Справа № 331/5178/23
Провадження № 1-кп/331/259/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000582 від 09.06.2023 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, інваліда ІІ групи, має статус учасника бойових дій, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.08.2008 Кам"янко-Дніпровським р/с Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

-01.09.2010 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вирком Каменко-Дніпровського р/с Запорізької області від 18.08.2008 та остаточно визначене покарання у вигляді 2 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 19.09.2011 умовно - достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 2 місяці та 6 днів.

- 01.10.2015 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ст.15 ч.2, ст.185 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-06.04.2016 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

-31.05.2018 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.185 ч.2, ст.357 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання, звільнений з іспитовим строком 3 роки, 09 червня 2021 року ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області звільнено від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні

09 червня 2023 року приблизно о 13 годині 35 хвилині, ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні аптеки «Жива вода» за адресою: АДРЕСА_3 , з прилавку, таємно викрав мобільний телефон «Samsung A31» в корпусі сірого кольору, в якому була встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду в сумі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

2. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

3. Позиція обвинуваченого

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково та пояснив, що влітку 2023 року він зайшов до аптеки, яка знаходиться по вул. Шкільна, для того, щоб купити ліки. При вході в аптеку з правої сторони була касова зона, біля неї була поличка, на якій лежав мобільний телефон. Зазначає, що в черзі перед ним знаходилась невідома йому жінка. Далі, жінка покинула аптеку та він побачив, що на поличці так і залишився лежати телефон. Він розрахувався за ліки та взяв вказаний мобільний телефон. Вказує, що на той час в нього не було житла та дуже потрібні були грошові кошти. Далі, зазначає, що приблизно дві години мобільний телефон був у нього та він думав, що власник телефону буде його шукати та подзвонить на нього, однак жодних дзвінків не поступило. Після чого, він вирішив піти на ринок « ОСОБА_7 », де й продав зазначений мобільний телефон незнайомій особі за 2 700 гривень. Далі, він повернувся до аптеки, побачив там представників поліції, вирішив підійти до них та розповів, що мобільний телефон забрав він. Після чого намагався знайти вказаний телефон, однак пошуки результату не дали. Наголошує на тому, що не міг подумати, що це мобільний телефон жіночки, яка стояла в черзі перед ним. Сподівався, що господар телефону зателефонує йому, але ніяких дзвінків не було, тому лише через деякий час він вирішив продати телефон. Просив суд суворо його не карати та застосувати покарання, не пов`язане із позбавлення волі.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин скоєння кримінального правопорушення.

Не дивлячись на часткове визнання своєї провини, вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованому йому злочину підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що в день, коли відбулися події, вона перебувала на своєму робочому місці у аптеці «Жива вода» за адресою АДРЕСА_3 . Вона працює фармацевтом та її робоче місце обладнане прилавком та склом. Приблизно в обідній час до прилавку підійшла жінка, отримала від неї консультацію, обрала товар та вийшла з приміщення аптеки. Після жінки до приміщення аптеки зайшов чоловік, здійснив покупки, розрахувався та вийшов. Через 5 хвилин він знову зайшов до приміщення аптеки та зазначив, що забувся свій мобільний телефон. Після чого взяв телефон та пішов. Далі, повернулась жінка та запитала в неї, чи не забувала вона в аптеці свій мобільний телефон. Вона повідомила жінці, що після неї приходив невідомий молодий чоловік, який і забрав телефон. Після чого жінка направилась до поліції. Через деякий час до аптеки завітали працівники поліції, та в цей же час повернувся ОСОБА_3 , вона одразу зазначила, що це саме той молодий чоловік, який забрав мобільний телефон. Наголошує на тому, що особисто бачила, як ОСОБА_3 з-під вітрини взяв мобільний телефон, однак на той момент, вона не знала, що вказаний телефон належить жінці, яка перебувала в аптеці раніше. Зазначає, що в аптеці є камери відеоспостереження, однак на відео видно тільки її та не видно покупців.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працює продавцем мобільних телефонів на ринку « ОСОБА_7 ». В один з днів, точної дати він не пам`ятає, до нього підійшов ОСОБА_3 та повідомив, що хоче закласти свій мобільний телефон марки «Samsung» темного кольору, він погодився на вказану пропозицію та заплатив останньому 2800 гривень. Далі, приблизно о 14-30 він передав вказаний мобільний телефон своїм знайомим. Зазначив, що в мобільному телефоні була відсутня сім-картка.

Крім того, провина ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_6 , яка зазначила, що 09.06.2023 приблизно о 13:26, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 в аптеці «Жива вода» невідома особа таємно викрала мобільний телефон марки «Самсунг А31» в корпусі сірого кольору з номером телефону НОМЕР_1 (т.1 а.с.56);

- протоколом огляду місця події від 09.06.2023 місцем події являється приміщення аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Вхід в аптеку здійснюється через одностворчаті металопластикові двері, оснащені склом та одним врізним замком, які на момент огляду перебувають в положенні «відкрито». При вході вздовж лівої стіни аптеки розташований стелаж з торговими вітринами, на полицях якого знаходяться лікарські засоби. В дальньому лівому куті торгового залу розташована рекламна зона з повідомленнями про акції. Вздовж стіни розташованої паралельно входу в аптеку стоять торгові полички з вітринами, в яких знаходяться лікарські засоби. За вищевикладеним стелажем розташована касова зона. В дальньому правому куті торгової зали аптеки, перед стелажем розташована зона відпочину, де знаходиться офісне крісло. Вздовж лівої стіни аптеки розташований стелаж з лікарськими засобами по середині якого мається віконце, через яке здійснюється покупка лікарських засобів. Вздовж даного стелажу на торгівельний зал виходить прилавок. За вищевказаним стелажем розташована касова зона. З місця огляду нічого не вилучалось, місце події сфотографоване за правилами судової фотографії на цифровий фотоапарат «Canon» (т.1 а.с.57-64);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2023 та фототаблиці до нього, згідно якого свідок ОСОБА_9 упізнав ОСОБА_3 за його рисами обличчя, розрізом очей, скулами (особа під №2) , як особу, яка 09.06.2023 знаходячись на ринку « ОСОБА_7 » продав йому мобільний телефон «Самсунг» (т.1 а.с.65-67);

- висновком експерта № 538-23 від 14.07.2023, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung Galaxy A 31 4/64 GB в корпусі сірого кольору, який був придбаний в літку 2021 року, станом на 09.06.2023 складала 3 900, 00 грн (т.1 а.с.69-71).

5. Мотиви суду

У судовому засіданні обвинувачений вказував на те, що він не знав, хто саме забув мобільний телефон в аптеці, не зміг самостійно відшукати власника мобільного телефону, певний час очікував на дзвінок від власника та мав намір повернути його володільцю, та лише за спливом деякого проміжку часу прийняв рішення його продати, тобто він не мав умислу саме на викрадення чужого майна, а привласнив собі те майно, яке було загублено.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд спирається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №128/984/17 від 23.06.2020 року, у якій констатовано, що за нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.

Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Так, у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що після здійснення покупок жінкою, до аптеки зайшов чоловік, зробив покупки, а потім знову повернувся та ніби-то став шукати свій телефон, який знайшов та пішов з аптеки з телефоном у руці. Через незначний час до аптеки повернулась жінка та стала розпитувати, чи не залишала вона в аптеці свій мобільний телефон.

З наведених свідком пояснень видається очевидним, що ОСОБА_3 , виявивши мобільний телефон, який перебував без нагляду господаря на поличці в аптеці (тобто був загублений), зрозумів, що він залишений покупцем, який робив покупки перед ним, після чого під вигаданим приводом, що цей мобільний телефон належить йому, виніс його з приміщення аптеки, а у подальшому - привласнив та розпорядився на власний розсуд.

До того ж з пояснень свідка ОСОБА_8 слідує, що жінка повернулась до аптеки, розшукуючи свій загублений телефон через незначний час, за цей період інші покупці до аптеки не заходили, що свідчить на користь того, що між втратою телефону та намаганням потерпілої його повернути пройшов незначний час, який не давав підстави вважати майно остаточно втраченим.

Також суд відкидає доводи обвинуваченого, що він тривалий час очікував телефонного дзвінка від господаря із наміром повернути телефон, а іншіим чином виявити господаря він не міг, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на момент виявлення мобільного телефону в приміщенні аптеки розумів, що він належить покупцеві, який робив покупки до нього, але до представника аптеки із повідомленням про виявлення ним безхазяйної речі не звернувся, а навпаки приховав свої дії від фармацевта, що вказує на намір заволодіти чужим майном у власних корисливих цілях.

Факт продажу мобільного телефону невідомій особі, що підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , у той же день також підтверджує наявність саме корисливої мети у діях обвинуваченого.

З огляду на зазначені обставини, суд доходить висновку про наявність у діях ОСОБА_3 ознак крадіжки, оскільки факт привласнення знахідки не знайшов свого підтвердження.

6. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, який зазначив, що вважає свої дії помилковими, щиро жалкує про те, що заподіяв шкоду потерпілій, замість того, щоб повернути телефон, який був ним знайдений.

Крім того, суд вважає можливим врахувати у якості пом"якшувальної покарання обставини активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, оскільки як було підтверджено у судовому засіданні не тільки поясненнями обвинуваченого, а і свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_3 добровільно та самостійно повернувся до приміщення аптеки після вчинення злочину та зізнався у вчиненому працівникам поліції, яким правдиво повідомив про обставини заволодіння ним телефоном та зазначив, місце, куди він продав викрадене майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК Укарїни при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Так, під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій, оскільки брав безпосередню участь у антиторористичній операції у період з 22.08.2015 до 09.11.2015, нагороджений медаллю "За оборону рідної держави", що, на думку суду, суттєво впливає на призначення покарання у бік його пом"якшення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

7. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних із посяганням на чужу власність, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, неодноразово засуджувався до покарання із випробувальним строком, за час якого належним чином виконував покладені на нього обов"язки та не вчиняв нових кримінальних правопорушень.

Водночас ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи в результаті поранення, яке отримав внаслідок участі у бойових діях у 2015 році (має ампутацію пальців правої руки), має статус тимчасово переміщеної особи з 29.06.2022, має незначні доходи у вигляді пенсії з інвалідності та матеріальної допомоги внутрішньо-переміщеним особам, інших кримінальних правопорушень з моменту звільнення від покарання з випробуванням (тобто з 09.06.2021) не вчиняв.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК Укарїни за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Так, оскільки судом були встановлені три обставини, які значно пом"якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також наявність статусу учасника бойових дій та нагороди за захист держави), а обставини, які його обтяжують, відсутні, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який є інвалідом 2 групи, є внутрішньо-переміщеною особою, а також той факт, що ОСОБА_5 , перебуваючи на випробувальному терміні тобто під наглядом органу пробації змінював свою поведінку на краще та утримувався від вчинення кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі навіть у мінімальному розмірі не буде справедливим та не відповідатиме меті його призначення, тому вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України тобто перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч.4 ст. 185 КК України, у вигляді пробаційного нагляду, що буде відповідати вимогам ст. 50 КК України.

8. Вирішення цивільного позову

Представником потерпілої ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_10 заявлено цивільний позов, у якому остання просила стягнути з обвинуваченого 8798,18 гривень матеріальної шкоди. Цивільний позов обґрунтований тим, що потерпіла ОСОБА_6 , оцінює спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 8798,18 грн, що відповідає сумі 229 євро, так як викрадений мобільний телефон «Samsung A31» в корпусі сірого кольору, в якому була встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_1 був придбаний нею на заробітках в Італії 24.02.2021 за 229,00 євро. Станом на 05.10.2023 курс євро згідно інформаційного валютного курсу НБУ складає 38,42 грн. Відтак, завдану потерпілій ОСОБА_6 протиправними діями цивільного відповідача ОСОБА_3 майнову шкоду вона оцінює у в 8798,18 грн.

У подальшому представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 на адресу суду надіслала клопотання, в якому вказала, що дія договору з потерпілою ОСОБА_6 закінчена 31.12.2023 та надалі продовжувати представляти інтереси ОСОБА_6 наміру вона не має. Потерпіла ОСОБА_6 в жодне судове засідання не прибула про причини неявки суду не повідомила.

Вирішуючи цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 спричиненої шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, відповідно до висновку експерта № 538-23 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung Galaxy A 31 4/64 GB в корпусі сірого кольору, який був придбаний в літку 2021 року, станом на 09.06.2023 складала 3 900, 00 грн

З огляду на вищевикладене, з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає стягненню саме 3 900 грн, тобто сума, яка відповідає дійсній вартості викраденого майна станом на час його викрадення, тому позовна заява підлягає частковому задоволенню.

9. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати, пов`язані із проведеними експертними роботами, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років пробаційного нагляду із застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду щодо ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання до набрання вироком суду законної сили щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 955,92 гривень.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 3 900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В іншій частині позову відмовити.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1