ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/926/24 Справа № 202/5250/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року, якою щодо підозрюваного за ч.1 ст.307 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 червня 2024 року включно із можливістю внесення застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.),

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, капітан поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратори м. Дніпра ОСОБА_6 задоволено та застосовано щодо підозрюваного за ч.1 ст.307 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 червня 2024 року включно із можливістю внесення застави у розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.).

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- без поважних причин не відлучатись з місця постійного проживання та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця перебування;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 перебуваючи у невстановленому слідством місці, за невстановлених обставин та у невстановлений спосіб, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, попередньо розфасований, після чого почав зберігати його та здійснювати подальший рух вулицями міста Дніпро.

21.04.2024 року, у період часу з 20 год. 25 хв. до 20 год. 50 хв., біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 , в рамках затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в присутності двох понятих чоловічої статті, працівником поліції вилучено зі шкіряної сумки, яка належить ОСОБА_8 сліп пакет із порошкоподібною речовиною бежевого кольору масою 0,6895 г.

Надана на експертизу 22.04.2024 року в спец пакеті № PSP1331980, кристалічна речовина масою 0,6895 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,4853 г.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту психотропної речовини, кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведено, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою. Крім того, у судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, здійснювати вплив на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував, що ОСОБА_8 є працездатним, тяжкими захворюваннями не страждає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто може змінювати місце проживання на власний розсуд, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, як і не має постійного офіційного місця роботи.

З огляду на пред`явлену підозру та на матеріальний стан ОСОБА_8 слідчим суддею у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначено заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.)

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Сторона захисту вважає, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, про які першим зазначено у клопотанні. Сторона обвинувачення не надала суду доказів того, що ОСОБА_8 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, буде переховуватись від органів досудового розслідування, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Захисник зазначає, що на момент апеляційного оскарження ризики перестали існувати, оскільки ОСОБА_8 не має будь якого наміру переховуватись від суду, більш того, органу досудового розслідування відомо його місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 також немає потреби незаконно впливати на свідків, так як даних осіб вже було опитано у межах кримінального провадження. Також, ОСОБА_8 не збирається вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Під час апеляційного перегляду:

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту у повному обсязі та просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК дає підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно з наданими суду матеріалами справи ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або свідчили б про не причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою або невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Покарання, передбачене санкцією інкримінованої ОСОБА_8 статті позбавлення волі стоком від чотирьох до восьми років, що відповідно до положень ч.5 ст.12 КК України свідчить про те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України є тяжким.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає захисник.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні. В разі здійснення на них впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 останні можуть змінити свої покази, чим ввести орган досудового розслідування в оману та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд наголошує, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_8 може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні також доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого вчинити нове кримінальне правопорушення, або продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки останнім було вчинено тяжке кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, вчинене під час дії воєнного стану в України.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд звертає увагу, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом (на чому наполягає сторона захисту) або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Не спростовують правильності висновків суду й відомості про особу підозрюваного, який за словами сторони захисту має певні соціальні зв`язки, має місце реєстрації, оскільки зазначені обставини існували і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, однак не стали тими стримуючими факторами, які б могли запобігти їх вчиненню.

Слідчий суддя належним чином застосував і положення ч. 3 ст. 183 КПК та визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження, у зв`язку з чим розмір застави не є завідомо непомірним і водночас є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 у разі її внесення.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисниці слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.1 ст.307 КК України ОСОБА_8 строком на 60 днів, тобто до 19 червня 2024 року включно із можливістю внесення застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.) - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4