НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2720/24
Провадження № 1-кп/0182/959/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000567 від 01.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно працевлаштованого ПК «Дніпровський» на посаді мойщик тари, із повною середньою освітою, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 29.12.2006 Дніпропетровський апеляційним судом за п.1 ч.1 ст.115, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі, 27.07.2021 звільнений по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.ОСОБА_3 24.04.2024 приблизно о 14.00 годині знаходився на території літнього дворику кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_3 , де він відпочивав разом з малознайомим ОСОБА_6 , біля якого на столі лежав його мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

2.Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами, в цей же день та час, знаходячись за вище вказаною адресою, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 відійшов, заливши свій мобільний телефон без нагляду, та зі сторонніх осіб за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, зі столу розташованого на літньому дворику, викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy Note 8», модель: SM-950FD 6/64 GB RAM 32 Gb, чорного кольору, вартістю 3233 грн 33 коп., в якому знаходилась сім картка оператора «ВФ Україна», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3233 грн. 33 коп.

3.Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину пішов, викраденим

майном розпорядився на власний розсуд.

4.Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція учасників судового провадження

5.Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину за обставин викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі та підтвердив час, дату, місце події і обставини вчинення крадіжки. Пояснив, що дійсно викрав мобільний телефон, який належить потерпілому, та пішов додому. На наступний день телефон повернув поліції, з потерпілим примирився. Зазначив, що до скоєного ставиться критично, щиро розкаявся, вибачився, просив суворо не карати та не позбавляти його волі, оскільки відповідні висновки зробив, офіційно працює та більше такого не вчинить.

6.Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання будучи належним чином повідомлений не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов не заявлений. При призначені покарання поклалась на розсуд суд.

Оцінка та мотиви Суду

7.У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

8.При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ці обставини, які не досліджувалися. У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

9.Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

10.Також відповідно до п.6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

11.Враховуючи покази обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

12.Вина обвинуваченого у скоєному доведена в повному обсязі.

13.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначення покарання

14.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

16.Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на утриманні нікого не має, офіційно працює, розлучений, не є пенсіонером, особою з інвалідністю чи депутатом, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.80), за місцем роботи характеризується позитивно (а.п.81), раніше судимий (а.п.73-74), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.76-77).

17.Обставиною, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

18.При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

19.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

20.Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено в межах, встановлених у санкції статі, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

21.Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства. Тому суд вважає можливим застосувати щодо обвинуваченого ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

22.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

23.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

24.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання судом не вбачається.

25.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

26.Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/19279-ТВ від 08.05.2024 у сумі 1514 грн 56 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

2.Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, та поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3.Початок випробувального терміну обчислювати з дня проголошення вироку.

4.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

7.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

8.Речові докази:

-мобільний телефон «Samsung Galaxy Note 8», модель: НОМЕР_1 , чорного кольору, визнаний в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні та повернутий потерпілому ОСОБА_6 під розписку залишити у його користуванні;

-CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який визнаний у якості речового доказу та долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1