Справа № 183/5485/24
№ 1-кп/183/1551/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000030 від 16 травня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.8).

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву (а.с.9).

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 02 травня 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 прийшов до раніше знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де у дворі домоволодіння побачив шуруповерт, марки «Фіолент» модель ШВ2-6-РЄ. В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння шуруповертом марки «Фіолент» модель ШВ2-6-РЄ, який належить ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 02 травня 2024 року приблизно о 17 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_5 шуруповерт марки «Фіолент» модель ШВ2-6-РЄ, який належить останньому під приводом користування та пообіцяв повернути.

Однак, ОСОБА_3 заздалегідь розумів, що повертати шуруповерт марки «Фіолент» моделі ШВ2-6-РЄ не буде, тим самим ввів в оману ОСОБА_5 , який нічого не підозрюючи про протиправні наміри, надав вищевказаний шуруповерт ОСОБА_3 .

Після цього, ОСОБА_3 взяв у руки вказаний шуруповерт та доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, покинув місце вчинення кримінального проступку розпорядившись ним на власний розсуд чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 948 гривень 48 копійок.

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується з негативної сторони.

Однак, обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щире каяттяОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою не судимою, на обліку у лікарів не перебуває.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у вигляді обмеження волі, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію, а вважає за необхідне призначитиОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, у виді громадських робіт на строк 200 годин, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді громадських робіт на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100,369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1