Справа № 450/1335/24 Провадження № 1-кс/450/428/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в:

09 травня 2024 року заявник ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2024 року на автомобіль марки «OPEL» моделі «INSIGNIA» номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1 . Мотивував клопотання тим, що в подальшому арешті майна відсутня потреба, оскільки всі необхідні слідчі дії, зокрема огляд автомобіля експертом, проведені. З огляду на вказане просив клопотання задовольнити, а розгляд такого проводити за його відсутністю.

В судове засідання 10 травня 2024 року учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду клопотання не подали.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.

Вивчивши подане клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «OPEL» моделі «INSIGNIA» номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з наведеної ухвали, необхідність накладення арешту на вказане майно була обумовлена потребою в проведенні ряду експертиз та збереженні речового доказу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма дозволяє скасувати арешт майна лише у випадку відсутності подальшої потреби у такому або у разі необґрунтованого накладення арешту. При цьому, як вбачається з поданого клопотання, заявник ОСОБА_3 вважає, що подальша дія арешту майна не є необхідною з огляду на те, що всі необхідні слідчі дії, а також експертизи проведено.

Водночас, до клопотання не долучено доказів на підтвердження вчинення будь-яких слідчих дій, зокрема проведення судових експертиз.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слід вказати, що даний автомобіль визнано речовим доказом і фактично до завершення кримінального провадження та ухвалення у ньому остаточного рішення, такий речовий доказ повинен бути збережений у належному стані.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1