Провадження № 1-кс/161/2835/24
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 27 травня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0001788 від 21.05.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В

Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 21.05.2024, в ході проведення затримання підозрюваного ОСОБА_5 (клопотання надіслано поштою згідно відтиску на конверті 22.05.2024).

У поданому клопотанні слідчий вважає, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, водночас, подали суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, клопотання підтримали повністю.

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, водночас подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та відсутності підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд клопотання, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001788 від 21.05.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 21.05.2024 в ході затримання підозрюваного ОСОБА_5 виявлено та вилучено речі та майно, які постановою старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 22.05.2024 визнані речовими доказами.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Таким чином, слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення затримання підозрюваного, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 21.05.2024, а саме на: мобільний телефон «Samsung Galaxy A10s», IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , iз сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 ; системний блок з написом на фронтальній частині корпуса «Lux» та кабелем живлення; жорсткий диск «Samsung», S/N: НОМЕР_4 , model: НОМЕР_5 , 320 Gb/7200гр/16М; велосипед темно-синього та жовтого кольорів із написом на рамі «TREK»; металевий гайковий ключ та щипці; дві банківські картки, емітовані в АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_6 та АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_7 ; три упакування сім-карт ПрАТ «Київстар», на одній із яких наявний рукописний напис червоного кольору «»; кросівки червоного кольору із написом на етикетці «BS-X» та білою підошвою; кофту на замок чорного кольору із написом, виконаному білими літерами «Карра» та капюшоном чорного кольору.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя