Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/800/24

провадження № 1-кс/152/205/24

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1 ,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2 ,

за участю

ст. слідчого СВ ВП №2 Жмеринського

РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

26.06.2024 старший слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні № 0000126 від 07.05.2024.

Клопотання мотивує тим, що нею розглядаються матеріали кримінального провадження № 0000126 від 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в ході розгляду якого встановлено, що 11.01.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № НОМЕР_2 ОСОБА_4 призначений на посаду водія-сапера 4 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790037А/662.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Статтею 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання й використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.

Згідно до п. 1 додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, окрім іншого, до видів майна, що не може перебувати у власності громадян належать зброя, боєприпаси.

Відповідно до вимог п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, (далі Положення) дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку й використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій із метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Пунктом 2 Положення, окрім іншого, передбачено, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать, окрім іншого, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна й гладкоствольна), бойові припаси до неї, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї.

Згідно до п. 9 Положення, окрім іншого, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення й використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну й гладкоствольну), бойові припаси до неї, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, (далі - Інструкція) окрім іншого, передбачено, що здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вибухової речовини, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, незаконно придбав корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення з вмістом вибухової речовини тротил та електродетонатор ЕДП-р промислового виготовлення військово-інженерного призначення та розпочав незаконно зберігати та носити при собі.

В подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на збут бойових припасів, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення і отримання матеріальної вигоди, знайшов покупця на зазначені корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення з вмістом вибухової речовини тротил та електродетонатор ЕДП-р промислового виготовлення військово-інженерного призначення.

18.05.2024, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут вибухової речовини, ОСОБА_4 збув ОСОБА_7 за 2500,00 грн. корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення з вмістом вибухової речовини тротил та електродетонатор ЕДП-р промислового виготовлення військово-інженерного призначення.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України - носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

За даним фактом 07.05.2024 СВ ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав.

Автор клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу автор клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, у зв`язку з покаранням, яке загрожує останньому, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання вчиненню іншого кримінального правопорушення та переховуванню від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: п. 1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, що вказує на можливість ухилятися від органів досудового слідства та суду, а також з огляду на той факт, що ОСОБА_4 являється військовослужбовцем і може в будь-який момент прибути до військової частини для виконання бойових завдань в місцях проведення бойових дій; п. 3) незаконного впливу на свідків, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. ОСОБА_4 знайомий із свідками по вказаному кримінальному провадженні, а також із особою, яка здійснювала оперативні закупки, у зв`язку із чим може здійснювати на них відповідний незаконний вплив; п. 5) вчинити новий злочин або продовжити кримінальне правопорушення у яких підозрюється, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, соціальних зв`язків, а отримання доходу у такий незаконний спосіб є для нього найбільш прийнятним методом, а тому в останнього відсутні будь-які перепони щодо вчинення нових злочинів. Окрім цього, ОСОБА_4 судимий, і вчинив кримінальне правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком, що вказує на те, що останній не стає на шлях виправлення.

Вказані обставини, на думку старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для їх запобігання.

Позиція сторін

У судовому засіданні старший слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 підтримує, про що подав письмову заяву.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 при розгляді клопотання слідчого заперечували щодо його задоволення, запевняли суд, що ОСОБА_4 щиро розкаюється у скоєному, не має наміру без дозволу органів досудового слідства залишати місце проживання, буде з`являтися на виклики до слідчого, прокурора, суду. Просять застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, належно оформленого, відповідно до вимог КПК України, клопотання про орання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений та його захисник суду не подали.

Встановлені обставини із посиланням на докази

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 80- 83).

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: постановою про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 14.05.2024 №368т (а.с.14-15), протоколами огляду грошових купюр від 18.05.2024 та 22.06.2024 (а.с.16, 62), протоколами огляду покупця від 18.05.2024 та 22.06.2024 (а.с.17, 63), протоколами огляду (вилучення) від 18.05.2024 та 22.06.2024 (а.с.18-20, 64-65), постановами про визнання предметів речовими доказами від 18.05.2024 та 22.06.2024 (а.с.21, 66, 75, 79), протоколами оперативних закупівель від 18.05.2024 та 22.06.2024 (а.с.22-25, 70-71), протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 18.05.2024 (а.с.26-29), протоколами допиту свідків від 19.05.2024 (а.с.30-37), висновками судових вибухово-технічних експертиз №СЕ-19/102-24/9621-ВТХ від 24.05.2024 та №СЕ-19/102-24/10217-ФХВР від 28.05.2024 (а.с.38-46, 49-61), протоколом огляду предмету від 24.05.2024 (а.с.47-48), довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22.06.2024 (а.с. 67, 68, 76), показаннями підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.72), протоколом обшуку від 22.06.2024 (а.с.73-74).

Вказані обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Відповідно до ст. 29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або втечі після його вчинення.

За приписами ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України).

Під час розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя перевірив, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження за клопотанням старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 вбачається, що 25.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (а.с. 80-84).

Визначення поняття «обгрунтована підозра» у вчиненні особою кримінального правопорушення сформульовано у правових позиціях ЄСПЛ. Зокрема, у рішенні у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 ЄСПЛ зазначив, що термін "обгрунтована підозра" означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Підозра вважається обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України обґрунтована органом досудового слідства приведеними у клопотанні слідчого доказами, зокрема: протоколами оперативних закупівель, протоколами вилучення вибухової зброї, протоколом огляду грошових купюр, постановами про визнання предметів речовими доказами, показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , показаннями свідків, протоколом обшуку, протоколом огляду предмету, висновками судових вибухово-технічних експертиз.

Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а питання про оцінку вищенаведених доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення не входить до компетенції суду на даному етапі провадження.

Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_4 будь чого очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

При судовому розгляді клопотання ОСОБА_4 пояснив, що винуватим себе у пред`явленій підозрі щодо обставин вчинення кримінального правопорушення визнає.

Відтак, під час судового розгляду клопотання прокурором та старшим слідчим СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинювати дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує правову позицію, висловлену у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 відповідно до якої тримання під вартою є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, не має постійного місця роботи та джерела доходів і міцних соціальних зв`язків, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Інші вагомі обставини, на які слідчий суддя звертає особливу увагу, це такі як - суспільна небезпечність скоєного правопорушення, публічний інтерес, який переважає правило поваги до особистої свободи, поведінка підозрюваного, який будучи судимим за вчинення корисливого кримінального правопорушення, під час відбуття покарання вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки.

Будь яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та інших обставин, які перешкоджають триманню під вартою ОСОБА_4 до суду не надходило.

Усне клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає, з огляду на те, що стороною захисту не подано належних та допустимих доказів того, що до підозрюваного ОСОБА_4 можливо застосувати менш обтяжливий запобіжний захід.

З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших правопорушень.

Відповідно до вимог ч.4 ст.196 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).

За правилами ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно з положеннями ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).

З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та з урахуванням особи останнього, розмір застави слід визначити в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, тобто 121120 грн. (40 х 3028).

Крім того, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені п.п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, судимого 17.01.2024 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 вираховувати з 16 години 30 хв. 28 червня 2024 року.

Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 16 години 30 хв. 27 серпня 2024 року.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що він або заставодавець мають право внести заставу у розмірі 121120 грн. у будь-який момент.

У разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_4 , чи заставодавцем в розмірі 121120 грн. звільнити останнього з-під варти, у випадку відсутності в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, де підозрюваний перебуває, іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 при внесенні застави виконувати наступні обов`язки на строк не більше двох місяців, передбачені п.п.1,2,3 ч. 5 ст.194 КПК України:

- прибувати до ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із місця проживання АДРЕСА_1 .

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Виконання ухвали в частині взяття під варту ОСОБА_4 покласти на ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1