуміла, що на ОСОБА_17 хтось чинить вплив. Те, що ОСОБА_17 не міг забрати з будинку, він почав псувати. У 2013 році ОСОБА_17 подав позовну заяву до суду про стягнення з неї вартості проданого автомобіля і щоб вона відмовилась на його користь від частини будинку в рахунок компенсації вартості машини. ОСОБА_17 приїжджав до будинку майже кожен день, припинив допомагати дитині. Декілька раз ОСОБА_17 її бив, раз на очах у дитини. Після цього вони розірвали шлюб. У 2013 році ОСОБА_10 в мережі інтернет познайомилась з ОСОБА_9 , вона відчувала до нього симпатію, він їй подобався, від нього отримувала підтримку і увагу, він їй допомагав. З початку знайомства він представився їй ОСОБА_23 , а не ОСОБА_24 . Останній раз з ОСОБА_9 вони бачились за декілька днів до вбивства ОСОБА_17 . Одного разу, коли ОСОБА_10 була в магазині, їй подзвонив ОСОБА_9 , вона сказала йому, що у неї проблеми з чоловіком, який приїхав до будинку та зіпсував їй холодильник, грошей на ремонт не було, ОСОБА_9 дав їй гроші. Напередодні вбивства приблизно о 21:00 додому приїхав ОСОБА_17 , дитина була у батьків. Біля будинку стояв автомобіль ОСОБА_17 . Між ними відбувся конфлікт, він питав, навіщо вона псує життя обвинуваченням за ст.127 КК України. Також сказав, щоб дитина на наступний день була вдома і поїхав. ІНФОРМАЦІЯ_8 у будинку з`явився неприємний запах, оскільки пропала вся їжа в холодильнику, який зіпсував ОСОБА_17 . ОСОБА_10 написала йому смс-повідомлення, що якщо він хоче побачитися з дитиною, то нехай приїде і привезе продукти, смс йому написала тільки тому, що він зіпсував останні продукти для дитини. Після цього вона поїхала на роботу. Потім їй подзвонив ОСОБА_25 , який працює в поліції, розказав про вбивство.Раніше вона про вбивство не знала. Потім ОСОБА_10 зібрала речі та поїхала до батьків і тільки пару разів жила у будинку в м. Підгородне. Через декілька днів 05.07.2014 їй подзвонив слідчий ОСОБА_26 , повідомив, що необхідно допитати її у якості свідка. На вихідні вона поїхала до свого брата. Брат сказав, що до неї прийшли, ОСОБА_10 сказала, що боїться йти сама, брат пішов разом з нею. Якийсь хлопець дав їй телефон, сказав, що їй подзвонять. Через 10 хвилин на той телефон подзвонили, чоловік на ім`я ОСОБА_27 , сказав, щоб вона нічого не вигадувала, сказав, що затримали ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та щоб вона готувала 50000 доларів США. ОСОБА_10 відповіла, що нічого не робила та грошей не дасть. Той чоловік їй знову телефонував, сказав їй, що у неї будинок у м. Підгородне, сказав, щоб вона готувала гроші, інакше в неї заберуть дитину, вона зрозуміла, що за нею стежать, злякалась і викинула телефон. У понеділок ОСОБА_10 прийшла до слідчого, розказала йому про вимагання з неї грошей. Разом зі слідчим вони поїхали шукати телефон, його знайшли. 11.07.2014 до неї додому прийшли працівники поліції для проведення обшуку, в ході обшуку у неї вилучили ноутбук, планшет і стару записну книжку. Потім її забрали у відділок. Уночі її повели до начальника слідчого відділу, який сказав, що потрібно зізнатися, вона відмовилась. Потім ОСОБА_10 відвезли до ІТТ. Захисник її попередив щоб вона ні з ким не розмовляла. У камері ІТТ вона перебувала з якоюсь жінкою, перед тим, як ОСОБА_10 повинні були відвезти до суду, ту жінку кудись повели, вона нібито написала, що ОСОБА_10 у всьому зізналася. У суді ОСОБА_10 обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, далі вона перебувала у СІЗО. Під час перебування у СІЗО у неї були серцеві напади, її возили до лікарні. Потім її переводили до різних камер, пізніше перевели до м. Кривий Ріг, згодом знову перевели до СІЗО м. Дніпра. Прокурор ОСОБА_28 і слідчий ОСОБА_110 іноді приходили до неї, питали, як вона почувається. У ході слідства на неї здійснювався моральний тиск. Матеріальної вигоди від того, що ОСОБА_17 помер, вона не мала, оскільки на той момент майно між ними було розділено. Про те, що ОСОБА_9 перебуває під вартою, вона дізналася в ході слідства. Чи бачила вона колись ОСОБА_11 , не пам`ятає, біля ОСОБА_9 постійно хтось був. Претензії у ОСОБА_17 до неї були. З матір`ю ОСОБА_17 вона спілкувалась по-різному. Про те, що ОСОБА_17 одружився, вона знала, ревнощів не відчувала. Про ворогів ОСОБА_17 їй нічого не відомо. ОСОБА_17 їздив на автомобілі «Хюндай», вона їздила на автомобілі «Тойота». Її позовна заява була про поділ майна по частині і виділ майна в натурі, його позов про компенсацію вартості майна. В судових засіданнях при розгляді спору про поділ майна ОСОБА_17 казав, що вона продала спільний автомобіль без його згоди. Через деякий час вона купила автомобіль «Міцубісі Лансер». ОСОБА_9 вона розказувала про відносини з ОСОБА_17 , як і розповідала в суді. Пропозицій від ОСОБА_9 з тим, щоб вчинити конфлікт з ОСОБА_17 , не було. Про те, що ОСОБА_9 міг бути причетний до побиття ОСОБА_17 , вона не знала, дізналася про це тільки в Кіровському райвідділку, там їй сказали, що його побив ОСОБА_23 . Фото ОСОБА_17 вона нікому не відправляла, у тому числі напередодні його вбивства. Звідки ОСОБА_9 дізнався, де живе ОСОБА_17 , їй не відомо. З ОСОБА_9 і ОСОБА_11 (який на той час був їй не знайомий) вони зустрілись після того, як зламався холодильник, та вона розповіла ОСОБА_9 всю ситуацію. Які відносини були між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 їй не відомо. На даний час частина будинку, який знаходиться у м. Підгородне належить їй, 1/6 частина будинку належить дитині. Інші спадкоємці це матір померлого та дружина, яка відмовилась від своєї частки на користь матері. З ІНФОРМАЦІЯ_8 вона, а ні з ОСОБА_11 , а ні з ОСОБА_9 не спілкувалась. Такої суми, як вказано в обвинувальному акті, в неї не було, на той час у неї не було грошей навіть на ремонт холодильника. З ОСОБА_18 бачились 1 раз, коли ОСОБА_17 з нею приїжджав, більше її не бачила. Також вона писала ОСОБА_18 смс-повідомлення після того, як ОСОБА_17 вивіз з будинку техніку, оскільки ОСОБА_10 думала, що все це відбувається за підбурювання ОСОБА_18 . Після смерті ОСОБА_17 вона коштів не отримала, лише частину будинку у м. Підгородне.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 пояснила суду, що загиблий ОСОБА_17 - її син. Син був одружений з ОСОБА_10 з 1999 року. Вони купили квартиру, жили окремо. У 2006 році у сина з невісткою народився син - ОСОБА_29 . У шлюбі вони жили нормально, без скандалів, вона з чоловіком, їм допомагали. ОСОБА_10 та ОСОБА_17 у шлюбі придбали автомобіль «Прадо», на якому їздила ОСОБА_10 , іноді син. З 2011 року у ОСОБА_17 та ОСОБА_10 почалися проблеми у сімейному житті, син працював до пізнього вечора, а ОСОБА_10 з сином не було вдома. Подружжя тоді продало квартиру, купили будинок. На початку 2012 року помер її чоловік, після поховання між ОСОБА_10 та ОСОБА_17 був скандал, вона про це дізналася від них наступного дня. Вони приїхали, поговорили, все начебто налагодилося. Потім син дізнався, що ОСОБА_10 йому зраджує, знову між ними був скандал. ОСОБА_10 поїхала до Ялти, син переживав. Коли ОСОБА_10 повернулась, син з нею помирився. Потім від ОСОБА_17 дізналася, що ОСОБА_10 йому знову зрадила, після чого вони вирішили розлучитися. Будинок між ними розділений не був. Син слідкував за будинком. 31.01.2013 ОСОБА_17 приїхав до будинку зі своїм знайомим - ремонтувати мотор насосу. ОСОБА_10 спровокувала скандал. ОСОБА_17 поїхав. Тоді він вже познайомився з ОСОБА_18 . Одного разу ОСОБА_17 помітив, що за ним їде машина ОСОБА_10 , він зупинив свою машину, вийшов.З машини ОСОБА_10 вийшов ОСОБА_9 та ще якість чоловіки, побили сина. У зв`язку з побиттям відкрили кримінальну справу. Зі слів онука ОСОБА_29 , їй відомо, що ОСОБА_16 ( ОСОБА_30 ) ОП. казала не розповідати, хто мешкає з нею у будинку. У будинку, де мешкає ОСОБА_10 , ОСОБА_9 бачили сусіди. ОСОБА_9 також їздив на її машині. ОСОБА_10 шукала людей у соцмережах щоб вбили ОСОБА_17 . З січня 2013 ОСОБА_17 та ОСОБА_10 спільно вже не мешкали, спочатку син жив у неї, коли у 2013 році син познайомився з ОСОБА_18 , вони стали жити разом, на вихідні брав сина ОСОБА_29 , він мешкав то у неї, то у них. У 2014 році син одружився з ОСОБА_18 . У лютому 2013 року ОСОБА_10 продала машину, купила іншу. 25.06.2014 син до неї приїжджав, потім поїхав до сина, оскільки до цього він довго перебував у батьків ОСОБА_10 . У той час син отримував багато повідомлень з погрозами від родичів ОСОБА_10 , її мама телефонувала сину, сказала, що заріже його. ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:40 зателефонувала ОСОБА_18 , повідомила, що застрелили ОСОБА_17 . Пізніше вона дізналася, що вбив ОСОБА_11 . У той момент, коли син вже був мертвий, на його телефон від ОСОБА_10 надійшло смс-повідомлення: «Якщо не привезеш м`ясо, з тебе зроблять шніцель». Про те, що ОСОБА_10 шукала вбивцю, їй відомо з матеріалів справи. Висновок про те, що у вбивстві сина винні троє, ОСОБА_17 зробила з того, що син їй розказував, що йому погрожують. У ОСОБА_10 та ОСОБА_17 був конфлікт щодо поділу майна. Після розлучення ОСОБА_17 допомагав сину - одягав, взував, купляв продукти, перераховував 30% від зарплати на утримання сина. Спір про поділ майна після смерті сина вирішився наступним чином: частина - ОСОБА_10 , частина була розподілена між нею, ОСОБА_18 та ОСОБА_31 . Рішення про поділ майна вона оскаржувала, але його залишено без змін. Однак навіть після поділу майна, вона не змогла потрапити у двір будинку. ОСОБА_17 забрав з будинку диван, всі інші меблі з будинку вивіз брат ОСОБА_10 . Після розірвання шлюбу між ОСОБА_17 та ОСОБА_10 остання з нею не спілкувалась. На думку потерпілої, усі троє - ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 винні у смерті її сина ОСОБА_17 . Колись вона чула від ОСОБА_10 на адресу ОСОБА_17 , про те, що вкладе його поряд з батьком.

У судовому засіданні потерпіла цивільний позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Її неоціненні моральні страждання полягають у втраті дитини, це горе до кінця її життя, вона втратила дитину, опору та надію.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 пояснила суду, що померлий ОСОБА_17 був її чоловіком. У квітні 2011 року вона познайомилась з ОСОБА_17 , коли прийшла на підприємство працювати головним бухгалтером. Взимку 2012 року у ОСОБА_17 помер батько, він дуже переживав ці події. У серпні 2012 року ОСОБА_17 просив допомогти у підготовці сина ОСОБА_29 до школи, він питав, що купити, як готувати, оскільки дружина пішла, з його слів, до іншого чоловіка. ОСОБА_17 розказував їй про проблеми в сім`ї. Потім ОСОБА_10 повернулася додому до чоловіка, він розповідав, що конфлікти продовжувались, розказував, що жінка йому зраджує. Після вказаних обставин вони вирішили розлучитися. Після розлучення ОСОБА_10 та ОСОБА_17 вирішили розділити майно навпіл. Однак, ОСОБА_10 без відома та дозволу ОСОБА_17 продала спільний автомобіль, гроші залишились у неї. Потім ОСОБА_17 звернувся до суду з позовом про поділ майна. ОСОБА_10 звернулася до суду з зустрічним позовом. З лютого 2013 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 почали жити разом в її квартирі. ОСОБА_17 часто їздив в будинок у м. Підгородне. Їй відомо, що чоловіку часто погрожували фізичною розправою родичі ОСОБА_10 . Вона погрожувала ОСОБА_17 , він розказував, що вона його провокує. Судовий процес з розгляду справи затягувався. У ОСОБА_10 був автомобіль «Міцубісі Лансер», 31.12.2013 автомобіля у дворі не було, ОСОБА_29 сказав, що на ньому поїхав ОСОБА_23 , який у них ночував. ОСОБА_17 спустився до підвалу, почув, що погано працює насос, зателефонував другу, щоб той його полагодив. Увечері ОСОБА_17 зі своїм другом приїхали до будинку у м. Підгородне, але нічого не полагодили та поїхали, оскільки ОСОБА_10 вчинила скандал. ОСОБА_17 відвіз друга та поїхав додому на АДРЕСА_23. Коли ОСОБА_17 припаркував автомобіль, побачив, що поряд припаркувались два автомобіля - «Ланос» та «Міцубісі Лансер», яким користувалася ОСОБА_10 . З автомобіля «Ланос» вийшло двоє чоловіків, з автомобіля, що належить ОСОБА_10 , вийшов один чоловік. Чоловіки підійшли до ОСОБА_17 Один з чоловіків запитав у ОСОБА_17 : «Є проблеми?», та вдарив його в обличчя. Інші чоловіки також щось казали. ОСОБА_17 відірвав у чоловіка, який вийшов з автомобіля «Міцубісі Лансер» карман, зміг втекти додому, після цього на місце вони викликали працівників поліції. На місці вони виявили, що розбите скло машини ОСОБА_17 , поряд були розкидані: конверт, ґудзик, візитівки ресторану, все віддали слідчому. ОСОБА_17 повідомив прикмети нападників. Після цього дізналися, що бив ОСОБА_23 ( ОСОБА_32 . ОСОБА_17 знайшов його у соцмережах. Знайшов також ОСОБА_33 та ОСОБА_21 , які товаришували з ОСОБА_34 . Через деякий час ОСОБА_17 поїхав у м. Підгородне, щоб побачитися з сином ОСОБА_29 , сина вдома не було, ОСОБА_10 вчинила скандал. ІНФОРМАЦІЯ_8 приблизно о 07:40 ОСОБА_18 з ОСОБА_17 вийшли з будинку, побачили автомобіль «КІА», який належить сусідам, за ним стояв хлопець. Хлопець був в темних окулярах, чорному спортивному костюмі, кепці, на зріст приблизно 170-180 см. Вони з ОСОБА_35 пішли до машини, озирнулися на хлопця, він дивився на них. Підійшовши до машини, вона сіла на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_17 поклав речі на заднє сидіння та йшов до водійського. Той хлопець, що стояв, почав іти до них, в руках у нього був пакет «АТБ». Знаходячись від них на відстані приблизно 1-1,5 м. будучи обличчям до обличчя з ОСОБА_17 , дістав зброю, не розмовляючи з ним, зробив постріл в область грудей ОСОБА_17 . ОСОБА_17 почав хитатися, він зробив один крок, хлопець зробив ще один постріл, після чого ОСОБА_17 впав на крило автомобіля, подивився на неї та впав на землю. Постріли були зроблені хлопцем в короткий час, секунди. У якій руці хлопець тримав зброю, не пам`ятає. Чоловік, який стріляв, втік. ОСОБА_36 зняла взуття та побігла за чоловіком, намагалася його наздогнати, однак не змогла. Повернулась до ОСОБА_17 , він стікав кров`ю. Почала кликати на допомогу, підійшли люди, якась жінка сказала, що ОСОБА_17 помер. ОСОБА_18 зателефонувала на роботу, потім подзвонила його матері. Коли приїхала бригада швидкої допомоги, сказали, що нічим допомогти не можуть. Коли приїхала поліція, її опитали, вона сказала, що у ОСОБА_17 були вороги - його колишня дружина, чоловік, який його раніше побив. Приблизно через годину на телефон ОСОБА_17 прийшло смс-повідомлення від ОСОБА_10 з погрозами. Далі ОСОБА_36 з працівниками поліції поїхала у відділок, щоб скласти фоторобот. На думку ОСОБА_18 , мотив у ОСОБА_10 для вбивства ОСОБА_17 - матеріальна вигода, майно, оскільки в судовому процесі ОСОБА_17 довів би, що автомобіль, який належав подружжю, ОСОБА_10 продала незаконно. А так виходить, що немає людини, немає проблем. ОСОБА_10 розуміла, що гроші від проданої машини вона витратила, тоді б їй довелося переїхати в інше житло. ОСОБА_11 здійснив вбивство ОСОБА_17 задля отримання матеріальної вигоди. ОСОБА_9 був заінтересований у смерті ОСОБА_17 , оскільки в нього були особисті відносини з ОСОБА_10 , на думку ОСОБА_18 таким чином він хотів проявити себе, крім того він безпринципна особа, раніше судимий. ОСОБА_17 раніше погрожували, у зв`язку з чим були звернення до поліції. ОСОБА_10 у 2013-2014 писала чоловіку смс-повідомлення з погрозами. ОСОБА_9 погрожував в залі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, він поводив себе агресивно. У червні 2014 року була призначена експертиза щодо поділу будинку в натурі, до вересня поділ майна повинен був бити завершений, ОСОБА_10 про це знала, але заінтересована в цьому не була. З будинку у м. Підгородне ОСОБА_17 привіз тільки світильник та тумбочку, про те, що він ще щось вивозив з будинку, їй невідомо. При проведенні впізнання за її участю, вона не впізнала чоловіка, який стріляв у ОСОБА_17 , вказала на іншу особу, оскільки тоді чоловік був добре замаскований. Був також свідок цих подій - чоловік похилого віку. Доступу до будинку у ОСОБА_17 немає. Поданий позов про стягнення моральної шкоди у сумі 1500000 грн. потерпіла підтримала в повному обсязі, моральні страждання полягають у тому, що вбивство чоловіка відбулось у неї на очах, для неї також існували ризики, у них з померлим чоловіком були плани на майбутнє.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 пояснив суду, що ОСОБА_11 є його знайомим, знайомі приблизно з 2008 - 2009 року, разом працювали. ОСОБА_11 та ОСОБА_9 познайомив він. ОСОБА_10 бачив декілька разів. ОСОБА_38 відомо про відносини ОСОБА_15 та ОСОБА_9 . Щодо події побиття ОСОБА_17 нічого не пам`ятає. В ході досудового розслідування покази давав в поліції та в суді. У ході досудового слідства покази давав під тиском працівників поліції, хто саме йому погрожував - не пам`ятає. Які саме покази, дані ним в ході досудового розслідування були неправдивими, непам`ятає. Під час допиту у слідчого судді повідомляв, що їздили на косу з ОСОБА_21 . Свідок пам`ятає, що тоді чув постріли, але він не стріляв зі зброї, хто стріляв - не пам`ятає, чия була зброя - не пам`ятає. Чи був обріз у ОСОБА_11 чи ОСОБА_9 , не бачив. Слідчому судді про здійснення на нього тиску працівниками поліції не повідомляв. З ОСОБА_11 ОСОБА_37 їздив на машині, чия була машина - не пам`ятає. У дату, коли сталося вбивство ОСОБА_17 , він був у РФ, виїхав оскільки потрібно було доглядати за хворою бабусею. У РФ був приблизно місяць, а потім повернувся в Україну. Під час перебування в РФ спілкувався з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 оскільки у них був спільний бізнес. Після повернення з РФ з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 він не зустрічався. Під час його допиту слідчим суддею він не казав, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 скоїли вбивство ОСОБА_17 за гроші на замовлення ОСОБА_10 , навпаки слідчому судді казав, що це неправда, покази слідчому судді він давав правдиві. Покази щодо скоєння злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_9 його змусили дати під час допиту в поліції, він дав такі покази оскільки боявся співробітників поліції, які йому погрожували. Про вбивство ОСОБА_17 він дізнався від співробітників поліції. Будь-яких пропозицій від ОСОБА_10 про вбивство ОСОБА_17 за гроші, він не чув, як і не чув такого від ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Де мешкав ОСОБА_17 йому невідомо. ОСОБА_17 не знав та не чув про нього нічого, ані від ОСОБА_11 , ані від ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_39 показав суду, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є його знайомими, вони разом працювали. ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , він не знає. Про вбивство ОСОБА_17 від дізнався з новин. ОСОБА_17 він ніколи не бачив. До ОСОБА_40 ніхто з метою вбивства ОСОБА_17 не звертався. Взимку 2014 року у побитті ОСОБА_17 участі не приймав, йому про це нічого не відомо. Щодо стрільби зі зброї по АДРЕСА_11 , то такого не було, такі покази він дав на прохання працівників поліції, які сказали йому, що він мусить таке сказати. ОСОБА_10 він не знав, побачив її тільки в суді, разом з ОСОБА_9 її не бачив. У даному судовому засіданні свідок пояснив, що його допитував під час досудового слідства слідчий суддя, але ОСОБА_39 покази щодо побиття ОСОБА_17 не підтримав, зазначив, що участі у цьому не приймав. Щодо того, що він чув пропозицію про вбивство ОСОБА_17 вказав, що такого не було. Щодо подій стрільби зі зброї на ОСОБА_22 разом зі ОСОБА_41 та ОСОБА_9 , заперечив, вказавши, що такі покази його змушували давати працівники поліції, хто саме, не пам`ятає. Чи фіксувався процес під час його допиту слідчим суддею, не пам`ятає. Обвинувачені на нього ніякого тиску не здійснювали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_42 пояснила суду, що ОСОБА_11 і ОСОБА_9 її знайомі. Про вбивство ОСОБА_17 дізналася зі слів ОСОБА_43 Хто причетний до вбивства їй не відомо.

Приблизно 8-9 років назад вона спілкувалася зі ОСОБА_41 та ОСОБА_11 Хлопці стріляли з рушниці. Кому належала рушниця, сказати не може, але пам`ятає, що вона знаходилася в машині, на якій приїхав ОСОБА_44 . Рушницю до цього не бачила, вона була, якась стара. Хто з хлопців стріляв і куди, не пам`ятає, чи стріляв ОСОБА_11 не пам`ятає, але хтось з хлопців викинув гільзи на кришу. За вказаних обставин ОСОБА_9 не було, тоді вони були у трьох - вона, ОСОБА_37 та ОСОБА_11 ОСОБА_42 відомо, що у ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_43 були робочі відносини. ОСОБА_10 їй не відома, про неї їй ніхто нічого не розказував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_45 пояснив суду, що з потерпілими та обвинуваченими він не знайомий. Приблизно у 2014 році він працював водієм на автомобілі «ВАЗ 2107», о 07:00 - 08:00 мив машину. Почув, що залаяли собаки. Потім побачив, що з даху гаражу, зі сторони будинку № 42 по, зістрибнув молодий чоловік і пішов в бік АДРЕСА_23. Обличчя того хлопця не бачив, бачив його тільки зі спини, пам`ятає, що він був одягнений у чорний одяг. З обвинувачених йому ніхто не телефонував, ніхто на нього тиск не чинив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_18 є його сусідкою, з обвинуваченими не знайомий. Приблизно о 07:00 ІНФОРМАЦІЯ_8 він разом з сім`єю приїхав на АДРЕСА_12 , побачив чоловіка, на вигляд 25-30 років, одягнений у темні шорти та кепку, раніше даного чоловіка не бачив. Незнайомий чоловік стояв за деревом. У дворі стояла машина загиблого сусіда. ОСОБА_46 піднявся на свій поверх. Через деякий час почув хлопки, подивився у вікно, знов побачив невідомого чоловіка, він йшов, в руках у нього був обріз. Потім свідок дізнався, що застрелений - чоловік ОСОБА_18 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 пояснив суду, що з обвинуваченими та потерпілими не знайомий. Працюючи охоронцем офісу магазина «АТБ» на моніторах камер спостереження він побачив, як чоловік спустився за стоянку офісу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », спустився з дахів гаражів та побіг на АДРЕСА_23, рухався нервово, зупинявся біля кущів. Впізнати чоловіка на записі з камер спостереження свідок не може, оскільки пройшло багато часу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_48 пояснив суду, що з обвинуваченими та потерпілими він не знайомий. Близько семи років назад його нині покійний батько ОСОБА_49 знайшов сім-карту на вокзалі та приніс її додому. Вставив карту в телефон, на неї почали приходити смс-повідомлення, текст яких він у зв`язку з плином часу, не пам`ятає. Через невеликий проміжок часу до них прийшли працівники поліції, знайдену сім-карту свідок віддав працівникам поліції, будь-яку інформацію, яка на ній була, не видаляв.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 пояснила суду, що з обвинуваченим та потерпілими вона не знайома.У червні 2014 року близько 07:30-07:50 почула постріли та крик. Побігла до будинку АДРЕСА_13 , де побачила жінку, яка підбігла, чоловіка, хлопця, який лежав на землі вздовж машини на спині. ОСОБА_51 був поранений у груди, було декілька раньових отворів, він майже зразу помер. Побачивши, що хлопець помер, вона сказала про це людям, які знаходились поруч. ОСОБА_18 вказала, куди побіг хлопець, який стріляв, вона також сказала, що намагалася наздогнати того хлопця. До того дня ОСОБА_18 і ОСОБА_17 вона не знала, потім дізналася, що вони з сусіднього будинку. На неї ніхто з обвинувачених та потерпілих тиску не чинив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_52 пояснив суду, що з обвинуваченими він не знайомий, ОСОБА_18 його сусідка.

Приблизно 7-8 років назад, у першій половині літа, він був вдома, вдома також була дружина,він почув декілька пострілів і жіночий крик. Подивився у вікно, побачив чоловіка, який пробігав повз будинок. Описати чоловіка не може, оскільки бачив його мить. Вийшов на вулицю, побачив ОСОБА_18 біля машини, на землі лежав її чоловік. Близько ОСОБА_53 ні до пораненого, ні до ОСОБА_18 не підходив. Чи бачив когось з обвинувачених біля будинку, не пам`ятає. Відомості, повідомлені під час слідчого експерименту за його участю, свідок ОСОБА_52 підтвердив у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_54 пояснила суду, що обвинувачених та потерпілих вона не знає. У червні 2014 року, зранку, по АДРЕСА_6 біля останнього під`їзду вона бачила молодого чоловіка, який був у дворі, одягнений у темний спортивний костюм і окуляри. У дворі стояла машина ОСОБА_17 . Знаходячись у себе в квартирі, почула постріл, крик, подивилася у вікно та побачила, що чоловік, який стояв у дворі, побіг повз дитячого садка. З її участю було проведено впізнання, на якому вона впізнала ОСОБА_11 , в судовому засіданні вона також впізнає ОСОБА_11 , як особу, яку за вказаних подій бачила у дворі будинку АДРЕСА_6 . Тиску на неї з боку потерпілих або обвинувачених не чинилося.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_55 пояснив суду, що влітку, рік не пам`ятає, приблизно о 08:00, знаходячись вдома, почув постріл, крик, подивився у вікно побачив, як хлопець, тримаючи в руках пакет та обріз, побіг в сторону балки, вздовж дитячого садка. Чоловік був у кепці, обличчя опущене до низу. Побачив, що біля дитячого майданчика лежав хлопець, біля нього були люди. ОСОБА_55 викликав швидку допомогу. Тиску на нього ніхто не чинив.

На допиті інших свідків сторони не наполягали, тому виходячи з принципів змагальності та диспозитивності допит цих свідків судом не проводився.

На підтвердження винуватості ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суду надані наступні докази, які були досліджені судом під час судового розгляду, а саме:

- протоколи огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8 та фототаблиці до нього, відповідно до яких у присутності понятих, за участю спеціалістів, проведено огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_13 , де виявлено труп ОСОБА_17 та автомобіль «HYUNDAI ACCENT» н.з. НОМЕР_4 . У ході оглядів зафіксовано обстановку на місці події, вилучено змиви з тіла, зрізи нігтьових пластин та мікрочастинки з рук, 2 USB-носія з автомобіля, недопалки сигарет, банківська карта, а також оглянута ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_13 , де було вилучено термоізоляційний пакет з написом АТБ, обріз мисливської рушниці з гільзами, спортивна кофта та бейсболка (т.1, а.с.11-23, 36-41, 42-52);

- протокол огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до якого, у присутності понятих, за участю власника ОСОБА_56 , проведено огляд квартири АДРЕСА_14 , під час проведення огляду зафіксовано обстановку в квартирі, вилучено: 5 фотографій з ноутбука Acer, 2 фотографії з мобільного телефону НТС, на компакт-диск Verbratium (т.1,а.с.32-35);

- протокол огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до якого у присутності понятих, проведено огляд чоловічої одежі,яка знаходились в поліетиленовому пакеті чорного кольору, в камері зберігання моргу лікарні ім. Мечникова, а саме: футболки жовтого кольору з написом «Mexx», на якій в районі лівої частини грудей є рвана діра розміром приблизно 4,5х4 см, навколо якої є пляма темно-бурого кольору, вся футболка забруднена темно-бурою рідиною, візуально схожою на кров; труси чоловічі типу плавки, шкарпетки чорного кольору; джинси чоловічі синього кольору; пара чоловічих черевиків чорного кольору. Під час огляду виявлено: сліди темно-бурого кольору на футболці жовтого кольору. Все оглянуте в ході огляду вилучено (т.1, а.с.55-56);

- протокол огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до якого у присутності понятих оглянуто три металевих кульки з чорного металу та дві пластикові деталі, які були витягнуті з тіла померлого. Під час огляду виявлено та вилучено: 3 деформовані металеві кульки, на вигляд дріб, 2 пластикові деталі по типу пижа (т.1, а.с.57-58);

- лікарське свідоцтво про смерть № 1119 від ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до якого смерть ОСОБА_17 настала внаслідок: крововтрати, множинних травм органів грудної порожнини, проникаючого вогнепального поранення грудної порожнини ліворуч, нападу з використанням іншої та не уточненої вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження (т.1, а.с.59);

- висновок експерта №65/01-142 від ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до якого на поверхнях поліетиленового пакету і рушниці двохстволки вилучених в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої за дитячим футбольним майданчиком навпроти будинку АДРЕСА_15 слідів папілярних узорів виявлено не було (т.1, а.с.145-149);

- висновок експерта № 473 від 02.07.2014, згідно з яким в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_17 наявність крові не встановлена; при цитологічному дослідженні виявлені клітини лише поверхневого шару епідермісу, не придатні для діагностики. В піднігтьовому вмісті лівої руки встановлена наявність крові, знайдені епітеліальні клітини з ядрами та виявлений білок людини.

Статева належність крові не визначена через відсутність її формених елементів, а при серологічному дослідженні виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Статева та групова належність епітеліальних клітин не визначена через недостатню кількість клітинних елементів та через не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВО.

Отримані результати дослідження не виключають можливість походження крові в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_17 від особи (осіб) з групою крові В з ізогемеглютиніном анти-А за системою АВО, якою в даному випадку є сам потерпілий ОСОБА_17 , враховуючи групову характеристику його крові (т.1, а.с.153-156);

- висновок експерта № 471 від 10.07.2014, відповідно до якого в цитологічних препаратах, виготовлених з об`єктів №№1-8 на обрізі мисливської рушниці, об`єктів №№9, 10 на двох патронах, клітини з ядрами не знайдені (т.1, а.с.160-162);

- висновок експерта № 472 від 15.07.2014, згідно з яким на поверхнях термоізоляційного пакету «АТБ-Маркет» в об`єктах №№1-10 клітини з ядрами не знайдені.

На кофті в об`єкті № 18 знайдено тридцять вісім епітеліальних клітин. На кофті в об`єктах №№11-17, 19-21 клітини з ядрами не знайдені (т.1,а.с.166-168);

- висновок експерта № 1119/193-Е від 21.07.2014, відповідно до якого смерть потерпілого ОСОБА_17 наступила від проникаючого вогнепального поранення грудної клітини ліворуч, котре супроводжувалося пошкодженнями органів грудної порожнини та у послідуючому ускладнилося розвитком крововтрати. При дослідженні трупа виявлено: рани на передній поверхні грудної клітини ліворуч (вхідні отвори, відповідно: дефекти ребер ліворуч від біля р.динної до середньо-ключичної лінії та ребер праворуч у ділянці в середньо-пахової лінії, міжреберних м`язів та пристінкової плеври, легень та середостіння, крововиливи відповідно них), численні садна на шиї та обличчі, лівих плечі та передпліччі. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, та стосовно до живих осіб, мають ознаки тяжких як ті, що призвели до настання смерті. При медико-криміналістичному дослідженні шматка шкіри з ранами з попередньої поверхні грудної клітини зліва з трупа встановлено: вони є вхідними отворами і заподіянні при пострілі з вогнепальної зброї дробовим снарядом, що володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, і в склад якого входили з`єднання свинцю. Між виявленими на трупі потерпілого тілесними ушкодженнями і настанням його смерті є прямий причинний зв`язок. Можна припустити, що потерпілий у момент спричинення йому тілесних ушкоджень міг перебувати у горизонтальному, чи близькому до нього положенні. Смерть потерпілого настала через незначний проміжок часу після отримання ним тілесних ушкоджень (т.1, а.с.172-177);

- протокол додаткового огляду місця події від 30.06.2014, відповідно до якого у присутності понятих, за участю спеціаліста проведено огляд ділянки місцевості розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , навпроти останнього під`їзду. Дана ділянка місцевості з ґрунтовим покриттям, на ній знаходяться дерева, де виявлено та вилучено 5 недопалків цигарок «ParlamentSilverBlue». Виявлене в ході огляду вилучено (т.2, а.с.9-10);

- висновок експерта № 655 від 11.07.2014, відповідно до якого сліди крові людини на змивах на марлевих тампонах, вилучених ІНФОРМАЦІЯ_8 року в ході проведення огляду ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_6 , поблизу трупа з асфальту, капоту, переднього бамперу та фар автомобіля, належать потерпілому ОСОБА_17 (т.2, а.с.18-20);

- висновок експерта № 478 від 18.07.2014, відповідно до якого на одному недопалку сигарети «ParlamentSilverBlue», встановлено наявність слини та знайдені епітеліальні клітини з ядрами. Статева належність слини на недопалку сигарети не визначена через недостатню кількість ядер клітин придатних для статевоспецифічого диференціювання. При визначенні групової належності слини виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Таким чином, слина на недопалку сигарети «ParlamentSilverBlue» могла походити від особи (осіб) груповій характеристиці крові якої (яких) властивий антиген Н, незалежно від її (їх) категорії видільництва (т.2, а.с.23-26);

- висновок експерта № 70/13-1507 від 15.07.2014, відповідно до якого на представленому на дослідження фрагменті дактилоскопічної плівки, вилученому ІНФОРМАЦІЯ_8 року при огляді трупа ОСОБА_17 , з долоні правої руки, виявлені одиничні текстильні волокна з ознаками хімічних, придатні для подальшого порівняльного дослідження, у разі надання зразків для порівняння. (т.2, а.с.31-34);

- висновок експерта № 223 від 18.07.2014, згідно з яким на наданій на експертизу бейсболці встановлена наявність клітин з ядрами.

В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на козерькубейсболи, які належать невідомій особі чоловічої генетичної статі. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження генетичні ознаки клітин з ядрами з тасьми бейсболи не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю або деградацією ДНК (т.2, а.с.42-45);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_56 від 02.07.2014, відповідно до якого ОСОБА_56 у присутності понятих, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_6 , розказала та показала про обставини вчинення невідомою особою, прикмети якого повідомила,умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_17 , шляхом двох пострілів в область грудей, обрізом, який невідомий чоловік дістав з термопакета «АТБ-Маркет», що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 07 години 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_6 (т.2, а.с.68-69);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_57 від 02.07.2014, відповідно до якого ОСОБА_58 у присутності понятих, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_6 , розказав та показав про обставини вчинення невідомою особою, умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_17 , шляхом пострілів в область грудей, зброєю, яку дістав з пакета «АТБ-Маркет», що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 07 години 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_6 (т.2, а.с.70-71);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_59 від 02.07.2014, відповідно до якого ОСОБА_60 у присутності понятих, вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:50 вона знаходячись вдома, почула з вулиці два хлопки, схожі на постріли, після чого, підійшовши до вікна, яке виходить у внутрішній двір будинку 42-В, побачила невідомого чоловіка, який біг з боку дитячого майданчика, з якимось предметом загорнутим у білий поліетиленовий пакет (т. 2, а.с.72-73);

- протокол пред`явлення для впізнання по фотознімкам від 02.07.2014, відповідно до якого, у присутності понятих, потерпіла ОСОБА_56 серед пред`явлених чотирьох фотознімків головних уборів, вказала на знімок з головним убором під №2, вказавши, що такий головний уборбув одягнений на чоловікові за обставин, що мали місце ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 07 години 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_6 (т.2, а.с.74-76);

- протокол пред`явлення для впізнання по фотознімкам, відповідно до якого, у присутності понятих, потерпіла ОСОБА_56 серед пред`явлених чотирьох фотознімків пакетів, вказала, що впізнає термоізоляційний пакет, зображений на фото № 1, як той, який знаходився при невідомому чоловікові за обставин, що мали місце ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 07 години 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_6 (т.2, а.с.77-79);

- протокол пред`явлення для впізнання по фотознімкам, відповідно до якого, у присутності понятих, потерпіла ОСОБА_56 серед пред`явлених чотирьох фотознімків одягу, вказала, що не впізнає жодну річ, яка була одягнена на невідомому чоловікові за обставин, що мали місце ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 07 години 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_6 (т.2, а.с.80-81);

- протокол пред`явлення для впізнання по фотознімкам, відповідно до якого, у присутності понятих, потерпіла ОСОБА_56 серед пред`явлених чотирьох фотознімків обрізів мисливської рушниці, вказала, що не впізнає жодного, оскільки обріз мисливської рушниці раніше бачила один раз, в характеристиках зброї не розуміється (т.2, а.с.82-84);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_53 від 02.07.2014, відповідно до якого останній пояснив слідчому відомі йому обставини умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_17 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:40, за адресою: АДРЕСА_6 , а саме показав, що у вказаний день він підходив до свого під`їзду та звернув увагу на невідомого чоловіка, який знаходився навпроти кінця будинку, а саме між деревом, опорою теплотрас і машиною темно-вишневого кольору. Невідомий чоловік був одягнений у спортивний одяг, на обличчі були великі темні окуляри, чорна спортивна кепка-бейсболка з козирком. Зайшовши до себе додому свідок, приблизно через 20 хвилин почув два гучних звука, які нагадують постріли, подивившись у вікно, побачив, що невідомий чоловік у спортивному одязі швидко біжить вздовж паркану та зник у невідомому напрямку (т.2, а.с.85-86);

- протокол огляду від 03.07.2014 та фототаблиця до нього, відповідно до якого у присутності понятих проведено огляд за адресою: АДРЕСА_13 , за задньою частиною дитячого садка, котрий знаходиться біля будинку, у ході огляду зафіксовано обстановку на місці, у траві, на вказаній ділянці місцевості були виявлені окуляри чорного кольору, які вилучені (т.2, а.с.91-95);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 03.07.2014, відповідно до якого, у присутності понятих потерпіла ОСОБА_56 серед пред`явлених чотирьох сонцезахисних окулярів вказала, що не впізнає жодні сонцезахисні окуляри, які були одягнені на невідомому чоловікові, за обставин, що мали місце ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 07 години 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_6 (т.2, а.с.96-98);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2014, відповідно до якого, у присутності понятих,свідок ОСОБА_53 серед чотирьох пред`явлених фотознімків вказав, щовпізнає особу зображену під № 1, на якому зображено ОСОБА_11 , якого він бачив ІНФОРМАЦІЯ_8 року біля будинку АДРЕСА_13 , що стояла на відстані 3-4 метрів за автомобілем, біля опори тепломереж (т.2, а.с.126-128);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.07.2014, відповідно до якого, у присутності понятих,свідок ОСОБА_54 серед представлених чотирьох зображень осіб, вказала на зображення під № 4, на якому зображено ОСОБА_11 , як на особу, яку вона бачила ІНФОРМАЦІЯ_8 року о 06 годині 40 хвилин, у дворі будинку АДРЕСА_13 (т.2, а.с.134-136);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.07.2014, відповідно до якого, у присутності понятих,потерпіла ОСОБА_56 серед чотирьох представлених зображень осіб вказала, що впізнає особу, зображення якої знаходиться під № 4, як особу, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 07 години 40 хвилин, у дворі будинку АДРЕСА_13 , здійснила два постріли у ОСОБА_17 з обрізу мисливської рушниці, в результаті чого останній помер (на фото вказаному потерпілою ОСОБА_11 не зображений) (т.2, а.с.138-140);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2014, відповідно до якого, у присутності понятих,свідок ОСОБА_61 серед чотирьох представлених зображень осіб вказав, що не впізнає жодну з осіб, як особу, яка знаходилась у дворі будинку АДРЕСА_13 з обрізом мисливської рушниці в руках (т.2, а.с.154-156);

- протокол обшуку від 07.07.2014, відповідно до якого проведено обшук в квартирі АДРЕСА_16 , за місцем мешкання ОСОБА_11 , в ході якого виявлено та вилучено рожеву футболку, білі кросівки, сумку, в якій знаходився гаманець, посвідчення про дозвіл на роботу з підвищеною небезпекою на ім`я ОСОБА_11 , 5 мобільних телефонів, системний блок (т. 2, а.с.190-191);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 07.07.2014, відповідно до якого, у присутності понятих, свідок ОСОБА_62 , серед чотирьох осіб вказав на особу під № 2 - ОСОБА_11 , як особу, яка здійснила вбивство людини на АДРЕСА_6 (т.2, а.с.216-219);

- протокол огляду місця події від 08.07.2014 та фототаблиця до нього, відповідно до якого, у присутності понятих, проведено огляд ділянки місцевості, розташованої на розі будинку АДРЕСА_6 , де в центрі ділянки виявлена пуста пачка з-під цигарок «KentHD 4» білого кольору, та з різних боків виявлено три недопалки цигарок «Kent» (т.3, а.с.6-9);

- протокол огляду місця події від 08.07.2014, відповідно до якого, за участю понятих, проведено огляд відрізку автомобільного шляху Донецьк - Дніпропетровськ (М-04), розташований на відстані близько 1300 м від в`їзду у м. Дніпропетровськ. Оглядуваний відрізок автомобільного шляху розміром близько 2х2 м розташований на узбіччі лівої сторони руху. Ліворуч від полоси руху у рослинності на відстані близько 0,5 м від зазначеної смуги, виявлений мобільний телефон чорного кольору у розібраному стані марки «Samsung»моделіGT-E1200А, з сім-картою оператора зв`язку МТС, задня панель та акумулятор відсутні. На відстані приблизно 3 та 10 метрів від телефону виявлено та вилучено відповідно, акумулятор до телефону та задню панель. Предмети виявлені в ході огляду, вилучені (т.3, а.с.10-11);

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.07.2014 року, за участю підозрюваного ОСОБА_11 відповідно до якого підозрюваний, за участю захисника, у присутності понятих, вказав на обставини вбивства ОСОБА_17 . Згідно пояснень ОСОБА_11 , 22.06.2014 року під час зустрічі, ОСОБА_9 запропонував йому виконати одну роботу, а саме на замовлення вбити людину. ОСОБА_11 попросив час на роздуми. Після того, 24.06.2014 року в обідній час ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_9 та запропонував проїхати в ж/м Придніпровськ. Коли вони разом приїхали до ж/м Придніпровськ, до автомобілю підійшла ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_9 вийшов з автомобіля, та спілкувався з ОСОБА_15 протягом приблизно 15 хв. Після їхньої розмови, ОСОБА_9 повернувся в салон автомобіля і вони поїхали в напрямку міста. Зі слів ОСОБА_9 , ОСОБА_15 є його знайомою і саме вона є замовницею вбивства свого колишнього чоловіка ОСОБА_17 . В якості винагороди за вбивство, вона пропонує 10 000 дол. США. Скоїти вбивство потрібно до 08.07.2014 року, оскільки в той час між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 тривав судовий спір, а саме розподіл майна. 25.06.2014 року вони знову зустрілись з ОСОБА_9 в центрі міста Дніпропетровська під Центральним мостом, під час розмови ОСОБА_9 повідомив, що виконати замовлення, тобто вбити колишнього чоловіка ОСОБА_15 - ОСОБА_17 потрібно зранку ІНФОРМАЦІЯ_8 року. ОСОБА_11 погодився вчинити вбивство ОСОБА_17 , оскільки йому потрібні були гроші. ОСОБА_9 повідомив, що забере ОСОБА_11 біля ринку по вул. Образцова, скоїти вбивство йому потрібно за допомогою обрізу мисливської рушниці, яку він йому надасть. ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_11 . зранку, з метою маскування,одяг відповідний одяг, а саме: кофту чорного кольору, кросівки білого кольору «Пік», чоловічу сумку через плече та поклав туди сонцезахисні окуляри. Потім він зустрівся з ОСОБА_9 , який відвіз його за місцем мешкання ОСОБА_17 , наказав взяти з багажника термо-пакет «АТБ-маркет» з обрізом мисливської рушниці та вказав на автомобіль ОСОБА_17 . Крім того, ОСОБА_9 показував йому фото ОСОБА_17 , тому він його міг впізнати. Коли зранку ОСОБА_17 підійшов до свого автомобіля, ОСОБА_11 наближаючись до потерпілого, дістав з пакету обріз мисливської рушниці, здійснив спочатку один постріл, та майже одразу здійснив другий постріл, після чого втік з місця скоєння кримінального правопорушення. У ході відтворення події, ОСОБА_11 вказав на маршрут яким він покинув місце вчинення злочину, куди викинув обріз мисливської рушниці, бейсболку та окуляри. Під час руху він отримав смс-повідомлення від ОСОБА_9 з вказівкою самостійно їхати додому, викинути телефон та картку, що відповідно і зробив ОСОБА_11 (т.3, а.с.20-22). Відеозапис слідчого експерименту за участі обвинуваченого був переглянутий в ході судового розгляду;

- висновок експерта № 2529е від 14.07.2014, відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: двох саден - на передній поверхні лівого колінного суглобу по нижньому полюсу та на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині.

Виявлені у нього тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вини спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі).

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження, як кожне окремо, так і у сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень (садно в області колінного суглобу), ступінь їх загоєння, можливо вказати, що термін його утворення становить біля 3-5 діб до моменту огляду.

Термін отримання тілесного ушкодження в області верхньої третини лівої гомілки становить біля 10-15 діб до моменту огляду.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень (кожного окремо) можливо вказати, що вони могли бути спричинені при падінні з висоти власного зросту та ударом об тупу поверхню.

Всі виявленні у нього тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках доступних для нанесення власною рукою (т.3, а.с.39-41);

- протокол огляду предмета від 08.07.2014, відповідно до якого, у присутності понятих, проведено огляд частини сім-карти оператора мобільного зв`язку «Лайф», яку співробітникам поліції добровільно видав ОСОБА_63 . При використанні сім-карти в телефоні, у списку повідомлень є повідомлення від абонента « ОСОБА_64 » наступного змісту: «в машині патронів не має», «за мною стежать», «я машину сховаю і буду», «розбий «трубу» не їдь з нею», «біля будинку зустрінемось». Повідомлення від абонента ОСОБА_65 : «Привіт, чого ти сторінку з ВК видалив, переховуєшся?» (т.3, а.с.55-58);

- висновок експерта № 2523е від 14.07.2014, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 21 садна в проекції правої виличної дуги з частковим переходом на праву щоку, на підборідді праворуч з переходом в підщелепну область, у лівій скроневій області, на підборідді ліворуч з переходом в підщелепну область, на передній поверхні плечових суглобів, на задній поверхні обох ліктьових суглобів, на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого гомілковостопного суглобу та на тильній поверхні правої стопи, на задній поверхні лівого стегна у верхній третині.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді саден, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі).

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння, можливо вказати, що термін їх утворення становить біля 3-5 діб до моменту огляду.

Всі виявлені тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках доступних для нанесення власною рукою.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень (по різним анатомічним лініям і поверхням) можливо вказати, що вони не є характерними для спричинення при одномоментному падінні з висоти власного зросту (т.3, а.с.117-119);

- протокол обшуку від 08.07.2014 року, відповідно до якого, у присутності понятих, у присутності ОСОБА_66 , на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 , в ході якого вилучено документи на автомобіль, флеш-карту, два мобільних телефони, стартові пакети мобільного оператора та копії документів на ім`я ОСОБА_43 (т.3, а.с.127-131);

- протокол огляду від 08.07.2014 та фототаблиця до нього, відповідно до якого у присутності понятих проведено огляд автомобіля ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_2 , зеленого кольору, що знаходився в користуванні ОСОБА_9 ,та на який накладено арешт. На моментогляду автомобіль знаходився у відкритому стані, в ході проведення обшуку автомобіля виявлено та вилучено: металеву банку, патрони та гільзи з відповідним маркуванням, банківська картка «Приватбанк» та сім-картка мобільного оператора «Київстар» (т. 3, а.с.132-133-б, 135);

- протокол огляду місця події від 08.07.2014, відповідно до якого було вилучено автомобіль «Мерседес-Бенц» з номером тимчасової реєстрації НОМЕР_5 та ключі від замка запалювання, на які накладено арешт, та який знаходився в користуванні ОСОБА_9 (т.3, а.с.136-137, 139);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.07.2024, відповідно до якого у присутності понятих потерпіла ОСОБА_56 вказала на ОСОБА_11 , як на особу, яка ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:40, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_6 з застосуванням мисливської рушниці здійснила постріл в область грудної клітини зліва ОСОБА_17 , в результаті чого останній помер (т.3, а.с.168-171);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 10.07.2014, відповідно до якого у присутності понятих, за участю захисника, прокурора, ОСОБА_11 серед пред`явлених чотирьох фотознімків вказав на фото під № 3, та пояснив, що на ньому зображена дівчина на ім`я ОСОБА_67 , яка зі слів ОСОБА_9 є замовником вбивства ОСОБА_17 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.3, а.с.172-174);

- висновок експерта № 65/01-151 від 11.07.2014, відповідно до якого на представленій металевій банці з патронами, вилученої 08.07.2014 в ході проведення обшуку автомобіля «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_2 , наявні два сліди пальців рук розмірами 17х30 мм та 15х20, які залишені великим та вказівним пальцем правої руки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.3,а.с.182-189);

- висновок експерта № 381к від 11.07.2014, відповідно до якого кров ОСОБА_11 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти -А, за ізосерологічної системою АВ0 (т.3, а.с.194);

- висновок експерта № 380к від 11.07.2014, відповідно до якого кров ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти - В, за ізосерологічною системою АВ0 (т.3, а.с.197);

- протокол обшуку від 11.07.2014, відповідно до якого у присутності понятих, за участю захисника ОСОБА_68 , ОСОБА_15 , проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: план на приміщення будинку АДРЕСА_5 , блокнот коричневого кольору, ноутбук «Асус», сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», планшет «Р-85», чорний блокнот (т.3, а.с.198, 199-200);

- протокол огляду предмету від 11.07.2014, відповідно до якого у присутності понятих, за участю свідка ОСОБА_69 , проведено огляд ключів в кількості 2 шт та брилка сигналізації автомобіля «ВАЗ -2199», які після огляду вилучені (т.3, а.с.225-226);

- протокол огляду предмета від 11.07.2014, відповідно до якого в присутності понятих, за участю власника ОСОБА_70 , проведено огляд легкового автомобіля «MitsubishiLancer», чорного кольору, д/н НОМЕР_6 , в ході огляду виявлено та вилучено: стартовий пакет «Київстар» без-сім карти НОМЕР_7 (т.4, а.с.с37-38, 39);

- протокол огляду предметів від 12.07.2014, відповідно до якого у присутності понятих, за участю ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_71 , проведено огляд: сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_8 , мобільного телефону Samsung GT-19082, який було вилучено у обвинуваченої ОСОБА_15 . Під час огляду ОСОБА_11 вказав на фотографію потерпілого ОСОБА_17 , яка містилась в галереї телефону, як на фото особи, що йому показав ОСОБА_9 та повідомив, що саме цю особу він має вбити на замовлення обвинуваченої ОСОБА_15 за грошову винагороду в сумі 10 000 доларів США. (т.4, а.с.50-51);

- протокол огляду предмета від 12.07.2014 відповідно до якого, у присутності понятих, за участю спеціаліста, проведено огляд автомобіля «ВАЗ - 21099», д/н НОМЕР_2 , зеленого кольору, під час якого виявлено та вилучено з внутрішньої поверхні багажника на марлеві серветки спиртові змиви, з поверхні переднього пасажирського сидіння вилучено мікрочастинки на 1 дактилоплівку, цілком вилучено накладку на ручку з передньої двері пасажира (т.4, а.с.52-54);

- висновок експерта № 70/13-1668 від 25.07.2014 року, відповідно до якого на представленому на дослідження фрагменті дактилоскопічної плівки, вилученому 12.07.2014 року при огляді автомобіля «ВАЗ 21099»д.н. НОМЕР_2 , виявлені одиничні текстильні волокна і фрагменти волокон з ознаками бавовни, хімічних волокон, при цьому виявлені одиничні текстильні волокна придатні для ідентифікації на рівні родової (групової) належності (т.4, а.с.70-73);

- висновок експерта № 65/01-152 від 17.07.2014, відповідно до якого на пачці з-під цигарок, вилученій в ході проведення 08.07.2014 додаткового огляду ділянки місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_6 , слідів папілярних узорів виявлено не було (т.4, а.с.78-83);

- висновок експерта № 507 від 23.07.2014, відповідно до якого отримані результати дослідження не виключають можливість походження крові в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілого ОСОБА_17 від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти -А за системою АВО, якою (якими) в даному випадку є, як сам потерпілий ОСОБА_17 , так і ОСОБА_11 , враховуючи характеристику їх крові. Даних про походження слідів крові в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_17 від громадянина ОСОБА_9 при проведенні дослідження не отримано, оскільки антиген А, властивий груповій характеристиці його крові не виявлений (т.4, а.с.95-97);

- висновок експерта № 508 від 30.07.2014, відповідно до якого отримані результати дослідження не виключають можливість походження слини на недопалку цигарки, позначеному об`єктом №3 (зім`ятий недопалок цигарки «KENT», вилучений в ході додаткового огляду 08.07.2014 по АДРЕСА_13 ), від особи (осіб), виділенням якої (яких) властиві виявленні антигени А та Н, тобто це може бути особа групи крові А з ізогемагнлютиніном анти -В із вмістом супутнього антигену Н, якою в даному випадку є ОСОБА_9 , або у випадку походження слини від двох і більше осіб - це може бути особа з групою крові А з ізогемаглютиніном анти - В із супутнім антигеном Н, або без нього, та особа з групою крові О з ізогемаглютиніном анти - А та анти - В. Походження слідів слини на даному недопалку від ОСОБА_11 виключається, оскільки антиген В, який є основним групо специфічним для групової характеристики його крові не виявлений (т.4, а.с.102-105);

- висновок експерта № 70/07-490 від 30.09.2014, відповідно до якого двадцять чотири патрона, вилучені 08.07.2014 року в ході проведення обшуку автомобіля ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_9 , розташованого біля будинку АДРЕСА_10 , являються: двадцять патронів, військовими 7,62 мм патронами зразку 1943 року, що є бойовими припасами та призначені для стрільби з військової нарізної вогнепальної зброї, а саме автоматів АК-47, та їх модифікацій, ручних кулеметів РКК, РККС, карабінів СКС; два патрони, це патрони до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру, які є бойовими припасами та призначені для стрільби з гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру; дві гільзи, являються складовими частинами патронів - гільзами мисливських патронів 16 калібру до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру. Патрони придатні до стрільби (т.4, а.с.110-114);

- висновок експерта № 70/07-486 від 29.08.2014, відповідно до якого предмет вилучений ІНФОРМАЦІЯ_8 року в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої за дитячим футбольним майданчиком напроти будинку АДРЕСА_15 , виготовлений шляхом саморобного укорочування стволів до залишкової довжини 277, 5 мм та відокремлення прикладу у мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці 16 калібру, моделі ТОЗ-Б виробництва Тульського збройного заводу, рік виготовлення 1953, заводський номер НОМЕР_10 і являється нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю - обрізом мисливської рушниці, який придатний до проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру. Металева гільза, яка була вилучена ІНФОРМАЦІЯ_8 року в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої за дитячим футбольним майданчиком напроти будинку АДРЕСА_15 , стріляна з лівого ствола обрізу мисливської рушниці НОМЕР_11 , 1953 року виготовлення. Гільза з полімерним корпусом, що вилучена при тих же обставинах, стріляна з правого стволу обрізу мисливської рушниці ТОЗ- НОМЕР_12 , 1953 року виготовлення (т.4, а.с.120-126);

- висновок експерта № 246 від 21.07.2014, відповідно до якого результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , при цьому встановлено, що генетичні ознаки з ядрами на козирку бейсболки та кофті, належать особі чоловічої генетичної статі, співпадають між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 і не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 . Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак клітин з ядрами на козирку бейсболки, кофті та зразка крові ОСОБА_11 складає 2,01х10???. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,01х10?? осіб.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на змиві з сонцезахисних окулярів є змішаними, тобто походять більш ніж від однієї особи та не містять генетичних ознак зразків крові ОСОБА_11 , ОСОБА_9 (т.4, а.с.132-138);

- висновком експерта № 191 від 01.09.2014, відповідно до якого надані на дослідження мобільні телефони Samsung, НТС, вилучені в ході обшуку за адресою мешкання ОСОБА_9 , ноутбук Asus, планшет Р85, вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_15 , та мобільний телефон Samsung GT-19082, вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_15 , знаходяться в працездатному стані. Виявлені в пам`яті наданих мобільних телефонів цифрові фотографії записані на DVD-диск ANV та вибірково наведені в додатку № 2 до висновку. В додатку № 3 наведено зміст книг контактів, журналів дзвінків та смс-повідомлень наданих на експертизу мобільних телефонів. В додатку № 4 наведено зміст skype-листування, виявленого на накопичувачі наданого на експертизу ноутбуку (т.4, а.с.155-213). З повідомлень вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_15 спілкувались, як до та після події вбивства потерпілого ОСОБА_17 ;

- протокол огляду предмета від 26.07.2014, відповідно до якого у присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_56 проведено огляд мобільного телефону Nokia 701, який належить потерпілій ОСОБА_18 , у якому міститься прийняте смс-повідомлення з номеру НОМЕР_13 , за змістом з погрозами та образами на адресу потерпілої від ОСОБА_15 (т.4, а.с.230-231);

- протокол огляду від 07.08.2014 року, відповідно до якого у присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_56 , проведено огляд мобільного телефону НТС, який належить потерпілій ОСОБА_56 , у якому містяться прийняті смс-повідомлення з номерів НОМЕР_13 , НОМЕР_14 з погрозами на адресу потерпілої (т.5, а.с.11-12);

- заява про вчинення злочину від 05.08.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_11 вказав на обставини вчиненого ним вбивства потерпілого, на замовлення обвинуваченої ОСОБА_72 , за домовленістю з ОСОБА_9 (т.5, а.с.55);

- висновок експерта № 5566-МК від 27.08.2014, відповідно до якого пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини зліва від трупа ОСОБА_17 є вхідними отворами і заподіяні при пострілі з вогнепальної зброї дробовим снарядом, що володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, і в склад якого входили з`єднання свинцю. Постріл зроблений з неблизькоїдистанції, поза межами дії додаткових факторів пострілу (не виключена можливість пострілу через перешкоду), і в межах відносно суцільної (компактної) дії дробового снаряда (т.5, а.с.73-76);

- висновок експерта № 70/23-2078 від 14.10.2014, відповідно до якого на наданій на дослідження сумці «BOLINNI» чорного кольору, бейсболці темно-синього кольору (належні обвинуваченому ОСОБА_11 ) виявлені сліди дифеніламіну, які можуть входити до складу продуктів пострілу (т.5, а.с.84-90);

- протокол огляду предметів від 19.08.2014, відповідно до якого, у присутності понятих, проведено огляд речей потерпілого ОСОБА_17 , вилучених в морзі лікарні ІНФОРМАЦІЯ_8 року, зокрема, футболки жовтого кольору, в якій потерпілий знаходився в момент вчинення злочину відносно нього (т.5, а.с.91);

- висновок експерта № 70/07-589 від 07.11.2014, відповідно до якого на футболці наданій на дослідження виявлено 11 пошкоджень, які утворені одномоментно в результаті дії шротового кінетичного снаряду (заряду шроту) при пострілі з гладкоствольної зброї (т.5, а.с.97-99);

- висновок експерта № 825 від 26.08.2014, згідно з яким в слідах на штанах та на черевику, які належали громадянину ОСОБА_17 , встановлена наявність крові людини, при цьому не виключена можливість походження їх за рахунок крові, як потерпілого ОСОБА_17 , так і громадянина ОСОБА_11 ,оскільки в слідах крові присутній групо специфічний антиген, виявлений при серологічному дослідженні крові у вказаних осіб (т.5, а.с.104-108);

- висновок експерта № 826 від 26.08.2014, відповідно до якого в слідах на парі кросівок, належних ОСОБА_11 , вилучених в ході обшуку його житла, встановлено наявність крові людини, при цьому не виключена можливість походження вказаних слідів за рахунок крові, як потерпілого ОСОБА_17 , так і обвинуваченого ОСОБА_11 (т.5, а.с.113-116);

- протокол слідчого експерименту від 21.08.2014, відповідно до якого ОСОБА_11 , у присутності понятих, за участю захисника ОСОБА_71 , судово-медичного експерта ОКЗ Бюро СМЕ,показав та розказав про обставини вчинення ним злочину, а саме вбивства ОСОБА_17 , зокрема вказав: у що був одягнений, час та місце зустрічі з ОСОБА_9 , час прибуття до місця проживання потерпілого, механізм здійснення пострілів в потерпілого, обставини втечі з місця злочину, місця, де викинув:обріз мисливської рушниці, який знаходився в пакеті, бейсболу, сонцезахисні окуляри, кофту (т.5, а.с.146-147);

- висновок експерта № 1119/255-Е від 09.09.2014, відповідно до якого,враховуючи дані слідчого експерименту від 21.08.2014, за участі підозрюваного ОСОБА_11 , основуючись на дані судово-медичного дослідження трупу потерпілого ОСОБА_17 , на дані медико-криміналістичного дослідження, можна вважати, що тілесні ушкодження, виявлені на трупі потерпілого ОСОБА_17 , могли бути спричинені за умови та при обставинах, на які вказав підозрюваний у ході вказаної слідчої дії (т.5, а.с.153-154);

- протокол огляду предметів від 28.08.2014, відповідно до якого у присутності понятих, за участю потерпілої, проведено огляд ноутбука«ASUS»,а саме електронної пошти, з відтворенням скрин-шотів, здійснено вхід до анкети ОСОБА_15 на сайті знайомств за допомогою електронної пошти. Встановлено, що ОСОБА_15 здійснювала переписку з особами під іменами: ОСОБА_111 ( АДРЕСА_17 ), відповідно до змісту переписки, ОСОБА_15 скаржилася на конфлікти у спілкуванні з її чоловіком(т.5,а.с.182-195);

- висновок експерта № 70/23-2250 від 14.10.2014, відповідно до якого на ватних тампонах з мах. розміром 8х5см та 6,5х4,5 см сліди продуктів пострілу не виявлені в межах чутливості застосовуваного методу. На ватному тампоні з мах. розміром 5х4 см виявлені сліди дифеніламіну, які можуть входити до складу продуктів пострілу.

Зробити висновок щодо збіжності складу будь-яких виявлених продуктів пострілу (чи співпадають вони між собою за хімічним складом) не можливо з причин відсутності достатньої сукупності ідентифікаційних ознак (т.6, а.с.6-10);

- протокол огляду від 03.09.2014 та фототаблиця до нього, відповідно до якого, у присутності понятих, за участю свідка ОСОБА_43 , проведено огляд ділянки місцевості, розташованої по АДРЕСА_18 , де на даху шлакобетонного гаража виявлені та вилучені дві гільзи (т.6, а.с.16-18);

- протокол огляду предметів від 04.09.2014, відповідно до якого у присутності понятих, при відкритті поліетиленового пакета експертної служби, проведено огляд: двох ватних тампонів, 1 бірки експертної служби НДЕКЦ, 1 біркаКЗ «ДОБ СМЕ», обріз мисливської рушниці (т.5, а.с.22-23);

- протокол огляду від 04.09.2014 та фототаблиця до нього, відповідно до якого у присутності понятих проведено огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_9 , в ході огляду нічого не виявлено та не вилучено (т.5, а.с.25-28);

- висновок експерта №67/07-407 від 15.11.2014, відповідно до якого дві гільзи, вилучені 03.09.2014 в ході проведення огляду даху гаража по АДРЕСА_18 , стріляні з правого і лівого стволів наданого на дослідження обрізу мисливської рушниці 16 калібру № НОМЕР_35, виявленого та вилученого ІНФОРМАЦІЯ_8 року в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої за дитячим футбольним майданчиком напроти будинку АДРЕСА_15 (т.6,а.с.46-51);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 08.09.2014 року, відповідно до якого, у присутності понятих, серед чотирьох представлених обрізів мисливських рушниць, свідок ОСОБА_37 вказав на обріз мисливської рушниці за № 2 (довжина стволів близько 28-20 см, які розташовані горизонтально, цівка дерев`яна -коричнево-чорного кольору, рукоятка дерев`яна-темно-зеленого кольору, спускові гачки металеві без ознак корозії), який він бачив у обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у користуванні (т.6, а.с.52);

- висновок експерта № 70/39-670 від 11.10.2014, відповідно до якого зміст записів даних, виявлених у внутрішній пам`яті мобільних телефонів: «Samsung», модель: GT-E12001 (SEK), серійний номер: НОМЕР_15 , «Nokiacorporation», модель: « НОМЕР_16 », номер IMEI: НОМЕР_17 , «SonyEricsson», модель: « НОМЕР_18 », серійний номер

пристрою: Т2600BCGQE, «NokiaCorporation», модель: «Х2-02», номери IМEI

1: НОМЕР_19 , IMEI 2: НОМЕР_20 , «Nokiacorporation», модель:

НОМЕР_21 , ІМЕІ номер: НОМЕР_22 , «M-HORSE», модель: «9S TV WiFi»,

номери IMEI 1: НОМЕР_23 , IMEI 2: НОМЕР_24 ,«Samsung», модель: GT-E12001 (SEK), серійний номер: НОМЕР_25 ,файловій системі модулів ідентифікації абонентів, вилучених з мобільнихтелефонів, а також наданих окремо: оператору мобільного зв`язку «Київстар» зномером НОМЕР_26 , оператору мобільного зв`язку «life:)» з номером НОМЕР_27 , оператору мобільного зв`язку «Київстар» з номеромНОМЕР_33, оператору мобільного зв`язку «life:)» (номер відсутній), вилучених: 07.07.2014 під час проведення обшуку за місцем мешкання

підозрюваного ОСОБА_73 за адресою: АДРЕСА_19 , 08.07.2014 під час проведення огляду предметів угр. ОСОБА_48 , 08.07.2014 під час проведення огляду ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_20 , 08.07.2014 в ході проведення обшуку замісцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_21 , 11.07.2014 в ході проведення обшуку у ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_5 , що містяться у журналах збереженихімен і номерів телефонів, журналах збережених останніх дзвінків, журналах

створення, передачі та упорядкування повідомлень, додається до висновку

експерта у Додатку 2, в порядку, описаному у дослідницькій частині.

Виявлені у внутрішній пам`яті мобільних телефонів «Sony Ericsson»,модель: « НОМЕР_18 », серійний номер: НОМЕР_34 та «M-HORSE», модель: «9S

TV WiFi», та картці пам`яті типу «micro SD» HC, об`ємом 8 Гб, номерFJ032PB031, виявленої у корпусі мобільного телефону «М-HORSE», модель:«9S TV WiFi», файли графічних та відеоформатів додаються до висновку експерта у Додатку 2, в порядку, описаному у дослідницькій частині.

Провести дослідження файлової системи сім-картки оператору мобільного зв`язку «life:)» з номером НОМЕР_28 , вилученої з корпусу мобільного телефону «Nokia corporation», модель: НОМЕР_21 , IMEI номер: НОМЕР_22 , не виявилось можливим, по причині блокування сім-карткиза допомогою PUK-коду, який експерту невідомий (т.6, а.с.75-93);

- протокол огляду предметів від 18.09.2014 та фототаблиця до нього, відповідно до якого у присутності понятих проведено огляд флеш-накопичувачів (т.6, а.с.123-127);

- довідка моніторингу телефонних розмов відносно - ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , відповідно до якої між собою спілкувались: ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ОСОБА_72 та ОСОБА_11 між собою не спілкувались (т.6, а.с.173-177);

- висновок експерта № 344 від 07.11.2014 року, відповідно до якого, зі слідів крові на кросівках підозрюваного ОСОБА_11 , та зі слідів крові потерпілого ОСОБА_17 , отримані препарати ДНК, встановлені їх генотипічні характеристики. Препарати ДНК виділені зі слідів крові на кросівках, являють собою ДНК чоловічої статевої належності, генотип яких співпадає з генотипом потерпілого ОСОБА_17 , та відрізняється від генотипу ОСОБА_11 . Молекулярно-генетичним аналізом встановлено, що ДНК слідів крові на кросівках підозрюваного ОСОБА_11 походить від потерпілого ОСОБА_17 з ймовірністю не менше 99,9988%. (т.6, а.с.211-216);

- протокол огляду предметів від 07.10.2014, відповідно до якого у присутності понятих, проведено огляд листів, вилучених співробітниками Дніпропетровський слідчий ізолятор під час планового обшуку в ув`язненого ОСОБА_11 , відповідно до яких ОСОБА_74 надає рекомендації ОСОБА_11 , як поводити себе під час слідчий дій та в суді (т.7, а.с.378-39);

- протокол обшуку від 20.10.2014, відповідно до якого у присутності понятих, за участю ОСОБА_40 , проведено обшук за адресою: АДРЕСА_22 , в ході якого нічого не виявлено та не вилучено (т.7, а.с.113-114);

- протокол проведення слідчого експерименту від 29.10.2014 та фототаблиця до нього, відповідно до якого у присутності понятих, свідок ОСОБА_39 розказавобставини того, як ОСОБА_9 взимку 2014 року спричинив потерпілому ОСОБА_17 тілесні ушкодження, про те, як ОСОБА_9 пропонував йому та ОСОБА_11 вчинити вбивство потерпілого за погодженням з ОСОБА_75 . Також, він бачив у користуванні ОСОБА_9 обріз мисливської рушниці, з якого вони здійснювали постріли, виїжджаючи на «косу» на ж/м Перемога м. Дніпропетровська (т.7, а.с.175-178);

- протокол огляду, відповідно до якого у присутності понятих проведено огляд зошиту, добровільно наданий ОСОБА_76 - зошит з української мови ОСОБА_77 (т.7, а.с.198-212);

- висновок судово-почеркознавчої експертизи №65/04-205 від 19.11.2014, відповідно до якого короткий рукописний запис: «Заявление Прошу Вас отстранить следов», вилученого 19.09.2014 співробітниками СІЗО № 3 м. Дніпропетровська під час планового обшуку камери слідчо-заарештованого ОСОБА_11 - виконаний ОСОБА_9 , рукописні записи текстів на інших сторінках 8 аркушів паперу, вилучених там же - виконані ОСОБА_78 , 1986 р.н. (т.8, а.с.11-25);

- листи, вилучені співробітниками Дніпропетровського слідчого ізолятора під час планового обшуку в ув`язненого ОСОБА_11 , відповідно до яких ОСОБА_74 надає рекомендації ОСОБА_11 , як поводити себе під час слідчий дій та в суді (т.7,а.с.27-34);

- постанова про визнання речових доказів від 01.07.2014, відповідно до якої транспортний засіб «Хюндай Ассент», д/н НОМЕР_4 , VINкузова: НОМЕР_29 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т.2, а.с.46);

- постанова про визнання речових доказів від 11.07.2014, відповідно до якої вилучені після проведення судово-дактилоскопічної експертизи, сліди пальців рук, які знаходяться в поліетиленовому пакеті експертної служби, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т.3, а.с.190);

- постанова про визнання речових доказів від 11.07.2014, відповідно до якої: 5 паперових пижів, спиртові змиви з обличчя ОСОБА_17 , спиртові змиви з лівої руки трупу ОСОБА_17 , спиртові змиви з місця ушкодження в області грудної клітини зліва трупа ОСОБА_17 , 2 флеш-накопичувача, мікрочастки з обох поверхонь долонь трупа ОСОБА_17 , змиви РБК+контр.змиву+контр.марлі, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки трупу ОСОБА_17 , кредитна універсальна пластикова карта ПАТ «ПриватБанк», термоізоляційний пакет з написом «АТБ - Маркет», бейсболка темно-синього кольору з логотипом «Найк» білого кольору, чорна спортивна кофта, дві стріляні гільзи 16 калібру, джинсові штани, пара черевиків, труси, пара шкарпеток, три фрагменти дробу, залишки змивів, сонцезахисні окуляри коричневого кольору, рожева футболка, чоловіча сумка «BJLINNI», гаманець, посвідчення на ім`я ОСОБА_11 , мобільні телефони - «Nokia-X2», «Nokia-1200», «Nokia-1101», сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф, «НТС» з сім-картами операторів мобільних зв`язків «Київстар» та «Лайф», «SoniEricson», системний блок комп`ютера «Bravo -I508IVST», чорно-сірого кольору, пошкоджена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», мобільний телефон «Samsung» моделі GT-E12001, акумуляторна батарея «Samsung», сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», задня панель мобільного телефону «Samsung», мобільний телефон «Samsung» моделіGT-E12001 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон «НТС-ONE», п`ять гільз, п`ять демонтованих патронів, десять патронів калібру 7,62 мм зразку НОМЕР_30 , металева банка «Nescafe», 4 гільзи 16 калібру, банківська картка «ПриватБанк», сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», пачку з-під цигарок «KENT», 3 недопалки цигарок, зразки крові ОСОБА_11 , сім-карти операторів: «Лайф», «Київстар», блокнот чорного кольору, блокнот коричневого кольору, план приміщення на будівлю, комп`ютер (ноутбук) «Asusx54c», планшетний комп`ютер «Р85», мобільний телефон «Samsung GT-19082», стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар», накладку на ручку з пасажирської двері, мікрочастинки відкопійовані на 1св. д/п, спиртовий змив на марлеві серветки з внутрішньої сторони багажника автомобіля +контроль марлі зі спиртом, 2 сліп-пакети з ватними тампонами та окремий ватний тампон, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на збереження до камери схову речових доказів Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (т.7, а.с.141-144);

- постанова про визнання речових доказів від 18.11.2014, відповідно до якої обріз мисливської рушниці 16 калібру № НОМЕР_1, дві стріляні гільзи 16 калібру, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т.8, а.с.67а-67б);

- постанова про визнання речових доказів від 1911.2014, відповідно до якої листи на 8 аркушах, зошит з 12 аркушів ОСОБА_79 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т.8, а.с.68-69);

- Акт судово-психіатричного експерта № 218 від 05.09.2014, відповідно до якого ОСОБА_11 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.5, а.с.123-125);

- Акт судово-психіатричного експерта № 209 від 29.08.2014, відповідно до якого ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.5, а.с.132-134);

-Акт судово-психіатричного експерта № 210 від 29.08.2014, відповідно до якого ОСОБА_15 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.5, а.с.141-143).

Інші документи з матеріалів провадження (постанови слідчих, супровідні листи, листи та інші), свідчать про рух провадження, не дозволяють суду встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема, не підтверджують і не спростовують винуватість обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.

Проаналізувавши в судовому засіданні покази обвинувачених, потерпілих, свідків, досліджені докази, суд приходить до наступних висновків.

Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

За правилами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому зазначені обставини встановлюються на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності, допустимості та у своїй сукупності - достатності для постановлення обвинувального вироку.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Внаслідок аналізу всіх доказів, що були безпосереднього досліджені під час судового розгляду даної справи, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисного вбивства ОСОБА_17 за попередньою змовою групою осіб, а також вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, за таких обставин.

Доведені і встановлені судом є наступні фактичні обставини.

На початку червня 2014 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на ґрунті недоброзичливих відносин з ОСОБА_17 , виник злочинний намір спрямований на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 .Усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів групою осіб, для втілення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_17 та з метою забезпечення успішної реалізації свого злочинного умислу, 25.06.2014, приблизно о 12:00, співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обговорили час та місце здійснення вбивства ОСОБА_17 , а саме ранок ІНФОРМАЦІЯ_8, за місцем проживання потерпілого,коли останній буде виходити зі свого будинку АДРЕСА_6 ), а також знаряддя злочину, а саме обріз мисливської рушниці 16 калібру № НОМЕР_1, який ОСОБА_11 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу, та про те, що до місця запланованого вбивства вони приїдуть на автомобілі марки «ВАЗ 21099», (д/н НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_9 .

Домовившись між собою про вчинення злочину і вступивши у такий спосіб у попередню змову на вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи в межах домовленості між собою, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на скоєння умисного вбивства ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8, приблизно о 06:40 на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 прибули на подвір`я будинку АДРЕСА_6 ) і стали очікувати неподалік від під`їзду на появу ОСОБА_17 , підготувавши при цьому знаряддя запланованого вбивства, а саме обріз мисливської рушниці 16 калібру НОМЕР_32, споряджений двома мисливськими патронами НОМЕР_3 калібру, який знаходився у термо-пакеті білого кольору з логотипом «АТБ». При цьому, ОСОБА_9 згідно відведеної йому ролі, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , знаходився неподалік місця скоєння злочину в салоні автомобіля«ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_2 , спостерігаючи за навколишнім оточенням з метою попередження ОСОБА_11 про можливу небезпеку, усунення перешкод у вчиненні злочину чи сприяння його приховуванню.

Дочекавшись, коли о 07:40 ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_17 разом зі своєю дружиною ОСОБА_18 вийшов з другого під`їзду будинку АДРЕСА_6 та направився до розташованого біля зазначеного будинку автомобіля «HYUNDAI ACCENT», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_11 , діючи узгоджено та за попередньою змовою групи осіб, керуючись єдністю умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_17 та, діючи умисно, діставши заздалегідь заготовлений обріз мисливської рушниці 16 калібру НОМЕР_32, споряджений двома мисливськими набоями НОМЕР_3 калібру, з метою його вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, знаходячись у безпосередній до нього близькості, здійснив два прицільних постріли в грудну клітину ОСОБА_17 , чим відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1119/193-Е від 21.07.2014 спричинив останньому ушкодження у вигляді рани на передній поверхні грудної клітини ліворуч (вхідні отвори, відповідно: дефекти ребер ліворуч від біля грудинної до середньо-ключичної лінії та ребер праворуч у ділянці в середньо-пахової лінії, міжреберних м`язів та пристінкової плеври, легень та середостіння, крововиливи відповідно них), численні садна на шиї та обличчі, лівих плечі та передпліччі. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, та стосовно до живих осіб, мають ознаки тяжких як ті, що призвели до настання смерті. При медико-криміналістичному дослідженні шматка шкіри з ранами з попередньої поверхні грудної клітини зліва з трупа встановлено: вони є вхідними отворами і заподіяні при пострілі з вогнепальної зброї дробовим снарядом, що володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, і в склад якого входили з`єднання свинцю.

Переконавшись, що ОСОБА_17 в результаті здійснених пострілів у життєво важливу частину тіла отримав несумісні з життям тілесні ушкодження і, втративши свідомість, впав, ОСОБА_11 з місця вчинення злочину втік.

У цей час ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік місця вчинення кримінального правопорушення, точне його місце розташування не встановлено, переконавшись в успішній реалізації злочинного умислу на умисне вбивство ОСОБА_17 , по телефону домовився з ОСОБА_11 , щоб той їхав додому самостійно, викинув свій мобільний телефон та пошкодив встановлену в ньому sim-карту оператора мобільного зв`язку. ОСОБА_9 після вчинення злочину, місце злочину покинув, поїхавши у невстановленому напрямку.

Крім того, ОСОБА_11 у невстановлений час, знаходячись у невстановленому місці, керуючись злочинним умислом, спрямованим на зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, за невстановлених обставин, придбав обріз мисливської рушниці, який згідно з висновком судово-балістичної експертизи № 70/07-486 від 01.09.2014, виготовлений шляхом саморобного укорочення стволів до залишкової довжини 277,5 мм та відокремлення прикладу мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-Б», № НОМЕР_1 та являється нестандартною (кримінальною) гладкоствольною зброєю, який ОСОБА_11 став зберігати без передбаченого законом дозволу, який в подальшому, після скоєння умисного вбивства ОСОБА_17 залишив на шляху відходу з місця скоєння злочину біля теплотраси, розташованої навпроти буд. АДРЕСА_6 ).

ІНФОРМАЦІЯ_8 в результаті проведеного в період часу з 12:20 по 13:20 співробітниками Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області огляду місця події біля теплотраси, розташованої навпроти АДРЕСА_9, був виявлений та вилучений обріз мисливської рушниці, який згідно з висновком судово-балістичної експертизи №70/07-486 від 01.09.2014, виготовлений шляхом саморобного укорочення стволів до залишкової довжини 277,5 мм та відокремлення прикладу мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці 16 калібру моделі "ТОЗ-Б" № НОМЕР_1 та являється нестандартною (кримінальною) гладкоствольною зброєю.

Під час судового розгляду ОСОБА_11 вину у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_17 визнав частково, вину у незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї визнав, ОСОБА_9 вину у вчиненні вбивства ОСОБА_17 заперечував в повному обсязі, вину у придбанні, зберіганні бойових припасів, придбанні, зберіганні, передачі вогнепальної зброї заперечував в повному обсязі. Зокрема обвинувачені показали, що вони були знайомі з ОСОБА_10 , яка періодично скаржилась на дії свого колишнього чоловіка ОСОБА_17 , який іноді приїжджав до спільного будинку, ображав та наносив їй тілесні ушкодження, вивозив та псував майно будинку. Маючи товариські відносини з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , кожен окремо, не маючи жодних домовленостей між собою та умислу на вбивство ОСОБА_17 , заздалегідь про вчинення злочину не домовлялись. ОСОБА_11 маючи власне бажання захистити ОСОБА_10 від її колишнього чоловіка, хотів з ним поговорити, щоб той не чинив дій на шкоду ОСОБА_10 . Умислу на вбивство ОСОБА_17 , ОСОБА_11 не мав.

Вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.

За цей злочин відповідають і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу.

З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан із тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.

Співучасть у вчиненні злочину передбачає: об`єднання окремих зусиль кожного співучасника у взаємообумовлену спільну діяльність усіх співучасників; те, що вчинюваний співучасниками злочин є єдиний для всіх; спрямування зусиль кожного співучасника на досягнення загального результату злочину; причинний зв`язок між діяннями всіх учасників і загальним злочинним результатом. Спільна участь у вчиненні злочину може проявитися як у дії, так і в бездіяльності. Головною рисою спільної дії (бездіяльності) співучасників є те, що дії (бездіяльність) кожного з них є складовою частиною загальної діяльності з вчинення злочину. Вони діють разом, роблячи свій внесок у вчинення злочину. Дії (бездіяльність) кожного з учасників за конкретних обставин є необхідною умовою для вчинення злочинних дій (бездіяльності) іншим співучасником та настання спільного злочинного результату.

При цьому домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Проаналізувавши наведені покази обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку з показами потерпілих, свідків,письмовими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, суд вважає їх недостовірними та такими, що надані відповідно до обраної ними форми захисту з метою заперечувати скоєне та з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Встановлені судом обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджуються сукупністю таких доказів.

Так, під час судового розгляду з показів обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 встановлено, що вони знайомі з 2014 року, є друзями, разом працювали, проводили спільно багато часу. ОСОБА_9 був знайомий з ОСОБА_10 з 2013 року. Зі слів ОСОБА_9 ОСОБА_11 було відомо про ОСОБА_10 , про її проблеми та конфлікти з колишнім чоловіком, з ОСОБА_10 . ОСОБА_11 бачився, коли разом з ОСОБА_80 приїжджав до неї. Саме ОСОБА_9 було відоме місце проживання ОСОБА_17 , транспортний засіб, на якому він їздить, оскільки, як встановлено з показів обвинуваченого ОСОБА_9 , він стежив за ОСОБА_81 . Саме ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 місце мешкання ОСОБА_17 , вказав автомобіль, на якому їздить ОСОБА_17 , оскільки достеменно володів такою інформацією.

З аналізу показів, даних в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_82 , а також з показів ОСОБА_10 , судом встановлено, що у них були близькі, дружні стосунки, кожен мав симпатію один до одного, ОСОБА_9 матеріально допомагав ОСОБА_10 у вирішенні побутових питань, користувався автомобілем, належним ОСОБА_10 . Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 , маючи близькі стосунки з ОСОБА_10 , знаючи з її слів про багаторазові конфлікти з ОСОБА_17 , маючи, у зв`язку з цим, неприязнь до ОСОБА_17 , бажаючи захистити жінку, раніше будучи причетним до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , що встановлено судом з показів потерпілих, свідка, вирішив позбавити життя ОСОБА_17 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_11 , у якого, як було відомо ОСОБА_9 , була вогнепальна зброя.

Показаннями потерпілої ОСОБА_17 також підтверджена наявність близьких відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме те, що ОСОБА_9 залишався ночувати у будинку ОСОБА_10 , їздив на її машині, що також свідчить на підтвердження того, що ОСОБА_9 був заінтересований у вбивстві ОСОБА_17 , у зв`язку з чим вступив у змову з ОСОБА_11 .

Наявність змови між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на умисне вбивство ОСОБА_17 підтверджується також тим, що ОСОБА_9 слідкував за ОСОБА_17 , вказав ОСОБА_11 на місце проживання померлого, привіз ОСОБА_11 на своєму автомобілі на місце вчинення злочину. Також, з показів обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на наявність єдиного умислу на вбивство ОСОБА_17 вказує те, що безпосередньо після скоєння злочину ОСОБА_11 спілкувався по телефону з ОСОБА_9 , фактично погоджував з ним дії після вчинення злочину, отримавши певні поради. Так, після скоєння ОСОБА_11 вбивства ОСОБА_17 останній погодив з ОСОБА_82 , що він викине мобільний телефон, знаряддя злочину -обріз мисливської рушниці, викине речі, у яких знаходився під час вчинення злочину. Спілкування ОСОБА_9 та ОСОБА_83 підтверджується протоколом огляду предмету від 08.07.2014, відповідно до якого працівниками поліції оглянута сім-карта оператора мобільного зв`язку «Life» з sms-повідомленнями від абоненту « ОСОБА_64 » про відсутність патронів в автомобілі, про слідкування за особою, про намір переховуватися та вказівку позбавитися телефону(т.3,а.с.55-58), а також роздруківкою зв`язків номерів абонентів телефонного зв`язку, якими користувалися ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Даючи покази в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пояснювали суду, що спілкувались між собою постійно, однак після вбивства ОСОБА_17 спілкування припинили, а ОСОБА_9 перестав спілкуватися з ОСОБА_10 , вказані дії за висновком суду вказують на психологічне сприйняття ОСОБА_9 та ОСОБА_11 скоєного, розуміння наслідків скоєного, усвідомлення тяжких наслідків, що можуть настати для кожного з них. При цьому, мотивів припинення спілкування один з одним останні суду не пояснили.

Вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_17 за попередньою змовою групою осіб, та обвинуваченого ОСОБА_11 у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу знайшла своє повне підтвердження сукупністю безпосередньо досліджених та проаналізованих судом доказів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 , яка була очевидцем вбивства її чоловіка ОСОБА_17 дала точні та послідовні покази щодо обставин вчинення злочину, а саме: часу, місця, поведінки ОСОБА_17 , поведінки ОСОБА_11 до, під час та після вчинення злочину, описала зовнішність ОСОБА_11 . Покази дані потерпілою ОСОБА_18 у судовому засіданні, узгоджуються з її показами під час проведення слідчого експерименту, в ході якого остання пояснила про обставини умисного вбивства ОСОБА_17 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:40 за адресою: АДРЕСА_6 (т.2,а.с.68-69). В ході пред`явлення потерпілій ОСОБА_18 10.07.2014 особи для впізнання потерпіла ОСОБА_18 вказала на ОСОБА_11 як на особу, яка ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:40, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_6 з застосуванням мисливської рушниці здійснила постріл в область грудної клітини зліва ОСОБА_17 , в результаті чого останній помер (т.3, а.с.168-171). Під час пред`явлення потерпілій ОСОБА_56 для впізнання головних уборів, потерпіла впізнала головний убор під № 2, як такий, що був вдягнутий на невідомому чоловікові за обставин ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:40, біля будинку АДРЕСА_13 (т.2, а.с.74-76), а під час пред`явлення потерпілій ОСОБА_56 для впізнання термоізоляційних пакетів, потерпіла впізнала термоізоляційний пакет під № 1, як такий, що знаходився у невідомого чоловіка при обставинах ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:40, біля будинку АДРЕСА_13 (т.2,а.с.77-79).

Покази потерпілої ОСОБА_18 узгоджуються з показами допитаних у судовому засіданні свідків, а також з письмовими доказами- протоколами слідчий дій, проведених під час досудового розслідування.

Так, згідно з показами свідків: ОСОБА_84 , ОСОБА_46 , ОСОБА_85 , ОСОБА_52 , ОСОБА_86 , ОСОБА_55 останні ІНФОРМАЦІЯ_8 у проміжок часу з 07:00 до 08:00 бачили у дворі будинку АДРЕСА_6 ) незнайомого чоловіка у темному костюмі та окулярах, після чого чули два постріли, та бачили, як цей чоловік втікав з двору будинку. Свідки при проведенні за їх участі слідчих дій вказували на ОСОБА_11 , як на особу, що вчинила злочин, а саме вбивство ОСОБА_17 . При цьому в судовому засіданні свідок ОСОБА_54 впевнено вказала на ОСОБА_11 , як на особу, яку вона бачила ІНФОРМАЦІЯ_8 зранку у дворі вказаного будинку.При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками 05.07.2014свідок ОСОБА_54 вказала на зображення особи під № 4, ОСОБА_11 , як особу, яку вона бачила ІНФОРМАЦІЯ_8 о 06:40, у дворі будинку АДРЕСА_13 (нині - АДРЕСА_6 ) (т.2, а.с.134-136).

02.07.2014 під час проведення слідчого експерименту, свідок ОСОБА_53 пояснив про обставини вбивства ОСОБА_17 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_8 близько 07:40, за адресою: АДРЕСА_6 ) (т.2, а.с.85-86), та під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.07.2014 свідок ОСОБА_53 впізнав особу зображену під № 1, ОСОБА_11 , яку він бачив ІНФОРМАЦІЯ_8 біля будинку АДРЕСА_6 ), що стояла на відстані 3-4 метрів за автомобілем, біля опори тепломереж (т.2,а.с.126-128).

Окрім показів свідків та потерпілої, вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується:

- протоколами огляду від ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до яких працівниками поліції була оглянута ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_13, де знаходився труп ОСОБА_17 та автомобіль «HYUNDAI ACCENT» н.з. НОМЕР_4 , вилучено змиви з тіла, зрізи нігтьових пластин та мікрочастинки з рук, 2 USB-носія з автомобіля, недопалки сигарет, банківська карта, а також оглянута ділянка місцевості біля будинку № 42-а, де було вилучено термоізоляційний пакет з написом АТБ, обріз мисливської рушниці з гільзами, спортивна кофта та бейсболка (т.1, а.с.11- 23, 36-41);

- протоколами огляду місця подіївід ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до яких було оглянуто та вилучено чоловічий одяг з трупа ОСОБА_17 , а саме футболка жовтого кольору з рваним отвором, зі слідами темно-бурої речовини, сині джинси, туфлі чоловічі та носки чорного кольору, труси сірого кольору, які знаходились в поліетиленовому пакеті чорного кольору, в камері зберігання моргу лікарні ім. Мечникова. Крім того, оглянуті та вилучені 3 деформовані металеві кульки (дроб), та 2 пластмасові деталі по виду пижа, які були витягнуті з тіла померлого (т.1,а.с.55-56, 57-58);

- протоколом огляду ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_13 від 03.07.2014, відповідно до якого працівниками поліції виявлено та вилучено окуляри чорного кольору (т.2, а.с.91-95);

-протоколом огляду місця події від 08.07.2014, відповідно до якого біля будинку АДРЕСА_13, виявлено та вилучено пусту пачку з-під сигарет «KENT HD 4» та 3 недопалки (т.3, а.с.6-9);

- протоколом додаткового огляду місця події від 30.06.2014, відповідно до якого працівниками поліції біля дерев на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_6, де було встановлено місце очікування особи причетної до скоєння кримінального правопорушення, виявлено та вилучено 5 недопалків цигарок «ParlamentSilverBlue» (т.2,а.с.9-10);

- висновком експерта № 478 від 18.07.2014, відповідно до якого на одному недопалку сигарети «ParlamentSilverBlue», наданому на дослідження, встановлено наявність слини та знайдені епітеліальні клітини з ядрами. Слина на недопалку могла походити від особи (осіб) групової характеристиці крові якої (яких) властивий виявлений антиген Н, незалежно від її категорії видільництва (т.2,а.с.23-26);

- висновком експерта № 472 від 15.97.2014, відповідно до якого на кофті в об`єкті 18, вилученій ІНФОРМАЦІЯ_8 року в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої за дитячим футбольним майданчиком напроти будинку АДРЕСА_15, знайдено 38 епітеліальних клітин (т.1,а.с.166-168);

- висновком експерта № 223 від 18.07.2014, відповідно до якого на наданій на експертизу бейсболці встановлена наявність клітин з ядрами. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на козирку бейсболки, які належать невідомій особі чоловічої генетичної статі (т.2, а.с.42-45;

- висновком експерта № 473 від 09.07.2014, згідно з яким у зразку крові потерпілого ОСОБА_17 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, з супутнім антигеном Н (т.1,а.с.153-156);

- висновком експерта № 655 від 11.07.2014, відповідно до якого сліди крові людини на змивах на марлевих тампонах, вилучених ІНФОРМАЦІЯ_8 в ході проведення огляду ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_6, поблизу трупу з асфальту, капоту, переднього бамперу та фар автомобіля, належать потерпілому ОСОБА_17 (т.2, а.с.18-20);

- висновком експерта № 70/13-1507 від 15.07.2014, згідно з яким на представленому на дослідження фрагменті дактилоскопічної плівки, вилученому ІНФОРМАЦІЯ_8 року при огляді трупа ОСОБА_17 , з долоні правої руки, виявлені одиничні текстильні волокна з ознаками хімічних, придатні для подальшого порівняльного дослідження, у разі надання зразків для порівняння (т.2,а.с.31-34);

- протоколом обшуку від 07.07.2014, відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_16 , у ОСОБА_11 виявлено та вилучено рожеву футболку, білі кросівки, сумку, в якій знаходився гаманець, посвідчення про дозвіл на роботу з підвищеною небезпекою на ім`я ОСОБА_11 , 5 мобільних телефонів, системний блок (т.2,а.с.190-191);

- протоколом обшуку від 08.07.2014, відповідно до якого за місцем мешкання ОСОБА_9 вилучено документи на автомобіль, флеш-карту, два мобільних телефони, стартові пакети мобільного оператора та копії документів на ім`я ОСОБА_43 (т.3, а.с.127-131);

- висновком експерта № 508 від 30.07.2014, згідно з яким отримані результати дослідження не виключають можливість походження слини на недопалку цигарки, позначеному об`єктом № 3, вилученого в ході огляду місця події біля будинку АДРЕСА_6, від обвинуваченого ОСОБА_9 (т.4, а.с.102-105);

- висновком експерта № 70/07-486 від 29.08.2014, згідно з яким предмет, що вилучений ІНФОРМАЦІЯ_8 в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої за дитячим футбольним майданчиком напроти будинку АДРЕСА_15, виготовлений шляхом саморобного укорочування стволів до залишкової довжини 277, 5 мм та відокремлення прикладу у мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці 16 калібру, моделі ТОЗ-Б виробництва Тульського збройного заводу, рік виготовлення 1953, заводський номер НОМЕР_10 і являється нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю - обрізом мисливської рушниці, який придатний до проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру. Металева гільза яка була вилучена ІНФОРМАЦІЯ_8 року в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої за дитячим футбольним майданчиком напроти будинку АДРЕСА_15, стріляна з лівого ствола обрізу мисливської рушниці НОМЕР_11 , 1953 року виготовлення. Гільза з полімерним корпусом, що вилучена при тих же обставинах, стріляна з правого стволу обрізу мисливської рушниці ТОЗ- НОМЕР_12 , 1953 року виготовлення (т.4, а.с.120-126);

- висновком експерта № 246 від 21.07.2014, відповідно до якого в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , при цьому встановлено, що генетичні ознаки з ядрами на козирку бейсболки та кофті, належать особі чоловічої генетичної статі, співпадають між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 і не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 . Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак клітин з ядрами на козирку бейсболки, кофті та зразка крові ОСОБА_11 складає 2,01х10???. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,01х10?? осіб (т.4, а.с.132-138);

- висновком експерта № 70/23-2078 від 14.10.2014, згідно з яким на наданій на дослідження сумці «BOLINNI» чорного кольору, бейсболці темно-синього кольору (належні обвинуваченому ОСОБА_11 ) виявлені сліди дифеніламіну, які можуть входити до складу продуктів пострілу (т.5,а.с.84-90);

- протоколом огляду предметів від 19.08.2014, згідно з яким були оглянуті речі потерпілого ОСОБА_17 , вилучені в морзі лікарні ІНФОРМАЦІЯ_8, зокрема футболка жовтого кольору в якій потерпілий знаходився в момент вчинення злочину (т.5, а.с.91);

- висновком експерта № 70/07-589 від 07.11.2014, відповідно до якого на футболці наданій на дослідження виявлено 11 пошкоджень, які утворені одномоментно в результаті дії шротового кінетичного снаряду (заряду шроту) при пострілі з гладкоствольної зброї (т.5, а.с.97-99);

- висновком експерта № 825 від 26.08.2014, згідно з яким в слідах на штанах та на черевику, які належали громадянину ОСОБА_17 , встановлена наявність крові людини, при цьому не виключена можливість походження їх за рахунок крові як потерпілого ОСОБА_17 , так і громадянина ОСОБА_11 ,оскільки в слідах крові присутній групо специфічний антиген, виявлений при серологічному дослідженні крові у вказаних осіб (т.5, а.с.104-108);

- висновком експерта № 826 від 26.08.2014, відповідно до якого в слідах на парі кросівок, належних ОСОБА_11 , вилучених в ході обшуку його житла, встановлено наявність крові людини, при цьому не виключена можливість походження вказаних слідів за рахунок крові як потерпілого ОСОБА_17 , так і обвинуваченого ОСОБА_11 (т.5, а.с.113-116);

- висновком експерта №67/07-407 від 15.11.2014, згідно з яким вилучені зазначені дві гільзи, стріляні з правого і лівого стволів наданого на дослідження обрізу мисливської рушниці 16 калібру № НОМЕР_35, виявленого та вилученого ІНФОРМАЦІЯ_8 в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої за дитячим футбольним майданчиком напроти будинку АДРЕСА_15 (т.6, а.с.46-51);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.09.2014, відповідно до якого свідок ОСОБА_37 вказав на обріз мисливської рушниці, який він бачив у обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у користуванні (т.6, а.с.52).

- висновком експерта № 344 від 07.11.2014, відповідно до якого зі слідів крові підозрюваного ОСОБА_11 , та зі слідів крові потерпілого ОСОБА_17 , отримані препарати ДНК, встановлені їх генотипічні характеристики. Препарати ДНК виділені зі слідів крові на кросівках, являють собою ДНК чоловічої статевої належності, генотип яких співпадає з генотипом потерпілого ОСОБА_17 , та відрізняється від генотипу ОСОБА_11 . Молекулярно-генетичним аналізом встановлено, що ДНК слідів крові на кросівках підозрюваного ОСОБА_11 походить від потерпілого ОСОБА_17 з ймовірністю не менше 99,9988% (т.6,а.с.211-216).

Таким чином, у судовому засіданні належними та допустимими доказами спростовано версію обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_87 щодо відсутності домовленості на вбивство ОСОБА_17 , та досліджені докази свідчать про те, що до початку здійснення дій, спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_17 , обвинувачені попередньо домовилися про спільне вчинення вбивства та діяли як співвиконавці, об`єднані єдиним умислом, спрямованим на позбавлення ОСОБА_17 життя. Кожен з обвинувачених здійснив частину того обсягу дій, які вони вважали за необхідне виконати з метою реалізації цього умислу. При цьому слід звернути увагу, що в судовому засіданні не встановлено особистих мотивів ОСОБА_11 на вчинення вбивства ОСОБА_17 , оскільки він близько знайомим, а ні з ОСОБА_10 , а ні з ОСОБА_17 не був, знав про них безпосередньо зі слів ОСОБА_9 , з яким вони дружили. У судовому засіданні також не встановлено отримання ОСОБА_11 будь-яких матеріальних або нематеріальних вигод за вбивство ОСОБА_17 . Мотиви ж ОСОБА_9 на вбивство ОСОБА_17 є неприязне ставлення до останнього, яке було викликане скаргами ОСОБА_10 , з якою він мав близькі, дружні відносини, з метою її захисту від колишнього чоловіка, та у зв`язку з чим вступив у попередню змову з ОСОБА_11 на вчинення злочину.

Сукупність вказаних обставин вчинення злочину, спосіб, знаряддя вчинення злочину - обріз мисливської рушниці,неприязне відношення до ОСОБА_17 та узгоджені дії обвинувачених після вчинення злочину, спрямовані на приховання слідів злочину, вказують на цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинувачених, вчинені за попередньою змовою між собою та спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_17 .

При цьому, визначивши знаряддям злочину обріз мисливської рушниці, та здійснюючи постріли в область грудної клітини ОСОБА_17 , обвинувачені усвідомлювали можливі наслідки своїх дій у виді смерті ОСОБА_17 та бажали настання таких наслідків, що підтверджується висновком експерта № 1119/193-Е від 21.07.2014, відповідно до якого смерть потерпілого ОСОБА_17 наступила від проникаючого вогнепального поранення грудної клітини ліворуч, котре супроводжувалося пошкодженнями органів грудної порожнини та у послідуючому ускладнилося розвитком крововтрати. При дослідженні трупа виявлено: рани на передній поверхні грудної клітини ліворуч (вхідні отвори, відповідно: дефекти ребер ліворуч від біля р.динної до середньо-ключичної лінії та ребер праворуч у ділянці в середньо-пахової лінії, міжреберних м`язів та пристінкової плеври, легень та середостіння, крововиливи відповідно них), численні садна на шиї та обличчі, лівих плечі та передпліччі. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, та стосовно до живих осіб, мають ознаки тяжких як ті, що призвели до настання смерті. Між виявленими на трупі потерпілого тілесними ушкодженнями і настанням його смерті є прямий причинний зв`язок. Смерть потерпілого настала через незначний проміжок часу після отримання ним тілесних ушкоджень (т.1,а.с.172-173).

Надаючи оцінку доводам сторони захисту, які викладені у письмовому клопотанні захисника ОСОБА_8 від 29.09.2021 в частині порушення органом досудового розслідування кримінально-процесуального закону під час проведення слідчих дій та складання процесуальних документів, зокрема, що в різних слідчих діях, в один і той же самий час понятими у слідчих діях (у різних слідчих діях) виступали одні й ті ж самі особи, відсутні додатки до протоколів слідчих дій (т.18, а.с.18-27), а також на виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22.12.2020, відповідно до якої при новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені в ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості, суд дійшов наступного.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17, невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, дійсно, у протоколах огляду місця події ІНФОРМАЦІЯ_8 на а.с.11-22 (час 09:26-12:15) у т. 1 та а.с.36-41 т. 1 (час 10:10-10:29) вказано, що вказані слідчі дії проведені у присутності понятих ОСОБА_88 та ОСОБА_89 , з вказаних протоколів встановлено, що вони підписані понятими, візуальної відмінності у підписах осіб понятих, при дослідженні вказаних протоколів, у судовому засіданні не встановлено, зі змісту протоколів зауваження учасників слідчих дій відсутні, таким чином вказані розбіжності у часі проведення слідчих дій суд відносить до помилок, допущених в ході складання протоколів, які не потягли за собою істотного порушення прав та свобод людини, а тому не знаходить підстав для визнання таких доказів недопустимими. З огляду на викладене, суд також не знаходить підстав для визнання недопустимими доказів, а саме протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_53 від 02.07.2014 (час проведення 19:15-19:29) та протоколу пред`явлення для впізнання від 02.07.2014 (час проведення 19:15-19:30) за участю понятих ОСОБА_90 та ОСОБА_91 .

Щодо визнання недопустимим доказу - протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_92 від 02.07.2014, з підстав відсутності додатків (фототаблиці), суд зазначає, що відсутність фототаблиці до протоколу автоматично не свідчить про його недопустимість, як доказу та само собою не може бути визнано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім того, стороною захисту не зазначено, яким чином наведене істотно вплинуло на допустимість і належність даного протоколу в цілому.

Посилання сторони захисту про визнання недопустимим доказу - протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07.07.2014, який проведено за участю свідка ОСОБА_93 (т.2, а.с.216-219), оскільки свідок під час впізнання вказав не на ОСОБА_11 , а на іншу особу, суд не приймає та зазначає, що у даному протоколі слідчим було вказано відомості чотирьох осіб, які були пред`явлені для впізнання свідку, відомості щодо ОСОБА_11 були зазначені під № 3. Далі у вказаному протоколі зазначено, що особі, яка пред`являється для впізнання, у відсутності особи, що впізнає, запропоновано зайняти будь-яке місце серед інших, після чого ОСОБА_11 вибрав місце під № 2. Таким чином, в ході проведення слідчої дії свідок ОСОБА_94 вказавши на особу під № 2, вказав саме на ОСОБА_11 , а не на іншу особу.

Фактів фальсифікації матеріалів кримінального провадження з боку органу досудового розслідування в даному судовому засіданні не встановлено, а сторона захисту, будучи не обмеженою у використанні наданих їй законом процесуальних прав, не надала суду відомостей звернення до правоохоронних органів з відповідними заявами.

Аргументи сторони захисту щодо неповноважності слідчого ОСОБА_95 у даному кримінальному провадженні, суд відхиляє, оскільки згідно з даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1, а.с.3) слідчий ОСОБА_95 входив до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, таким чином вважати, що вказаний суб`єкт не набув належного процесуального статусу підстав немає.

При цьому, належить також звернути увагу, що стороною захисту не вказано на те, яким саме чином вказана обставина вплинула на допустимість чи достовірність зібраних слідчим у даному кримінальному провадженні конкретних доказів.

Судом перевірені твердження сторони захисту стосовно неналежного пакування та опечатування речових доказів, та з цього приводу суд зазначає, що з досліджених судом доказів, протоколів огляду, висновків експертів, наведених у вироку, встановлено, що речові доказиупаковано у спеціальні пакети, на дослідження експертів були надані у запакованому вигляді з підписами слідчого та понятих, за таких обставин, суд дійшов переконання, що вилучення речей відбувалось в процесуальному порядку, з оформленням протоколів за участю понятих. Отже зауваження сторони захисту щодо неналежного упакування та опечатування вилучених предметів, судом відхиляються внаслідок їх безпідставності та невідповідності матеріалам кримінального провадження.

Судом перевірені доводи обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про те, що в ході досудового слідства, на них чинився тиск з боку співробітників поліції. Так, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 09 травня 2024 року, кримінальне провадження № 0001925 від 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях співробітників Національної поліції під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001960.

З урахуванням сукупності наведених доказів, версія обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 про відсутність у них попередньої домовленості на вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 спростована, та відповідно спростована версія обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він не бажав смерті ОСОБА_17 .

Таким чином, на підставі викладеного, суд визнає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - умисного вбивства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Однак, з аналізу наведених доказів у своїй сукупності суд визнає не доведеним поза розумним сумнівом обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки у даній справі відсутні належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження версії обвинувачення про вбивство співвиконавцями ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . ОСОБА_17 на замовлення ОСОБА_10 та з корисливих мотивів. У ході досудового розслідування та в судому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 за замовленням (вказівкою) ОСОБА_10 , яка на ґрунті конфлікту з ОСОБА_17 мала умисел на вбивство ОСОБА_17 , а ОСОБА_11 та ОСОБА_9 погодилися вчинити вбивство на замовлення ОСОБА_10 з метою подальшого отримання матеріальної винагороди. Будь-які докази на підтвердження отримання ОСОБА_11 та ОСОБА_9 матеріальної винагороди за вбивство чи обіцянку такої винагороди відсутні. Необхідно зазначити, що повна оцінка дій ОСОБА_10 за пред`явленим їй обвинуваченням за п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, буде наведена судом нижче в мотивувальній частині вироку.

Висновки суду в частині обвинувачення ОСОБА_14 за ч.1 ст.263 КК України є наступними.

Так, на підтвердження обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у вчиненні дій, які виразились у зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, стороною обвинувачення наведено: протокол огляду автомобіля ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_2 , від 08.07.2014, що знаходився в користуванні ОСОБА_9 , який на момент огляду знаходився у відкритому стані, та на який накладено арешт, в ході проведення якого були вилучені: металева банка, патрони та гільзи з відповідним маркуванням, банківська картка «Приватбанк» та сім-картка мобільного оператора «Київстар» (т.3, а.с.132-133-б, 135); висновок експерта № 70/07-490 від 30.09.2014 у, відповідно до якого двадцять чотири патрона, вилучені 08.07.2014 року в ході проведення обшуку автомобіля ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_9 , розташованого біля будинку АДРЕСА_10 , являються: двадцять патронів, військовими 7,62 мм патронами зразку 1943 року, що є бойовими припасами та призначені для стрільби з військової нарізної вогнепальної зброї, а саме автоматів АК-47, та їх модифікацій, ручних кулеметів РКК, РККС, карабінів СКС; два патрони, це патрони до гладко ствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру, які є бойовими припасами та призначені для стрільби з гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру; дві гільзи, являються складовими частинами патронів - гільзами мисливських патронів 16 калібру до гладко ствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру. Патрони придатні до стрільби (т.4, а.с.110-114); висновок експерта № 65/01-151 від 11.07.2014, відповідно до якого на представленій металевій банці з патронами, вилученої 08.07.2014 в ході проведення обшуку автомобіля «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_2 , наявні два сліди пальців рук розмірами 17х30 мм та 15х20, які залишені великим та вказівним пальцем правої руки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.3,а.с.182-189); протокол проведення слідчого експерименту, відповідно до якого свідок ОСОБА_39 , зокрема вказав, щобачив в користуванні ОСОБА_9 обріз мисливської рушниці.

Аналізуючи протокол огляду автомобіля ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_2 , від 08.07.2014, що знаходився в користуванні ОСОБА_9 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, зі змісту протоколу вбачається, що на момент огляду автомобіль перебував у відкритому стані, з якого часу даний автомобіль перебував у відкритому стані, та чи мали до проведення огляду до нього доступ сторонні особи, в ході досудового розслідування не перевірялось, що також призводить до обґрунтованих сумнівів у результатах даної слідчої дії.

Згідно із ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. За правилами ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Наведений принцип законності відноситься до загальних засад кримінального провадження та закріплений у ст. 9 КПК.

В аспекті застосування приписів ст. 86 КПК у цьому провадженні суд вважає, що допущені під час досудового розслідування порушення КПК щодо порядку його здійснення стосовно отримання доказів при проведенні внутрішнього огляду автомобіля, належного ОСОБА_9 , стороною обвинувачення безсумнівно призводять до порушення прав і свобод людини і громадянина, зокрема про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що 08.07.2014 слідчим проведено внутрішній огляд транспортного засобу, без дозволу слідчого судді та додержання вимог ч.ч. 1, 3 ст. 233 КПК України доводи, наведені стороною захисту в цій частині є слушними, приймаються судом, а протокол огляду транспортного засобу слід визнати недопустимим оказом, оскільки під час його проведення порушено процесуальні права ОСОБА_9 . Як похідні докази - такі, що отримані завдяки інформації, та вилученим речам з автомобіля ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_2 , суд визнає недопустимими доказами: висновок експерта № 70/07-490 від 30.09.2014 та висновок експерта 65/01-151 від 11.07.2014.

Розглядаючи пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: зберігання, придбання, передача вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, суд дійшов наступного.

В судовому засіданні з аналізу сукупності зібраних та досліджених судом доказів встановлено, що вогнепальна зброя - обріз мисливської рушниці 16 калібру № НОМЕР_1 , яка була знаряддям злочину, була придбана та зберігалася обвинуваченим ОСОБА_11 без передбаченого законом дозволу, що визнано ним в судовому засіданні в повному обсязі, а також підтверджено показами обвинуваченого ОСОБА_9 . Доказів, які б вказували, що вказана вогнепальна зброя була придбана, зберігалася, а потім була передана з метою вчинення вбивства ОСОБА_9 . ОСОБА_11 , в судовому засіданні не встановлено, тому за висновком суду вказане є лише версією сторони обвинувачення та не підтверджено доказами. При цьому, суд не приймає у якості доказу вини обвинуваченого ОСОБА_9 . протокол проведення слідчого експерименту, відповідно до якого свідок ОСОБА_39 зокрема вказав, що бачив у користуванні ОСОБА_9 обріз мисливської рушниці, оскільки будь-яких слідчих дій за участю вказаного свідка, направлених на уточнення та деталізацію того, коли, за яких обставин та який саме обріз мисливської рушниці вказаний свідок нібито бачив у ОСОБА_9 , не проводилось. Впізнання зброї за участю вказаного свідка не проводилось. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_96 пояснила суду, що коли хлопці - ОСОБА_20 та ОСОБА_97 - стріляли, рушниця була у машині ОСОБА_43 , при цьому ОСОБА_9 присутній не був. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_37 вказував на те, що у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обрізу мисливської рушниці не бачив. Під час огляду житла ОСОБА_9 , будь-якої зброї не виявлено. Таким чином, одна лише вказівка свідка ОСОБА_40 , на те, що він бачив у ОСОБА_9 обріз мисливської рушниці, не може бути прийнята судом як доказ вини останнього в частині пред`явлення обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, і зокрема, будь-яким чином не підтверджує, що обріз мисливської рушниці 16 калібру № НОМЕР_1 , який став знаряддям вчинення злочину, був придбаний та зберігався ОСОБА_9 , а потім був переданий ОСОБА_11 , та за оцінкою суду в даному випадку зводиться до не підтвердженої доказами версії обвинувачення.

Таким чином, вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшла, тому його слід визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Розглядаючи письмове клопотання сторони захисту (т.18, а.с.18-27) в частині визнання недопустимим протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_98 від 08.07.2014 з підстав порушення норм КПК при проведенні вказаної слідчої дії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України метою слідчого експерименту є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України є документом.

У контексті ч. 4 ст. 95 КПК України «показання» використовуються для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу. Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема, протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК України.

Виходячи з сутнісних ознак показань, визначених в ч. 1 ст. 95 КПК, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК), суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Дослідивши протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_11 від 08.07.2014, суд дійшов висновку, що даний доказ є недопустимим, оскільки при проведенні вказаної слідчої дії за участю ОСОБА_11 як особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, поряд із тим, що у протоколі вказано, що слідчу дію проведено у присутності захисника ОСОБА_99 , однак вказана обставина не підтверджена, оскільки підпис захисника у протоколі відсутній, що ставить під сумнів його присутність під час проведення вказаної слідчої дії. Крім того, суд не приймає у якості доказу протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 від 21.08.2014, оскільки вказаний протокол не містить нових уточнених відомостей, які повідомив ОСОБА_11 під час проведення слідчої дії, оскільки даний протокол повторює покази обвинуваченого, слово в слово,тим, що зафіксовані у протоколі слідчого експерименту від 08.07.2014, в тому числі дублюються й граматичні помилки та розділові знаки. Також слід зауважити, що протокол слідчого експерименту від 08.07.2014, протокол слідчого експерименту від 21.08.2014 повторюють повідомлені ОСОБА_11 обставини під час його допиту, знову ж таки, слово в слово та з дублюванням граматичних помилок та розділових знаків (т.2, а.с.228-232), що викликає об`єктивні сумніви у тому, що особа, відтворюючи механізм та обставини вчинення злочину та механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, слово в слово повторив зміст сказаного ним раніше. Таким чином суд дійшов висновку, що по своїй суті вказані слідчі дії не є відтворенням обстановки та обставин події, а фактично є дублюванням показів обвинуваченого.

Оцінюючи протоколи допитів свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_40 , які були допитані в порядку ст.225 КПК України слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, суд дійшов до наступного.

Так, будучи допитаним в порядку ст.225 КПК України слідчим суддею, свідок ОСОБА_37 пояснив, що на початку червня 2014 року, в районі ж/м Перемога у м. Дніпропетровську, ОСОБА_39 , ОСОБА_9 провели зустріч, на якій він побачив у ОСОБА_9 обріз мисливської рушниці, після чого ОСОБА_9 запропонував постріляти і здійснив 4 постріли в небо. Через декілька днів ОСОБА_11 та ОСОБА_37 на автомобілі ОСОБА_9 - ВАЗ поїхали на АДРЕСА_18 , де випивали алкогольні напої, потім він в багажнику автомобіля побачив вищевказаний обріз мисливської рушниці та приблизно 6 патронів до нього, вони вирішили дістати зброю та здійснили декілька пострілів в повітря. 30.06.2014 коли ОСОБА_37 перебував в м. Москва, зателефонував ОСОБА_11 і останній повідомив йому, що вони з ОСОБА_9 за 10 000 доларів США вбили колишнього чоловіка ОСОБА_15 , та вона є замовником даного злочину.

Будучи допитаним в порядку ст.225 КПК України слідчим суддею, свідок ОСОБА_39 пояснив, що у січні 2014 року вони з ОСОБА_41 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 приїжджали за місцем мешкання вбитого ОСОБА_17 , та ОСОБА_9 наносив йому тілесні ушкодження. Також, він сказав, що йому ОСОБА_9 пропонував вчинити вбивство ОСОБА_17 , на що він відмовився. Також підтвердив показання, що в районі ж/м Перемога у м. Дніпропетровську на початку червня 2014 року ОСОБА_39 та ОСОБА_9 провели зустріч, на якій він побачив у ОСОБА_9 обріз мисливської рушниці, після чого ОСОБА_9 здійснив декілька пострілів в повітря.

Вказані свідки були допитані судом в ході судового розгляду, покази дані під час допиту слідчим суддею, не підтвердили. Натомість, як вбачається з текстів протоколів допитів цих свідків у слідчого та слідчого судді в рамках даного кримінального провадження збігаються слово в слово з граматичними помилками та розділовими знаками, що викликає об`єктивні сумніви в їх правдивості, а тому такі покази не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку щодо всіх обвинувачених у даному кримінальному провадженні.

Розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_10 , суд дійшов наступного.

Дослідивши і оцінивши докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_10 кримінальне правопорушення, а саме співучасть в умисному вбивстві, а саме в організації умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб,є недоведеним.

Так, суду надано докази, які підтверджують подію кримінального правопорушення, а саме - умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_17 , проте, стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачена ОСОБА_10 , яка раніше перебувала у шлюбі з ОСОБА_17 , на ґрунті довгострокових недоброзичливих відносин, які виникли внаслідок розлучення та пов`язаного з цим поділу спільного майна, у тому числі житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , мала злочинний умисел, спрямований на організацію умисного вбивства свого колишнього чоловіка ОСОБА_17 .

Стороною обвинувачення під час судового розгляду у кримінальному провадженні надані докази, які суд не може покласти в основу обвинувального вироку, як такі, що доводять вину ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Провівши глибокий аналіз показів потерпілих - ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , свідків, суд не приймає дані покази, як такі, що доводять вину обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з наступних підстав.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, установленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року в справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року в справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року в справі № 760/23459/17 та ін.).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту,суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не знайшла своє підтвердження в процесі судового розгляду наданими суду доказами.

Умисне вбивство, вчинене на замовлення (п.11 ч.2 ст.115 КК України), - це умисне позбавлення життя потерпілого, здійснене виконавцем за дорученням замовника. У вчиненні злочину чи у готуванні до нього можуть брати участь також інші співучасники, зазначені у ст.27 КК України. Вчиненим же за попередньою змовою групою осіб (п.12 ч.2 ст.115 КК України) умисне вбивство вважається, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб як співвиконавців, тобто осіб, які заздалегідь, до початку злочину, домовилися про спільне його виконання. Вбивство може бути замовлене не одній, а групі осіб.

Так, згідно показів потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , процес розподілу спільного майна потерпілого ОСОБА_17 та обвинуваченої ОСОБА_10 мав ознаки конфлікту, супроводжувався погрозами на адресу потерпілого з боку обвинуваченої. Як потерпіла ОСОБА_17 , так і потерпіла ОСОБА_18 під час допиту в судовому засіданні висловили свою впевненість, що саме ОСОБА_10 бажала смерті ОСОБА_17 та замовила його вбивство. При цьому, потерпіла ОСОБА_18 була безпосереднім свідком вбивства, вказала на обвинуваченого ОСОБА_11 , як на особу, що вчинила злочин, а саме вбивство її чоловіка ОСОБА_17 . При цьому, будь-яких фактичних обставин, які б вказували на причетність ОСОБА_10 до організації вбивства її чоловіка ОСОБА_17 , потерпілою не повідомлено. Наявність самих лише неприязних стосунків між ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , що в судовому засіданні не заперечувалось ОСОБА_10 , яке виражалось в особистому спілкуванні, а також направленні смс-повідомлень з погрозами на адресу ОСОБА_17 , поділ майна подружжя, не може бути прийнято судом як докази, які доводять вину ОСОБА_10 в організації та замовленні вбивства ОСОБА_17 .Крім того, потерпіла ОСОБА_17 пояснила суду, що про те, що ОСОБА_10 є замовником вбивства її сина, їй стало відомо з матеріалів справи, тобто фактично посилалась на версію органу досудового розслідування.

Суд також звертає увагу, що відповідно до показів потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в судовому засіданні, смс-повідомлення на телефон ОСОБА_17 з погрозами від ОСОБА_10 надійшло після його вбивства, що на переконання суду вказує на те, що ОСОБА_10 не знала, що ОСОБА_17 помер, а тому не брала участі в організації та замовленні його вбивства, інакше вона була б обізнана про події, що сталися, та відправка смс-повідомлень була позбавлена розумної мети .

Покази допитаних у судовому засіданні свідків: ОСОБА_100 , ОСОБА_84 , ОСОБА_101 , ОСОБА_48 , ОСОБА_102 , ОСОБА_52 , ОСОБА_86 , ОСОБА_55 , ОСОБА_47 , які повідомили суду обставини, які безпосередньо відбувались ІНФОРМАЦІЯ_8 у дворі будинку по АДРЕСА_6 , де було вбито ОСОБА_17 , як окремо так і у сукупності, не підтверджують інкримінованої ОСОБА_10 співучасті в умисному вбивстві, тобто в організації умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, а тому не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку ОСОБА_10 .

Покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_40 , які безпосередніми свідками вбивства ОСОБА_17 не були, а були знайомі з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 також не є такими, що підтверджують вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Крім того, суд зазначає, що покази свідка ОСОБА_40 під час проведення з ним слідчих дій, в ході яких ним було вказано, що ОСОБА_9 пропонував вчинити вбивство на замовлення ОСОБА_10 , є неналежним доказом, оскільки вказане ним є показами з чужих слів, та чи дійсно таке мало місце, іншими доказами у кримінальному провадженні не підтверджується, та при його допиті було спростовано самим ОСОБА_103 .

При дослідженні в ході судового розгляду відеозапису проведення відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_11 , судом встановлено, що при проведенні слідчої дії ОСОБА_11 жодного разу не вказав на ОСОБА_10 , як на замовника вбивства ОСОБА_17 . Крім того, жодний доказ, наявний в матеріалах справи, не підтверджує їх прямий контакт на предмет вчинення вбивства на замовлення, узгодження його деталей та умов.

Аналізуючи протокол впізнання по фотознімкам (т. 3, а.с.172), відповідно до якого ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_10 , пояснивши, що впізнає дівчину на ім`я ОСОБА_67 , яка зі слів ОСОБА_9 являється замовником умисного вбивства ОСОБА_17 , суд акцентує увагу, що під час даної слідчої дії ОСОБА_11 повідомив, що йому зі слів ОСОБА_9 стало відомо, про те, що ОСОБА_10 є замовником умисного вбивства, тобто є показами з чужих слів, тому протокол впізнання не може бути прийнятий судом у якості доказу винуватості ОСОБА_10

Належить звернути увагу, що з наявної у матеріалах справи роздруківки зв`язків абонентів телефонних номерів, якими користувалися ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з яких судом встановлено спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , не є доказами того, що в ході спілкування останніх ОСОБА_10 домовлялась з ОСОБА_9 щодо вбивства ОСОБА_17 , а лише доводить те, що обвинувачені мали між собою особистий зв`язок, що ними не оспорювалось під час допиту в судовому засіданні.

Наявна у матеріалах справи роздруківка переписки ОСОБА_10 (т.5, а.с.182-196) з особою на ім`я « ОСОБА_104 » за 24.02.2013, в ході якої ОСОБА_10 написала два повідомлення зі змістом, що хочеться вбити чоловіка, при цьому дві вказані фрази є уривком з переписки, та з її змісту неможливо встановити будь-яких домовленостей осіб про будь-які дії, не доводять вину ОСОБА_10 у наявності умислу на вбивство ОСОБА_17 , а також не доводять вину ОСОБА_10 в організації умисного вбивства, а лише підтверджує неприязне відношення до ОСОБА_17 , що обвинуваченою не спростовувалося під час допиту у судовому засіданні.

Доказів на підтвердження версії обвинувачення про те, що ОСОБА_10 мала особисті зустрічі з ОСОБА_9 , а також спільні зустрічі з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , в ході яких пропонувала та домовлялась з останніми щодо надання матеріальної винагороди за вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 , обговорювала деталі, зокрема спосіб, механізм вчинення злочину, стороною обвинувачення суду не надано.

Також суд звертає увагу, що в ході досудового розслідування на підтвердження версії обвинувачення про запропоновану ОСОБА_10 матеріальну винагороду ОСОБА_9 за вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 - 10000 доларів США, не здобуто доказів того, що така грошова сума повністю чи частково була вилучена, що ОСОБА_15 взагалі володіла, або в певний проміжок часу могла володіти такою сумою грошових коштів, в тому числі потерпілі та свідки під час допиту в ході судового засідання не повідомляли суду, що бачили у ОСОБА_10 таку суму.

Отже, покази допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків, надані суду, досліджені судом докази не підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не містять будь-яких даних, які мають доказове значення для встановлення винуватості останньої, та не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Жодні з наявних та досліджених судом доказів не доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_10 в співучасті в умисному вбивстві, а саме в організації умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, оцінюючи твердження сторони захисту про порушення права на захист підозрюваної ОСОБА_10 під час її затримання, суд приходить наступного.

Саме фактичне затримання особи без участі захисника не є порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині реалізації права на захист. Вимога присутності захисника в ході затримання не передбачена положеннями КПК, Конституції України чи міжнародних договорів України. Зокрема приписи статей 207, 208 КПК не містять вимог забезпечити обов`язкову участь адвоката під час фактичного затримання (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 559/2530/19, провадження № 51-328км21).

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Відповідно до усталеної практики касаційного суду Верховний Суд послідовно визнає недопустимими показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе. (постанови від 18 грудня 2019 року у справі № 265/4872/16-к; від 26 лютого 2019 року у справі № 206/6798/16-к; від 10 вересня 2019 року у справі № 295/13008/15-к; від 09 грудня 2020 року у справі № 756/12749/18; від 02 березня 2021 року у справі № 737/641/17; від 03 червня 2021 року у справа №522/18414/19).

Отже, немає підстав вважати, що протокол затримання ОСОБА_10 складений внаслідок істотних порушень вимог КПК, а тому суд відхиляє такі доводи сторони захисту.

Додатково надаючи оцінку версії сторони обвинувачення про переслідування ОСОБА_10 корисливої мети, оскільки смерть ОСОБА_17 , як наслідок, унеможливить його участь як сторони у судовому розгляді цивільної справи про поділ спільного майна, полегшить вирішення усіх майнових спорів на її користь, суд зауважує, що таке припущення сторони обвинувачення є хибним, оскільки в разі смерті ОСОБА_17 за нормами ЦК України спадкоємцями померлого є його матір, дитина, дружина (потерпіла у справі), а обвинувачена ОСОБА_10 не входила б до кола спадкоємців, тобто його смерть хоч і унеможливлює його участь в цивільних процесах як сторони, але жодним чином не полегшить вирішення усіх майнових спорів на користь ОСОБА_10 .

Разом з тим, колегія звертає увагу на ту обставину, що покинувши межі України на початку повномасштабного вторгнення та маючи змогу тривалий час переховуватися від суду та уникати завершення судового розгляду, обвинувачена самостійно повернулась в Україну та продовжила брати участь у судовому розгляді, що безумовно свідчить на її користь, та не може вважатися поведінкою особи, яка причетна до вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, дослідивши і оцінивши докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, з точки зору допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, з урахуванням того, що у кримінальному провадженні забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, про недоведеність вчинення ОСОБА_10 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 23 Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» із змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Невинуватість обвинуваченого потрібно встановлювати, але необхідно мати на увазі, що для ухвалення рішення про винуватість особи, його вина має бути обов`язково доведена, а для ухвалення рішення про невинуватість обвинуваченого, вона не обов`язково повинна бути доведена.

Тобто, недоведена винуватість прирівнюється за своїми правовими наслідками до доведеної невинності, а непереборні сумніви у доведеності обвинувачення тлумачиться на користь обвинуваченого. При цьому суд, керуючись ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006, застосовує Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1988 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого».

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 27 ч.3, ст.115 ч.2 п. 6, п.11, п.12 КК України, не доведена.

Таким чином, суд доходить висновку, щодо недоведеності вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, у якому вона обвинувачується.

Відповідно до ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом в умовах змагальності процесу досліджені в повному обсязі усі докази, представлені обвинуваченням , проте належних,достовірних допустимих доказів ,які були б достатніми для доведення винуватості ОСОБА_10 поза розумними сумнівами у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, в ході судового розгляду не встановлено, і можливість збирання доказів вичерпана, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них інших доказів і доповнень до судового розгляду.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення ОСОБА_9 , суд приходить до висновків щодо недоведеності інкримінованих кваліфікуючих ознак за ч. 2 ст. 115 КК України, а саме корисливого мотиву та вчинення на замовлення - тобто п.п. 6,11 ч. 2 ст. 115 КК України, тому ці пункти підлягають виключенню з обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення ОСОБА_11 , суд приходить до висновків щодо недоведеності інкримінованих кваліфікуючих ознак за ч. 2 ст. 115 КК України, а саме корисливого мотиву та вчинення на замовлення - тобто п.п. 6,11 ч. 2 ст. 115 КК України, тому ці пункти підлягають виключенню з обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

Вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушенння в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшла, тому її слід визнати невинуватою в пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_11 своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_11 , своїми умисними діями, які виразилися в зберіганні та придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшла, тому його слід визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким та дані про особу винного, який раніше судимий, на обліках лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_105 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 209 від 29.08.2014, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відносить, те що він неодноразово просив вибачення у потерпілих.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить рецидив злочину.

Враховуючи викладені обставини, особу обвинуваченого, його ставлення до події кримінального правопорушення, позицію потерпілих, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статті КК України за якою судом кваліфіковані його діяння, у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, передбаченого санкцією п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки відсутні передбачені Законом підстави.

Вирішуючи питання щодо строку покарання, суд зазначає, що за вироком від 09.04.2020 ОСОБА_9 було призначено остаточне покарання у вигляді 10 років 10 місяців 8 днів позбавлення волі, з конфіскацією особистого майна. Зазначений вирок суду ухвалою апеляційного суду від 22.12.2020 було скасовано у зв`язку з суттєвими порушеннями вимог КПК України, допущених під час судового розгляду в суді першої інстанції. При новому розгляді судом не встановлено інших, аніж попереднім вироком обставин, що обтяжують покарання, крім того обвинуваченого визнано невинуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, виключено кваліфікуючі ознаки за п.п.6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, що у сукупності приймається до уваги при визначенні строку покарання.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є особливо тяжким та тяжким та дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліках лікарів нарколога, психіатра не перебуває. Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 218 від 05.09.2014, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 суд відносить активне сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування, часткове визнання своєї вини, ту обставину, що він неодноразово просив вибачення перед потерпілими в ході судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, особу обвинуваченого, його ставлення до події кримінальних правопорушень, вибачення обвинуваченого перед потерпілими в судовому засіданні, ту обставину, що він з початку повномасштабного вторгнення залучився до лав ЗСУ, позицію потерпілих, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій статей КК України за якими кваліфіковані його діяння, у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, з застосуванням з призначенням остаточного покарання за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Підстав для застосування ст. 69,75 КК України, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передбачених Законом підстав.

Вирішуючи питання щодо строку покарання, суд зазначає що за вироком від 09.04.2020 ОСОБА_11 було призначено остаточне покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Зазначений вирок суду ухвалою апеляційного суду від 22.12.2020 було скасовано у зв`язку з суттєвими порушеннями вимог КПК України, допущених під час судового розгляду в суді першої інстанції. Відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання. Таким чином, суд процесуально позбавлений можливості призначити покарання більше 14 років позбавлення волі. Разом з тим, при новому розгляді судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання, встановлено обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з обсягу обвинувачення виключено кваліфікуючі ознаки за п.п.6,11 ч. 2 ст. 115 КК України. Таким чином, строк призначеного покарання у вигляді позбавлення волі за таких обставин має бути менше ніж за вироком суду від 09.04.2020 щодо ОСОБА_11 , з конфіскацією всього майна.

Вирішуючи позовні заяви потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_106 , суд дійшов наступних висновків.

Потерпілою ОСОБА_17 заявлено позовні вимоги про солідарне стягнення з обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на відшкодування матеріальної шкоди 18 901,38 гривень та на відшкодування моральної шкоди 1000000 грн. Позовні вимоги потерпілої обґрунтовано тим, що вона є матір`ю ОСОБА_17 , 1974 р.н., якого було вбито. Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, є належними, допустимими та достовірними, та у взаємозв`язку свідчать про їх достатність стверджувати про те, що ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вчинили кримінальне правопорушення, а саме вчинили вбивство її сина ОСОБА_17 з корисливих мотивів, на замовлення,за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_17 були витрачені кошти на поховання ОСОБА_17 в розмірі 7140 грн., поминальний обід в розмірі 2468, 64 грн., 4026, 50 грн., 208, 36 грн., 3435, 30 грн., а всього 17278, 80 грн. Крім того, ОСОБА_17 є літньою людиною, має незадовільний стан здоров`я, який ще більше погіршився і загострився у зв`язку зі смертю сина. З цього часу вона змушена постійно приймати ліки, на придбання яких нею було витрачено 1622, 58 грн. Загальна сума матеріальної шкоди, яка завдана ОСОБА_17 кримінальним правопорушенням складає 18901, 38 грн.

Окрім матеріальної шкоди, у позовах зазначено, що неправомірними, суспільно небезпечними діямиобвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 потерпілій також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про смерть близької людини, єдиного сина, що був єдиною опорою та надією; негативні переживання таспогади, розпач і емоційна напруга при згадуванні, що вже ніколи не зможе побачити рідного сина; переживання психологічного дискомфорту та знижений і нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; погіршення стану здоров`я, загострення хронічних захворювань. У зв`язку із смертю сина вона пережила емоційний стрес, і переживає до цього часу, який

супроводжується почуттями розгубленості, образи, обурення злочинними діями обвинувачених. В теперішній час ОСОБА_17 вимушена проходити обстеження у лікарів, відвідувати діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почуває себе незручно, дискомфортно, має постійну необхідність відвідувати лікаря. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів в правоохоронних органах), та обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Потерпілою ОСОБА_18 заявлено позовні вимоги про солідарне стягнення з обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 1500000 грн. Позовні вимоги потерпілої обґрунтовано тим, що вона є дружиною ОСОБА_17 , 1974 р.н., якого було вбито ІНФОРМАЦІЯ_8. Неправомірними, суспільно небезпечними діями ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 їй завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про смерть близької людини, коханого чоловіка, негативні переживання та спогади, розпач і емоційна напруга при згадуванні, що вже ніколи не побачити свого чоловіка, не поспілкуватися з ним; переживання психологічного дискомфорту та знижений і нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; погіршення стану здоров`я. Крім того, вбивство було скоєне з особливою жорстокістю та цинізмом на її очах. При цьому існувала смертельна небезпека для ОСОБА_18 особисто, оскільки під час здійснення пострілів в чоловіка вона знаходилась біля нього і також могла стати жертвою. Вбивство чоловіка було скоєне біля будинку, в якому вона постійно проживає, кожного дня вона змушена проходити повз місце скоєння злочину, та перед очима постійно постає картина скоєння вбивства, у зв`язку з чим вона відчуває душевний біль та глибокі страждання. З цієї причини змушена змінити місце проживання. У зв`язку зі смертю ОСОБА_17 до цього часу ОСОБА_18 переживає емоційний стрес, який супроводжується почуттями розгубленості, образи, обурення злочинними діями обвинувачених, оскільки вбивство сталося на її очах.В теперішній час вона вимушена проходити лікування у психолога, відвідувати діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почуває себе незручно, дискомфортно, має постійну необхідність відвідувати лікаря. Також. Були порушені актуальні життєві плани (подружжя планувало народити дитину), погіршення можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, пов`язаних з реалізацією спільних з чоловіком проектів. Наслідки події. що сталася потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів в правоохоронних органах), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів , дотепер вимагають компенсаторних можливостей за для їх подолання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання у розумінні статті 1201 ЦК України.

Таким чином, розглядаючи вимогу потерпілої ОСОБА_17 про стягнення на її користь матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в цій частині, а саме витрат на поховання та витрат на лікування, у зв`язку з лікуванням потерпілої, що підтверджується замовленням -нарядом на послуги поховання, відповідно до якої витрати на поховання склали 7140 грн., а також інформацією КЗ «ДЦ первинної медико-санітарної допомоги №3», товарними чеками, відповідно до яких вартість препаратів для лікування склала 1622, 58 грн. Таким чином, позовні вимоги потерпілої про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в сумі 8762, 58 грн.

Щодо стягнення з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на користь потерпілих сум моральної шкоди, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, п. 9. зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що смертю ОСОБА_17 його матері ОСОБА_17 та ОСОБА_18 заподіяно неоціненну моральну шкоду, яка полягає у втраті найближчої людини, глибоких душевних переживаннях внаслідок цього, що призвело до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків, порушення звичного способу життя, перенесення моральних страждань від безповоротної втрати рідної людини. Усі ці негативні психологічні процеси виникли у потерпілих, як наслідок утрати сина та чоловіка. У зв`язку зі смертю ОСОБА_17 , потерпілим, кожній окремо, доводиться самостійно змінювати раніше звичний та налагоджений для них уклад життя.

Моральні страждання потерпілих виражаються у перенесенні душевних страждань від непоправної втрати та назавжди порушеному способу життя.

Таким чином, керуючись принципами розумності та справедливості, враховуючи ступінь перенесених моральних страждань, у зв`язку з втратою близької людини, зміну налагодженого укладу життя, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заподіяної злочином моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та стягненню солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_17 500000 грн. (по 250000 грн. з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 відповідно), на користь потерпілої ОСОБА_18 500000 грн. (по 250000 грн. з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 відповідно).

Цивільні позови потерпілих - ОСОБА_17 та ОСОБА_107 в частині позовних вимог до ОСОБА_10 , відповідно до ст.129 КПК України підлягають залишенню без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в рівних частинах належить стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме: № 70/13-1668 від 25.07.2014, в сумі 393, 12 гривень; № 65/01-152 від 17.07.2014, в сумі 393, 12 гривень; № 70/07-486 від 29.08.2014, в сумі 1774, 08 гривень; № 246 від 21.07.2014, в сумі 2365, 49 гривень; № 191 від 01.09.2014, в сумі 1995, 84 гривень; № 70/23-2078 від 14.10.2014, в сумі 2365,44 гривень; № 70/07-589 від 07.11.2014, в сумі 393,12 гривень; № 70/23-2250 від 14.10.2014, в сумі 1182,72 гривень; № 67/07-407 від 15.11.2014, в сумі 1537,25 гривень; № 70/39-670 від 11.10.2014, в сумі 2951,52 гривень; № 65/04-205 від 19.10.2014, в сумі 1229,80 гривень. Інші витрати на залучення експертів стягненню не підлягають.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Оскільки з винесенням вироку суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна, а саме: автомобіля «Mercedes Benz» з номером тимчасової реєстрації НОМЕР_31 , із ключем від замка запалювання транспортного засобу, які належать ОСОБА_108

Накладений арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_2 , враховуючи висновки Дніпровського апеляційного, викладені в ухвалі, якою скасовано попередній вирок, не скасовувати, у зв`язку з подальшою конфіскацією цього автомобіля.

Що стосується порядку зарахування обвинуваченому ОСОБА_9 строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Як встановлено судом, ОСОБА_9 вчинив злочин ІНФОРМАЦІЯ_8, 08.07.2014 відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_9 тримався під вартою до 12.12.2019.

12.12.2019 ОСОБА_9 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Згідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 року, який набрав чинності 28.03.2024, ст.72 КК України доповнено ч.7, за якою домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_9 перебував під цілодобовим домашнім арештом в період з 12.12.2019 по 09.04.2020, що складає 142 дні, що, відповідно до ч.7 ст.72 КК України, дорівнює 47 дням позбавлення волі, які підлягають зарахування в строк відбуття покарання.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII), а також відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати строк цілодобового домашнього арешту з розрахунку, що три дні домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 08.07.2014 по 12.12.2019 та вважати ОСОБА_9 таким, що повністю відбув основне покарання.

Що стосується порядку зарахування обвинуваченому ОСОБА_11 строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Як встановлено судом, ОСОБА_11 вчинив злочин ІНФОРМАЦІЯ_8, 08.07.2014 відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_11 тримався під вартою до 11.03.2021.

11.03.2021 ОСОБА_11 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Згідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 року, який набрав чинності 28.03.2024, ст.72 КК України доповнено ч.7, за якою домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_11 перебував під цілодобовим домашнім арештом в період з 11.03.2021 по 16.11.2021, що складає 251 день, що, відповідно до ч.7 ст.72 КК України, дорівнює 84 дням позбавлення волі, які підлягають зарахування в строк відбуття покарання.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII), а також відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати строк цілодобового домашнього арешту з розрахунку, що три дні домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 08.07.2014 та вважати ОСОБА_11 таким, що повністю відбув основне покарання.

У зв`язку з повним відбуттям ОСОБА_11 призначеного основного покарання, запобіжний захід щодо нього не обирати.

У зв`язку з повним відбуттям ОСОБА_9 призначеного основного покарання, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладеними обов`язками скасувати.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладеними обов`язками щодо ОСОБА_10 , у зв`язку з її виправданням, скасувати.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за п.12 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна;

-за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

Зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування основного покарання: строк його попереднього ув`язнення з 08 липня 2014 року по 11 березня 2021 року, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні попереднього ув`язнення (в редакції Закону України № 838-VIII), строк цілодобового домашнього арешту з 11 березня 2021 по 16.11.2021, виходячи із співвідношення, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі (в редакції Закону України № 3342-IX), і враховуючи повне фактичне відбуття ним призначеного основного покарання, вважаючи таким, що повністю відбув основне покарання.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років 6 (місяців) позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_9 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування основного покарання: строк його попереднього ув`язнення з 08 липня 2014 року по 12 грудня 2019 року, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні попереднього ув`язнення (в редакції Закону України № 838-VIII), строк цілодобового домашнього арешту з 12.12.2019 по 02.05.2020, виходячи із співвідношення, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі (в редакції Закону України № 3342-IX), і враховуючи повне фактичне відбуття ним призначеного основного покарання, вважати таким, що повністю відбув основне покарання.

ОСОБА_10 визнати невинуватою в пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_11 не обирати.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладеними обов`язками обраний ОСОБА_9 - скасувати.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - скасувати.

Долю речових доказів вирішити наступним чином:

- транспортний засіб «HYUNDAI ACCENT» н.з. НОМЕР_4 , VIN кузова: НОМЕР_29 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - повернути потерпілій ОСОБА_17 ;

- сліди пальців рук, які знаходяться в поліетиленовому пакеті експертної служби, листи на 8 аркушах, зошит з 12 аркушів ОСОБА_79 , та які долучені до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- 5 паперових пижів, спиртові змиви з обличчя ОСОБА_17 , спиртові змиви з лівої руки трупу ОСОБА_17 , спиртові змиви з місця ушкодження в області грудної клітини зліва трупа ОСОБА_17 , мікрочастки з обох поверхонь долонь трупа ОСОБА_17 , змиви РБК+контр.змиву+контр.марлі, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки трупу ОСОБА_17 , термоізоляційний пакет з написом «АТБ - Маркет», бейсболка темно-синього кольору з логотипом «Найк» білого кольору, чорна спортивна кофта, дві стріляні гільзи 16 калібру, джинсові штани, пара черевиків, труси, пара шкарпеток, три фрагменти дробу, залишки змивів, сонцезахисні окуляри коричневого кольору, рожева футболка, чоловіча сумка «BJLINNI», пошкоджена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», п`ять гільз, п`ять демонтованих патронів, десять патронів калібру 7,62 мм зразку НОМЕР_30 , металева банка «Nescafe», 4 гільзи 16 калібру, пачку з-під цигарок «KENT», 3 недопалки цигарок, зразки крові ОСОБА_11 , накладку на ручку з пасажирської двері, мікрочастинки відкопійовані на 1св. д/п, спиртовий змив на марлеві серветки з внутрішньої сторони багажника автомобіля +контроль марлі зі спиртом, 2 сліп-пакети з ватними тампонами та окремий ватний тампон, обріз мисливської рушниці 16 калібру № НОМЕР_1, дві стріляні гільзи 16 калібру, які передані на збереження до камери схову речових доказів Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити;

- сім-карти операторів: «Лайф», «Київстар», блокнот чорного кольору, блокнот коричневого кольору, план приміщення на будівлю, комп`ютер (ноутбук) «Asusx54c», планшетний комп`ютер «Р85», мобільний телефон «Samsung GT-19082», стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар», які передані на збереження до камери схову речових доказів Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_10

- 2 флеш-накопичувача, кредитна універсальна пластикова карта ПАТ «ПриватБанк», гаманець, посвідчення на ім`я ОСОБА_11 - повернути ОСОБА_11 , мобільні телефони - «Nokia-X2», «Nokia-1200», «Nokia-1101», сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф, «НТС» з сім-картами операторів мобільних зв`язків «Київстар» та «Лайф», «SoniEricson», системний блок комп`ютера «Bravo -I508IVST», чорно-сірого кольору, мобільний телефон «Samsung» моделі GT-E12001, акумуляторна батарея «Samsung», сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», задня панель мобільного телефону «Samsung», мобільний телефон «Samsung» моделіGT-E12001 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон «НТС-ONE», банківська картка «ПриватБанк», сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», які передані на збереження до камери схову речових доказів Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - зберігати в камері схову до визначення права власності на них.

Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , в рівних частинах, по 8290 грн. 77 грн. з кожного, на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз: № 70/13-1668 від 25.07.2014 року, в сумі 393, 12 гривень; № 65/01-152 від 17.07.2014 року, в сумі 393, 12 гривень; № 70/07-486 від 29.08.2014 року, в сумі 1774, 08 гривень; № 246 від 21.07.2014 року, в сумі 2365, 49 гривень; № 191 від 01.09.2014 року, в сумі 1995, 84 гривень; № 70/23-2078 від 14.10.2014 року, в сумі 2365,44 гривень; № 70/07-589 від 07.11.2014 року, в сумі 393,12 гривень; № 70/23-2250 від 14.10.2014 року, в сумі 1182,72 гривень; № 67/07-407 від 15.11.2014 року, в сумі 1537,25 гривень; № 70/39-670 від 11.10.2014 року, в сумі 2951,52 гривень; № 65/04-205 від 19.10.2014 року, в сумі 1229,80 гривень.

Інші судові витрати віднести на рахунок держави.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_18 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_18 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 (п`ятсот тисяч) гривень (по 250000 грн. з кожного).

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_17 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8762 (вісім тисяч сімсот шістдесят дві) гривень 58 копійок (по 4381, 29 грн. з кожного), та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 (п`ятсот тисяч) гривень (по 250000 грн. з кожного).

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Скасувати арешт на рухоме майно, яке повернути власнику після набрання вироком чинності, а саме: на автомобіль «Mercedes Benz» з номером тимчасової реєстрації НОМЕР_31 , який із ключем від замка запалювання транспортного засобу повернути власнику ОСОБА_109 .

Автомобіль марки «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_2 , - конфіскувати в дохід держави, не знімаючи арешту.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3