Справа № 135/384/24
Провадження № 1-в/135/34/24
У Х В А Л А

іменем України

07.06.2024 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , представника установи виконання покарань ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогорівка Лисичанського району Луганської області, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , мадьяра, громадянина України, не одруженого, засудженого 30.12.2011 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст.185, ч. 2, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі,

про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк,

ВСТАНОВИВ:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою.

У січні 2024 року засуджений ОСОБА_6 , який на той час відбував покарання у ДУ «Ладижинська виправна колонія (№ 39)» у вигляді довічного позбавлення волі, звернувся до суду з клопотанням про заміну йому покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. Він просив застосувати вимоги ст. 82 КК України, посилаючись на наявність законних підстав для заміни покарання на строк 15 років. Згодом ОСОБА_6 був етапований з даної установи виконання покарань до ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)», де наразі продовжує відбувати покарання.

2.Виклад позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 клопотання підтримали, просили замінити покарання більш м`яким за правилами ст. 82 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 та представник ДУ "Вільнянська установа виконання покарань (№11)" ОСОБА_8 просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що засуджений відбув менш як п`ятнадцять років покарання у виді довічного позбавлення волі, а отже не має права на відповідну заміну на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

3. Встановлені судом обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2011 за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст.185, ч. 2, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 19.01.2012 та згідно з розпорядженням про виконання вироку направлений на виконання.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.07.2019 зараховано засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2011 в час його попереднього ув`язнення з 28.12.2010 до набрання вироку законної сили 19.01.2012, за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Із наданої адміністрацією ДУ «Ладижинська виправна колонія (№ 39)» характеристики вбачається, що ОСОБА_6 до засудження за вказаним вище вироком, раніше судимий, однак судимості погашені у встановленому законом порядку. Початок строку відбуття покарання 28.12.2010. Фактично відбутий строк покарання зазначено 13 років 3 місяці 4 дні (без врахування вимог ч. 5 ст. 72 КК України). Під дію ст. 82 КК України щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк підпадає 06.12.2024.

Згідно з п. 2 даної характеристики соціально-психологічна характеристика засудженого ОСОБА_6 наступна. Форма вини за цим вироком та категорія кримінального правопорушення - умисне, корисливо-насильницьке кримінальне правопорушення, є обставини, які обтяжують покарання. Засуджений має постійне місце проживання, де до засудження мешкав із співмешканкою. Не має базової середньої освіти і не навчається, жодними професійними навичками не володіє. До арешту працював неофіційно, має негативне ставлення до працевлаштування. Повністю матеріально залежав від своєї сім`ї, друзів, соціального забезпечення. Відсутній інтерес до настільних чи інших ігор з метою отримання матеріальної чи іншої вигоди. Не робить висновків зі своїх минулих помилок, повторює їх. Не може передбачати наслідки своїх дій, бувають прояви неадекватної до ситуації поведінки, легко дратується, може проявляти агресію та неадекватність. До засудження зловживав алкоголем, кримінальне правопорушення також вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Легко піддається впливу прокримінального та/або антисоціального оточення. Правопорушення вчинене у співучасті. Соціальні зв`язки підтримуються з братом та сестрою, які позитивно впливають на його життя. Не бере відповідальності за вчинені дії на себе, свою вину не визнає, звинувачує інших осіб.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Згідно з довідкою начальника відділення СПС установи про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 02.04.2024 вбачається, що ОСОБА_6 у 2012 та 2014 роках мав по одному дисциплінарному стягненню у виді відповідно попередження та догани, заохочень не мав.

4. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 537 КПК України, суд під час виконання вироків, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Частина 1 статті 539 КПК України передбачає, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника,законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з правилами статті 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно з вимогами ч.ч. 3, 12, 13 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.ст. 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі та складення висновку здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Порядок та методика визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення. Форма індивідуального плану виправлення та ресоціалізації визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Отже, підсумовуючи наведене вище, фактичне відбування засудженим покарання у виді довічного позбавлення волі протягом не менше п`ятнадцяти років є однією з умов, виконання яких дає суду підстави вирішувати питання про можливість заміни довічного позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбув менш як п`ятнадцять років призначеного судом покарання, а тому не набув права на розгляд судом питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі щодо засудженого ОСОБА_6 складеного установою, засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Індивідуальний план виправлення та ресоціалізації засудженим ОСОБА_6 також не складався та суду не наданий.

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк до задоволення не підлягає у зв`язку з його передчасним поданням до суду.

Керуючись ст. 82 КК, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк відмовити.

Направити до Державної установи "Вільнянська установа виконання покарань (№11)" копію ухвали - для відома, та для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3