Справа № 464/6383/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/326/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 464/6383/23 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, без зареєстрованого місця проживання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2023 визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано покарання, відбуте повністю за вироком Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2023.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначено обчислювати з моменту звернення до виконання вироку. Запобіжний захід ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПП «Мережа-Сервіс Львів» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 770,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 469, 55 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він, незважаючи на введення та дію на території України правового режиму воєнного стану, 16.05.2023 близько 18.50 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45Ж, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку майно, яке належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: ковбасу «Extra chorizo C/B D/Y HAP ESPANA», вагою 70 г, у кількості 7 шт., вартістю 35,17 грн за 1 шт., загальною вартістю 246,19 грн, ковбасу «Сальчічон С/К В/У ELPOZO», вагою 80 г, у кількості 5 шт., вартістю 36,19 грн за 1 шт., загальною вартістю 180,95 грн, хамон «SERRANO B/Y ELPOZO», вагою 60 г, у кількості 1 шт., вартістю 42,41 грн, яке заховав собі під кофту, після чого, не здійснивши оплату за вказаний товар, з викраденим вийшов з приміщення магазину, та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 469,55 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 , незважаючи на введення та дію на території України правового режиму воєнного стану, 26.06.2023 близько 18.35 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку майно, яке належить ПП «Мережа-Сервіс Львів», а саме: цукерки «Raffaello» Т15, вагою 150 г, у кількості 4 шт., вартістю 93,65 грн за 1 шт., загальною вартістю 374,60 грн, печиво «Tago» кардинали забайоне молочний шоколад, вагою 180 г, у кількості 3 шт., вартістю 59,75 грн за 1 шт., загальною вартістю 179,25 грн, цукерки «Ferrero Rocher» Т16, вагою 200 г, у кількості 1 шт., вартістю 141,75 грн, цукерки «Ferrero Roche» Астуччіо, вагою 100 г, у кількості 1 шт., вартістю 74,60 грн, яке заховав собі у сумку, після чого, не здійснивши оплату за вказаний товар, з викраденим вийшов з приміщення магазину, та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду ПП «Мережа-Сервіс Львів» на загальну суму 770,20 грн.

На вирок суду прокурор ОСОБА_9 апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду щодо ОСОБА_5 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2023 призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор не погоджується з рішенням суду щодо застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_5 покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Вважає, що судом не враховано у повній мірі та не надано об`єктивної та всебічної оцінки усім обставинам, які мають значення для призначення особі покарання, а саме: ступеню тяжкості, обставинам вчинення злочину і даним про особу обвинуваченого, та не наведено належних і достатніх обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Зокрема, судом не взято до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2023 за вчинення аналогічного злочину.

Також, на думку прокурора, судом не вказано, яким чином наведені пом`якшуючі покарання обставини разом з даними про особу ОСОБА_5 істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Від представника потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_10 надійшло клопотання про розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 без його участі.

У суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_7 , подану апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу прокурора заперечили, просили залишити таку без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 69 КК України, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У своїй апеляційній скарзі прокурор, зокрема, вказує на те, що в оскаржуваному рішенні місцевим судом не наведені належні і достатні мотиви для застосування при призначенні ОСОБА_5 покарання вимог ст. 69 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції з дотриманням зазначених вимог закону врахував наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: беззаперечне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Щире каяття ОСОБА_5 полягало у визнанні ним обставин щодо події кримінальних правопорушень, у тому числі його часу, місця та способу вчинення. ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому протиправних дій не вчиняти. Крім того, ОСОБА_5 активно сприяв у розкритті кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, про що свідчать докази, досліджені у судовому засіданні суду першої інстанції, а саме: протоколи слідчих експериментів, в ході яких ОСОБА_5 чітко та послідовно повідомляв про обставини вчинення кримінальних правопорушень, добровільно надав органу досудового розслідування особисті речі, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Окрім цього суд взяв до уваги, що предметом обох злочинних діянь були продукти харчування, а розмір викраденого не спричинив значної шкоди потерпілим, зважаючи на те, що останні є суб`єктами господарювання.

Вищевказані обставини відповідно до ст. 66 КК України є такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням наведеного суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, застосувавши положення ч. 1 ст. 69 КК України, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2023, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Разом з тим, суд врахував особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не працює, не має постійного місця проживання, хоч і вважається згідно з ст. 89 КК України особою не судимою, проте неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, реально відбував покарання, а тому, розцінюючи такі обставини як сукупність характеризуючих ознак особи, та дійшов висновку, що необхідним та виправданим є покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.

На думку апеляційного суду таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

Апеляційна скарга прокурора не містить правових підстав для скасування вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3