Справа № 496/4018/24
Провадження № 1-кс/496/1588/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 від 29.04.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 29.04.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 29.04.2024 року постановою дізнавача сектору дізання відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000027. Підставою для закриття стало те, що у ОСОБА_6 був відсутній умисел в нанесені тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а його дії дізнавач кваліфікував, як право на самозахист. 3 моменту подачі заяви про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України дізнавач не вчинив всіх необхідних слідчих дій направлених на збирання доказів, щоб могли встановити вину особи, яка вчинила протиправні дії по відношенню до потерпілої особи. Дізнавачем був здійснений допит свідків, як з однієї сторони, так і з іншої, але досудовим слідством не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких не узгоджуються один з одним, а саме: необхідно провести одночасний допит в порядку ч.9 ст. 224 КПК України. Дані слідчі дії також могли б допомогти встановити істину у справі.

Винесена дізнавачем постанова всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Дізнавачем в якості свідка був допитаний ОСОБА_6 , який повідомив, що перший спричинив сварку саме ОСОБА_4 шляхом розпилювання газового балончика, і щоб заспокоїти ОСОБА_4 . ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження, в наслідок чого, судово-медична експертиза встановила легкі тілесні ушкодження. Дізнавечем також був допитаний ОСОБА_4 , в якості потерпілої особи, де ОСОБА_4 повідомив, що розпалив газовий балончик, у зв`язку з тим, що на нього був скоєний напад ззаду, шляхом нанесення йому в потилицю удару. Після удару, ОСОБА_4 дістав з поясної сумочки, яка висіла у нього на грудях, балончик та розвертаючись в напрямок нападник натиснув на балончик. Так як ця подія була на вулиці на відкритого повітрі, газ не попав на ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_6 вибив у ОСОБА_4 цей балончик, і почав наносити останньому удари в обличчя, в груди, в пахову частину тіла. Отже, в свідченнях однієї сторони та іншої, є протиріччя, і дізнавач мав би встановити факти, знайти підтвердження або спростування отриману від сторін інформацію, а не брати за основу тільки свідчення свідка ОСОБА_6 , які не підтверджуються наявними доказами. Дізнавач в постанові посилається на те, що ОСОБА_6 здійснив самозахист. Стаття 40 КК України надає особам право на застосування самозахисту в разі, коли існує безпосередня загроза життю, здоров`ю, майну або іншим правовим інтересам особи. Самозахист має бути обмеженим і пропорційним загрозі, з якою стикається особа. В матеріалах справи відсутні прямі докази того факту, що ОСОБА_6 піддавався вищезазначеним фактором, які змусили його захищатись.

Таким чином, посилаючись на свідчення свідків, які нібито повідомили, що ОСОБА_6 захищався, не відповідає дійсності. В матеріалах справи знаходиться Акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 309/Н, згідно якого було встановлено, що ОСОБА_4 були нанесені тілесні ушкодження, а саме: закритий багатоуламковий перелом кісток зі зміщенням уламків, синці, комплекс із множинних переривчастих саден, сінець в паховій області, садно в проекції лівого колінного суглобу, та інші синці в різних областях тіла. Також, в матеріалах кримінальної справи знаходиться висновок експерта № 137 від 15.05.2024 року, згідно якого вбачається, що у ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження, які утворились внаслідок дії тупих твердих предметів індивідуальної особливості, яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. В механізмах виникнення ушкоджень могли мати місце удари, стиснення, тертя. Відповідно до висновку Експерта вбачається, що у зв`язку з тим, що дізнавачем не було передані додаткові матеріали, а саме, медичні карти стаціонарного лікування, та результати додаткових методів обстеження, на підставі наявних у експерта матеріалів, точний характер отриманої травми встановити не представляється можливим.

Дізнавач не дочекавшись висновку експерта від 15.05.2024 року, який проводив експертизу по постанові дізнавача про доручення проведення судово-медичної експертизи від 07.03.2024 року, 29.04.2024 року, прийняв постанову про закриття кримінального провадження, що в свою чергу підтверджує необ`єктивність розгляду кримінальної справи. В матеріалах справи знаходиться пояснення свідка ОСОБА_6 , який надав пояснення, що саме ОСОБА_4 перший почав сварку та нанесення йому удари, але в матеріалах справи відсутній висновок експерта, який би встановив будь-які ушкодження, які були нанесені ОСОБА_6 . Також, свідок ОСОБА_6 повідомив, що наніс декілька ударів ОСОБА_4 з метою, щоб його заспокоїти, але, характер нанесених ушкоджень, які були нанесені ОСОБА_4 не відповідають показам ОСОБА_6 . Також ОСОБА_6 повідомив, що сім`я ОСОБА_7 , а саме батько потерпілої особи ОСОБА_8 , не бажає з ним спілкуватись, навіть не бажає з ним вітатись при зустрічі. ОСОБА_6 повідомив, що саме він постійно бажає зустрічі з сім`єю ОСОБА_4 , щоб з`ясувати якісь обставини, факти, причини, чому саме батько потерпілої особи, ОСОБА_9 не бажає розмовляти з ОСОБА_6 . Отже, можна дійти висновку, що саме ОСОБА_6 перший розпочав словесну сварку з ОСОБА_4 , таким чином, є підстави вважати, що саме ОСОБА_6 міг першим нанести тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Також, можна поставити під сумніви покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в частині нанесені ударів, які нанесли ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Свідок ОСОБА_11 повідомила, що особа № 1 ( ОСОБА_4 ) намагався вдарити кулаком особу № 2 ( ОСОБА_6 ), потім особа № 1 розпалив балончик в сторону особи № 2. Особа № 2 повалила особу № 1 на землю, щоб заспокоїти. Більше свідок ОСОБА_11 нічого не може повідомити. Свідок ОСОБА_10 повідомив теж саме, що і свідок ОСОБА_11 , а також добавив, що він намагався зупинити фізичний конфлікт, розтягуючи конфліктуючих. Отже, свідчення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 співпадають, тобто, є підстави вважати, що ці свідки були в тому місці, і в той же час, але, свідок ОСОБА_11 не повідомив, що свідок ОСОБА_10 намагався заспокоїти конфліктуючих, таким чином, є підстави вважати, що ці свідчення можуть бути видуманими. Адвокат ОСОБА_3 приділив увагу свідченням свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що перебував на робочому місці та власними очами бачив конфліктну ситуацію. По-перше свідок ОСОБА_12 повідомив, що конфліктна ситуація відбулась приблизно в 16.00 год., а не в 16.45 год. як це повідомили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_12 повідомив, що особа № 1 ( ОСОБА_6 ) був одягнений в чорну куртку, чорні штани та чорну шапку, натомість свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не повідомили в який саме одяг були одягненні конфліктуючі сторони. Також потерпіла особа ОСОБА_4 повідомив дізнавачу про шапку ОСОБА_6 , яку він стягнув з ОСОБА_6 під час коли останній наносив удари ОСОБА_4 , ця шапка і досі знаходиться у ОСОБА_4 , так як, дізнавач відмовився її вилучати як речовий доказ. Крім цього, свідок ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_6 наносив удари по обличчю ОСОБА_4 десь приблизно 3 хвилини, отже, це може свідчити тим тілесним ушкодженням, які встановила попередня експертиза. Також, свідок ОСОБА_12 повідомив, що до конфліктуючих сторін підбіг невідомий чоловік та розборонив їх. В цій частині покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 можуть співпадати, якщо невідомою особою міг бути саме свідок ОСОБА_10 . У разі, якщо ні, тоді, дізнавач мав би встановити цього невідомого чоловіка, який міг бути свідком.

Дізнавач отримавши різні покази всіх допитуваних свідків, мав би, здійснити повторний допит всіх свідків, де мав поставити уточнюючі питання та продовжити розслідувати кримінальне провадження, натомість дізнавач закрив кримінальне провадження, що підтверджує необ`єктивність в розгляді кримінального провадження.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, але від адвоката ОСОБА_3 надійшла письмова заява, в якій він просив скаргу розглянути за їх відсутності, подану скаргу підтримав та просив задовольнити.

Вивчивши подану скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому, прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Згідно із ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 серед іншого зазначив, що дізнавач сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 не дочекавшись висновку експерта від 15.05.2024 року, який проводив експертизу по постанові дізнавача про доручення проведення судово-медичної експертизи від 07.03.2024 року, 29.04.2024 року, прийняв постанову про закриття кримінального провадження, що в свою чергу підтверджує необ`єктивність розгляду кримінальної справи.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що постановою дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.04.2024 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Натомість, слідчий суддя констатує, що в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 317, датований 15.05.2024 року.

Таким чином, дізнавачем сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 29.04.2024 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000027 без отримання висновку експерта № 314 від 15.05.2024 року, тому слідчий суддя вважає, що постанова винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

При цьому, дізнавач мав всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, тому що лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 стверджує, що дізнавачем не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких різняться між собою.

Частиною 4 ст. 96 КПК України передбачено, що свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.

До того ж, відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України визначено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

Так, слідчий суддя погоджується з позицією представника потерпілого та вважає, що дійсно дізнавач та прокурор, який є процесуальним керівником, мали вчинити всі процесуальні дії в даному кримінальному провадженні, в тому числі, у випадку, якщо покази допитаних свідків різняться між собою та є сумніви у їх належності, свідки можуть бути допитані щодо їх попередніх показань.

Окремо, слідчий суддя наголошує, що у випадку неузгоджень показань може бути проведений одночасний допит для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що дізнавач сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 під час досудового розслідування не вжив достатніх заходів щодо повного і неупередженого розслідування та постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно.

Відтак, скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000027 підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження № 0000027 від 29.04.2024 року скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 110, 224, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 від 29.04.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 від 29.04.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000027 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повернути до сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1