В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 542/687/24

Кримінальне провадження № 1-кп/542/69/24

18 квітня 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024 за № 0000051 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своєю рідною матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У період часу з серпня 2023 року по лютий 2024 року, а саме: 23.08.2023, 26.10.2023 та 09.02.2024, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , систематично вчиняла відносно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявлялись у словесних образах потерпілої, нецензурній лайці та погрозами фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань останньої.

Так, постановою Новосанжарського районного суду від 29.08.2023 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. Відповідно до вказаної постанови, 23.08.2023 о 13:30 год, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 умисно висловлювалася нецензурною лайкою в бік своєї матері ОСОБА_5 , що проживає разом з нею, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Постановою Новосанжарського районного суду від 27.11.2023 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до вказаної постанови, 26.10.2023 близько 17:00 год за адресою: АДРЕСА_3 громадянка ОСОБА_4 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: погрожувала їй фізичною розправою, чим могла завдати шкоди психологічному здоров`ю останньої.

Постановою Новосанжарського районного суду від 15.02.2024 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до вказаної постанови, 09.02.2024 близько 20 год 50 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство, а саме: висловлювалася нецензурною лайкою, словесно принижувала, провокувала бійку, хапала за одяг та штовхала, чим могла завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю останньої. Порушення вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення насильства в сім`ї, належних висновків для себе не зробила, продовжила вчиняти домашнє насильство відносно матері ОСОБА_5 та 05.03.2024, близько 10 год 00 хв, знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинила психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , що виразилося у систематичному висловлюванні словесних образ нецензурною лайкою, словесних приниженнях, що призвело до її психологічних страждань.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.03.2024 близько 14 год 00 хв ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинила психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , що виразилося у систематичному висловлюванні словесних образ нецензурною лайкою, приниженнях, що призвело до її психологічних страждань.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 08.03.2024 слідує, що на період часу, до якого відноситься вчинення проти ОСОБА_5 протиправних дій та на теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждала і не страждає, і при збереженості у неї інтелектуально-мнестичних функцій могла правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, утримувати їх в пам`яті та в наступному довільно відтворювати під час проведення з нею слідчих дій та в судовому засіданні.

Досліджені матеріали кримінального провадження, дані психодіагностичного, клінічного обстеження свідчать, що внаслідок вчинення проти ОСОБА_5 протиправних дій, у неї виникли та утримуються до теперішнього часу психічні розлади невротичного рівня у вигляді помірно-виражених розладів адаптації, з тривожно-депресивною, дизсомнічною симптоматикою. Час виникнення вказаних психічних розладів, клінічне наповнення, фабула переживань, залежність інтенсивності від особливостей взаємодії з ОСОБА_4 , дозволяють стверджувати, що їх виникнення знаходяться у причинному зв`язку з вчиненими проти ОСОБА_5 протиправними діями.

Для підекспертної особи ОСОБА_5 ситуація, що досліджується за справою має виражений психотравмувальний характер. У зв`язку з перенесеним домашнім насильством вона зазнала негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття безпорадності, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 заподіяла своїй матері ОСОБА_5 психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої та погіршення якості її життя.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке виразилося в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо матері - ОСОБА_5 , тобто особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

04 квітня 2024 року між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 укладена угода про примирення в порядку ст. 468 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною.

Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 судовому засіданні підтримали укладену угоду про примирення, просили її затвердити, при цьому обвинувачена та потерпіла підтвердили свою згоду на застосування щодо обвинуваченої узгодженої в угоді міри покарання.

Враховуючи, що між потерпілою та підозрюваною досягнуто угоди про примирення, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Сторони угоди в судовому засіданні також зазначили, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1КК України, визнала повністю, пояснила, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до неї не застосовувалося, просила суд затвердити угоду про примирення між потерпілою та нею.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері - ОСОБА_5 , тобто особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Судом встановлено, що сторонами угоди було узгоджено покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді позбавлення волі терміном на один рік. На підставі ст. 75 КК України узгоджено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Судом також встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченою та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснені положення ч. 5 ст. 474 КПК України, які їй зрозумілі, нею усвідомлено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченої ОСОБА_4 . та встановлено, що вона має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно, в силу ст. 89 КК України раніше не судима, раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, примирилася із потерпілою, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, що інкримінується обвинуваченій є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що угода про примирення укладена за ініціативою потерпілої ОСОБА_5 , яка цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, а обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені потерпілою та обвинуваченою вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винна перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність претензій фінансового характеру у потерпілої, з урахуванням особи винної, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між потерпілою та обвинуваченою угоди про примирення, призначення останній узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

На підставі ст. 76 КК України суд вважає необхідним покласти на обвинувачену обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 04 квітня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024 за № 0000051, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим про примирення може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченій, потерпілій.

Копію вироку не пізніше наступного для після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1