Справа № 747/316/24
Провадження№ 1-кс/747/3/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року смт Талалаївка

Слідча суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 розглянула матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Талалаївського районного суду Чернігівської області звернувся адвокат ОСОБА_2 з клопотання про скасування арешту майна, а саме частини квартири, яка належить на праві при ватної власності ОСОБА_3 , що розташована у АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 у кримінальній справі № 25/32288.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Зі змісту клопотання вбачається, що постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 у кримінальній справі № 25/32288 було накладено арешт на частину квартири, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , що розташована у АДРЕСА_1 . В клопотанні порушено питання про скасування зазначеного арешту майна. Заявником адвокатом ОСОБА_2 - в клопотанні неодноразово зазначено, що справа відносно ОСОБА_3 розглянута Талалаївським районним судом 08 лютого 2024 року, в той час як долучено ви рок від 08 лютого 2006 року, тобто до набрання чинності чинним КПК України 2012 року.

Крім того, суддя звертає увагу на невірне посилання заявником адвокатом ОСОБА_2 - на норми діючого Кримінально-процесуального кодексу України (ст.ст. 537, 539, 170, 174, 368, 374 КПК України) в обґрунтування клопотання, так як відповідно до ч. 9 Розділу ХI «Перехідні положення» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Отже, в разі звернення до суду з відповідним клопотанням належний заявник має враховувати норми ст.ст. 409, 411 КПК України в редакції 1960 року та п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», в якому закріплено, що в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року) суди вправі вирішувати питання, зокрема, про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, про долю речових доказів. Відповідно до ч.6 ст.126 КПК України ( в редакції КПК 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Враховуючи, що згідно інформаційної довідки з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 5051429 від 07.10.2005, арешт накладено на підставі постанови слідчого 07 жовтня 2004 року, та долученої копії постанови слідчого СУ УМВС України в Чернігівській області, арешт майна, про скасування якого звернулась з клопотанням адвокат ОСОБА_2 був застосований слідчим під час досудового слідства до набрання чинності КПК України 2012 року, а тому скасування такого арешту майна повинно здійснюватися в порядку КПК України 1960 року, тобто у відповідності до ст.126 КПК України - постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Посилання заявника на висновки ВП ВС, викладені у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19, згідно якого зроблено висновок про те, що у разі якщо арешт на майно накладено особо яка вважає що такими діями порушено її право на майно навіть за умови що вона не є учасником кримінального провадження має право звернутись з поданням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства, не може бути взятим судом до уваги, оскільки воно регулює правовідносини КПК України 2012 року.

Отже, за відсутності доказів, якими підтверджуються обставини, викладені у клопотання про скасування арешту майна, а саме, що вирок постановлено Талалаївським районним судом 08 лютого 2024 року, а з наявної інформації, вбачається, що компетенція слідчого судді не може розповсюджуватися на дане питання, оскільки скасування арешту майна, про який йдеться в клопотанні заявника, повинно здійснюватися на підставі постанови слідчого в порядку КПК України 1960 року.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Беручи до уваги, що клопотання про скасування арешту майна подано без додержання вимог ст 174 цього Кодексу, слідча суддя приходить висновку про повернення вказаного клопотання особі, яка його подала.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 32, 94, 98, 132,107, 174, 309, 372 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1