СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України,

в кримінальному провадженні №0000182,-

ВСТАНОВИВ:

1. Вимоги клопотання.

1.1. Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням у порядку ст. 174 КПК України, у якому просив скасувати арешт майна, а саме автомобіль марки Chery TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

1.2. В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СВ УСБУ у Хмельницькій області перебувало кримінальне провадження №0000226 від 20.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.439 КК України.

1.3. У подальшому вказане кримінальне провадження об`єднано до кримінального провадження №0000182 за ч.1 ст.438, ч.2 ст.438 КК України. Об`єднане кримінальне провадження направлено за підслідністю до СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області.

1.4. Постановою слідчого в ОВС СВ УСБУ у Хмельницькій області від 13 квітня 2022 року автомобіль Chery TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 оголошено в розшук. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року накладено арешт на автомобіль Chery TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію тз, автомобіль належить ОСОБА_6 . Автомобіль був віднайдений та повернутий володільцю ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_7 продав автомобіль ОСОБА_8 , а остання, у свою чергу, продала ОСОБА_5 .

1.5. Накладення арешту на автомобіль у теперішній час унеможливлює його повне використання, у тому числі в частині розпорядження рухомим майном володільцем ОСОБА_5 .

2. Рух справи.

2.1. 06.10.2023 клопотання надійшло до Солом'янського районного суду міста Києва.

2.2. 06.10.2023 протоколом автоматичного визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_9 .

2.3. Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року №1552 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею ОСОБА_9 у зв`язку з її звільненням на підставі п.3 ч.6 ст.126 Конституції України, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 09 квітня 2024 року №1044/0/15-24.

2.4. 24.04.2024 протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

2.5. У судове засідання 07 травня 2024 року з`явився прокурор, засідання проведено.

3. Позиція сторони обвинувачення.

3.1. У судовому засіданні прокурор повідомив, що дійсно до ГУ СБУ у м. Києві та Київській області надійшло кримінальне провадження за підслідністю за даним номером, однак за фактом викрадення особи, тобто за іншою попередньою правовою кваліфікацією.

3.2. За фактом обставин, викладених адвокатом, прокуратура процесуальне керівництво не здійснює. Прокурору взагалі не відомо, чому адвокат зазначив саме цей номер кримінального провадження й взагалі яке відношення накладений арешт має до кримінального провадження №0000182, оскільки до матеріалів клопотання про скасування арешту адвокат постанову про об`єднання кримінальних проваджень та передачу за підслідністю не долучає.

4. Правове обґрунтування.

4.1. Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41).

4.2. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

4.3. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

4.4. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A N 52).

4.5. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

4.6. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

4.7. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

4.8. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

4.9. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

4.10. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

4.11. Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

4.12. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 22 КПК України).

4.13. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

5. Встановлені судом обставини та оцінка доказів.

5.1. Судовим розглядом встановлено, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року накладено в межах кримінального провадження №0000226 від 20.03.2022 арешт (з забороною користування, розпорядження та відчуження) на автомобіль марки «Cherry» моделі «TIGGO», д.р.н. « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , а користувачем на підставі довіреності є ОСОБА_7 .

5.2. Як вбачається з клопотання адвоката, ОСОБА_7 продав автомобіль ОСОБА_8 , а остання, у свою чергу, продала ОСОБА_5 , відтак, накладення арешту на автомобіль унеможливлює його повне використання, у тому числі в частині розпорядження рухомим майном володільцем ОСОБА_5 .

5.3. У свою чергу, адвокат не викладає доводи, що в подальшому застосуванні цього заходу як арешт майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи положення ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

5.4. Саме на власника майна/володільця або йогор представника, у силу положень ст.22 КПК України, покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються у клопотанні про скасування арешту майна. Свій обов`язок представник не виконав, обставини не довів. Будь-яких клопотань не подав. В свою чергу, слідчий суддя не може збирати докази, а лише створює учасникам рівні умови для їх надання.

5.5. На підставі викладеного, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи адвоката не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду клопотання у порядку ст.174 КПК України, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

5.6. Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 08.05.2024