Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/469/24
номер провадження 1-кс/695/140/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша провадження за клопотанням начальника Чонобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна по кримнльному ипровадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 04.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтовано наступним.

04.02.2024 надійшло повідомлення від інспектора взводу №2 РОВО УПП в Черкаській області, що підчас патрулювання в с. Кліщинці Золотоніського району Черкаської області, виявлено вантажний автомобіль «Сканія» д.н.з. НОМЕР_1 , який зливав нечистоти в полі, в наслідок чого порушив спеціальні правила, що спричинило небезпеку довкіллю.

По даному факту 04.02.2024 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

На місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.

Слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 04.02.2024 проведено огляд автошляху Н-08 Бориспіль - Кременчук в адміністративних межах с. Кліщинці Золотоніського району Черкаської області, де водій СТОВ «Кліщинське» - ОСОБА_8 , знаходячись на вантажному автомобілі марки «Skania», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору з металевою цистерною марки «Magyar», д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, в якій малась рідина, жовтого кольору, об`ємом близько 10 тон, зливав нечистоти в полі. В ході проведення ОМП було вилучено вантажний автомобіль марки «Skania», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору з металево цистерною марки «Magyar», д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, що знаходиться на території ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

04.02.2024 вантажний автомобіль марки «Skania», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 та користувачем якого є СТОВ «Кліщинське» та металева цистерна марки «Magyar», д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, яка на праві приватної власності належить СТОВ «Клішинське», визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи, що вказаний автомобіль та металева цистерна відповідають критеріям, що встановлені у ст. 98 КПК України щодо речових доказів, а тому, з метою запобігання втрати речового доказу, його пошкодження, знищення, зміни, продажу та інше виникає необхідність в накладенні на нього арешту, а посилаючись на норми ст. 167 КПК України необхідно визначити місце зберігання вказаного майна на території ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

За таких обставин прокурор звернувся до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягала у повному обсязі, вказуючи на те, що вказаний автомобіль та металева цистерна є речовими доказами по даному кримінальному провадженні, у металевій цистерні зберігається невідома речовина, що підлягає експертному дослідженню, а тому із вказаними доказами необхідно проводити відповідні слідчі дії, а саме залучити спеціаліста, який відбере у встановленому порядку відповідні зразки вказаної речовини.

Представник володільця майна, СТОВ «Кліщинське», адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на свої письмові заперечення на клопотання прокурора, які отримані судом 15.02.2024р. Заперечуючи проти доводів прокурора представник СТОВ «Кліщинське» вказував, що правоохоронними органами здійснюється досудове розслідування щодо неіснуючого забруднення земель, адже СТОВ «Кліщинське» здійснювало обробіток власних орендованих земель продуктом органічної переробки кукурудзи - фугат барди зернової після спиртової. Органами досудового розслідування не враховано, що вказана органічна суміш, яка утворена після виготовлення спиртової продукції із кукурудзи, є цінним для ґрунтів органічним добривом. Вказане добриво було придбане СТОВ «Кліщинське» у ПП «Нітробос», що стверджується видатковою накладною від 04.02.2024р. №46 та товарно-транспортною накладною від 04.02.2024 за № 69, які органами досудового розслідування не взято до уваги. Крім того, вилучений слідчим транспортний засіб із цистерною було опломбовано разом із фугат барди після спиртової у цистерні, який продовжує бродіння та може призвести до механічного пошкодження цистерни. Не дивлячись на це, протягом тривалого часу слідчим не було винесено навіть постанови про проведення хіміко-токсикологічної експертизи, досі не відібрані зразки вказаної речовини в цистерні, що вказує на невиправдане зволікання. Матеріали клопотання не містять жодних підстав для арешту вказаного майна, ризики, які передбачені ст.. 170 КПК України для накладення арешту га вказане майно не доведені, а сам автомобіль разом із опломбованою цистерною та вказаними органічними добривами зберігається на території СТОВ «Кліщинське», яке не створює жодних перешкод у проведенні необхідних слідчо-процесуальних дій. Таким чином наразі відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно та його вилучення на території відділу поліції.

Директор СТОВ «Кліщинське», який є володільцем майна, ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про арешт майна заперечував, підтримав думку адвоката ОСОБА_5 .

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку встановленому законом.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000162, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

За ч.1 ст.239 КК України передбачено відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Кримінальне правопорушення визнається закінченим з того моменту, коли забруднення або псування земель створило небезпеку для життя, здоров`я людей, або для довкілля. Загроза заподіяння шкоди має бути реальною, очевидною, а негативні наслідки не настають лише завдяки своєчасно вжитим заходам або в силу інших обставин, які не залежать від волі винної особи. Створення вказаної небезпеки слід розглядати як своєрідний різновид суспільно небезпечних наслідків, які хоч і тісно пов`язані з діянням, однак мають самостійний характер.

З матеріалів справи вбачається, що підозру у даному кримінальному провадженні, станом на момент винесення ухвали нікому не оголошено.

У клопотанні про накладення арешту на майно, як на підставу для накладення арешту, прокурор вказує необхідність збереження речових доказів та запобігання відчуженню майна. Крім того, у судовому засіданні прокурор вказувала, що для цілей даного кримінального провадження до участі у праві буде запрошений відповідний спеціаліст, який буде відбирати зразки рідини, що міститься у цистерні, та грунту, а тому потрібні будуть і автомобіль і цистерна.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 04.02.2024 року в ході огляду місця події було виявлено вантажний автомобіль Scania, д.н.з. НОМЕР_1 та цистерна марки «Magyar», д.н.з. НОМЕР_2 з рідиною, зразки якої відібрані на місці події.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 металева цистерна марки «Magyar», д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, на праві приватної власності належить СТОВ «Кліщинське».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 вантажний автомобіль марки Scania, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Виявлені та вилучені речі постановою слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 04.02.2024 року визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зокрема:

- були знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

- зберегли на собі сліди правопорушення;

- містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказаний у клопотанні автомобіль та металева цистерна визнані слідчим речовим доказом, останні підпадають під ознаки встановлені ст.. 98 КПК України, а тому їх безконтрольне використання може призвести до втрати, знищення, зміни, переховування самого автомобіля чи цистерни, або знищення слідів, які можуть зберегти останні на собі.

Більше того, для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення по вказаному автомобілі може виникнути необхідність у проведенні експертизи, результати якої матимуть суттєве значення для встановлення усіх обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч. 5 ст. 173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Отже, оскільки на даному етапі триває досудове розслідування, кримінальне провадження не закрите, а вказані у клопотанні речі, а саме автомобіль та металева цистерна є речовим доказом і саме з метою забезпечення збереження їх як речового доказу, а також необхідності проведення із ними необхідних слідчих дій за доцільне накладення на нього арешту в частині заборони їх відчуження будь-яким способом.

У даному випадку накладений арешт на транспортний засіб є гарантією забезпечення проведення слідчим об`єктивного та неупередженого розслідування. Правовою підставою для арешту вказаного транспортного засобу є як правова природа вказаного майна і його відношення до події правопорушення так і сукупність об`єктивних даних та розумних підозр, які свідчать про те, що вказане є доказом у кримінальному провадженні. Значення тієї або іншої речі, її відношення до матеріалів кримінального провадження може бути оцінено лише особою в провадженні якої перебувають матеріали досудового розслідування. На вказаному етапі досудового розслідування є всі законні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб є необхідним для з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні.

Разом з тим, підстав для заборони користування транспортним засобом слідчим суддею не встановлено.

Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Прессос компанія ОСОБА_10 та інші проти Бельгії, «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, суд приходить до висновку про те, що подальше обмеження права на користування транспортним засобом, буде непропорційним втручанням у його право власності, тобто у його право на мирне володіння майном, яке захищено у тому числі і нормами Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і, тому повинно бути припинено.

Як вбачається із змісту постанови слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 04.02.2024р. місце зберігання вказаного вантажного автомобіля та металевої цистерни визначено на території СТОВ «Кліщинське» за адресою: вул. Садова, 1, с. Клішинці Золотоніського району Черкаської області.

Факт відповідального зберігання вказаного майна саме на території СТОВ «Кліщинське» не заперечувався прокурором та представниками СТОВ «Кліщинське» в судовому засіданні.

Відтак слідчий суддя констатує, що вказаний автомобіль, металева цистерна із відповідною речовиною, яка є опломбована, зберігається на території СТОВ «Кліщинське» з 04.02.2024р., що стверджується також зберігальною розпискою директора СТОВ «Кліщинське» від 04.02.2024р.

Вказуючи вимогу про визначення місця зберігання вантажного автомобіля та металевої цистерни на території ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області прокурором не наведено жодних обставин необхідності зміни місця такого зберігання .

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи , що підозра у кримінальному провадженні нікому не пред`явлена, органи досудового розслідування мали достатньо часу для проведення необхідних слідчих дії із вказаним автомобілем, а тому вважає що вказаний автомобіль з металевою цистерною може бути повернутий на відповідальне зберігання володільцю майна, а вилучення такого майна до Золотоніського РВП, не має правового значення для подальшого досудового розслідування даного кримінального провадження, оскільки його власник відомий, а саме майно вже було оглянуто, відповідно до протоколу огляду місця події.

Таким чином суд, розглянувши дане клопотання, а також з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, щоб це не призвело до звуження певних прав та свобод людини та одночасної втрати речових доказів по справі, а саме накладає арешт тільки в частині заборони відчуження будь-яким способом на вказаний автомобіль та металеву цистерну, в якій міститься рідина, об`ємом близько 10 тон. та передає його СТОВ «Кліщинське» на відповідальне зберігання.

Також необхідно визначити відповідальною особою за збереження вище переліченого майна - саме директора СТОВ «Кліщинське» ОСОБА_11 та попередити його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Щодо доводів представника СТОВ «Кліщинське» про відсутність складу злочину, наявності в цистерні органічного добрива та відсутності підстав для проведення досудового розслідування, слідчий суддя зауважує, що на даному етапі слідчим суддею вирішується питання щодо необхідності арешту майна та визначення місця його зберігання.

При цьому володільцем вказаного майна не надано суду достатніх обґрунтувань відсутності підстав для накладення арешту на вказане майно саме з метою збереження його як речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином вбачається, що норми чинного процесуального законодавства передбачають способи захисту в тому числі і володільця арештованого майна від безпідставного застосування арешту автомобіля, або надмірного тягаря для його володільця в тому числі у вигляді безпідставного затягування проведення слідчих дій із вказаним майном та його безпідставно тривалого обтяження, що буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Зважаючи на викладене клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити відчуження будь-яким способом вантажного автомобіля марки «Skania», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 та користувачем якого є СТОВ «Кліщинське» та металевої цистерни марки «Magyar» д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, в якій міститься рідина, об`ємом близько 10 тон.

Вантажний автомобіль «Skania», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору та металеву цистерну «Magyar» д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору в якій міститься рідина, об`ємом близько 10 тон передати СТОВ «Кліщинське» на відповідальне зберігання під розписку та заборонити йому відчуження даного транспортного засобу будь-яким способом, його приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті.

Попередити відповідальних осіб СТОВ «Кліщинське» про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Зобов`язати відповідальних осіб СТОВ «Кліщинське», на території якого зберігається арештоване майно за першою вимогою слідчого, прокурора надати його для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у разі їх необхідності.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду області протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали оголошено 21 лютого 2024 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1