печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, про зобов`язання посадових осіб ГСУ НП України вчинити дії щодо повернення майна. В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що в рамках кримінального провадження № 0000429, 16.11.2023 було проведено обшук в житловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено речі, яке належить ОСОБА_4 , які, на думку адвоката, підлягають поверненню власнику.

Адвокат в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, письмових заперечень не направив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу, слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши думку адвоката та особи, що подала скаргу приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 від 24.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду у справі №757/52234/23-к від 15.11.2023, 16.11.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено грошові кошти та мобільні телефони, які, на думку заявника, підлягають поверненню власнику.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з правової природи даного інституту, згідно положень КПК України, тимчасове вилучення майна у кримінальному провадженні здійснюється не інакше як на підставі дозволу слідчого судді, суду або/та з подальшою перевіркою слідчим суддею, судом правових підстав для його вилучення та арешту, оскільки вилучення та арешт майна має наслідком обмеження прав власника цього майна та осіб, у володінні яких таке майно знаходиться.

Разом з тим, адвокатом не було надано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2023 у справі №757/52234/23-к, на підставі якої було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , як наслідок, слідчий суддя не може дійти висновку щодо неправомірності проведеного обшуку, у зв`язку з чим в задоволенні скарги слід відмовити.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1