Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5346/24
Провадження №1-кп/523/1111/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000094 від 28.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси з Суворовської окружної прокуратури м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України разом з клопотанням прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також за наявності письмової заяви ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 про беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та висловивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, та відповідною заявою потерпілого ОСОБА_6 у зв`язку з чим на підставі ст.381 ч.2 КПК України суд визнав за необхідне призначити розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку. Водночас до суду надійшли матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000094 від 28.02.2024 року, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання особою своєї винуватості.

Положеннями ст.381 ч.1 КПК України регламентовано, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, невідкладно призначає судовий розгляд.

За змістом ст.382 ч.1 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За змістом обвинувального акту та вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані матеріали кримінального провадження, встановлено, що 24.02.2024 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу приміщення бару, розташованому по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин та словесного конфлікту зі своїм знайомим ОСОБА_6 , з яким вони разом вживали алкогольні напої, діючи навмисно, штовхнув останнього, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю, після чого ОСОБА_3 з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, докладаючи зусилля, своєю правою рукою стиснув голову лежачого на землі ОСОБА_6 та став бити його головою об землю, нанісши останньому не менше чотирьох ударів, тим самим спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи за №288 від 11.03.2024р. тілесні пошкодження у вигляді саден в лобній ділянці справа та зліва, які самі по собі, як в сукупності і окремо мають незначні скороминущі наслідки не більше 6 днів, що викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, що за критеріями п.2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в області надбрівної дуги латерально (до зовні) із осадженням навколо, забійної рани в правій тім`яній ділянці із осадженням навколо, які викликали розлад здоровя тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день), що за критеріями п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 відповідно письмової заяви та наданих до суду матеріалів під час досудового розслідування повністю визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, викладеному в обвинувальному акті, і будучи допитаним дізнавачем надавав визнавальні покази, не оспорюючи встановлені фактичні обставини вчиненого кримінального проступку, а також докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не проводилося відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Таким чином, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, які не заперечувалися учасниками провадження, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.125 ч.2 КК України та обвинувачений дійсно винний у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку.

Відповідно вимог ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

Згідно положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Санкцією статті 125 ч.2 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно встановлених органом досудового розслідування обставин, судом також досліджені матеріали, які наявні в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування №0000094 від 28.02.2024 року, які характеризують особу ОСОБА_3 .

При визначенні міри покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме враховує час вчинення кримінального проступку, характер, ступінь тяжкості, мотивацію та суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, які наявні в матеріалах кримінального провадження, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, за яким дільничним характеризується посередньо, скарг на його поведінку від сусідів та родичів не надходило, як вбачається не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, офіційно не працевлаштований, що говорить про відсутність постійних джерел доходів, також судом приймається до уваги відсутність тяжких наслідків, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 ч.1 п.1 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, передбачені ст.67 ч.1 п.13 КК України, досудовим слідством вказано вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися. За змістом обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000094 від 28.02.2024 року, долучених до обвинувального акту та наданих до суду, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах судового провадження за №523/5346/24 (Пр.№1-кп/523/1111/24).

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з урахуванням санкції ч.2 ст.125 КК України та вимого цього Кодексу, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії проступку, відсутність матеріальних претензій, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є не працевлаштованим, що в свою чергу за відсутності легальних джерел доходів унеможливлює призначення покарання у вигляді штрафу, а за відсутності офіційного місця роботи не вбачається підстав для застосування такого виду покарання як виправні роботи, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді обмеження волі із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень.

Керуючись ст.ст. 50-51, 61 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України - за місцем проживання засудженого.

Матеріали кримінального провадження за №0000094 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2024 року та долучених до обвинувального акту - зберігати в матеріалах судового провадження за №523/5346/24 (Пр.№1-кп/523/1111/24) в кримінальній канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ухваленого за результатами спрощеного провадження передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених ст.394 КПК України, а саме вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а для ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1