Справа № 206/1468/24
Провадження № 1-в/206/91/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Дніпро письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника-адвоката: ОСОБА_6

лікаряпсихіатра ОСОБА_3

особи стосовно якої розглядається заява ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

21.03.2024 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До заяви долучено висновок комісії-лікарів психіатрів від 15.03.2024 під №60.

У вказаній письмовій заяві заявник вказував, що згідно з ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 до ОСОБА_4 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023, ОСОБА_4 було продовжено примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2024, було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_4 , адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви, вважав за можливе задовольнити заяву та змінити примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити письмову заяву з наведених у неї підстав.

Особа стосовно якої розглядається заява ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву просив задовольнити заяву. Зазначив, що буде виконувати обов`язки та відвідувати лікаря, займатися будинком та працювати.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вважав за можливе задовольнити письмову заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що письмова заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення)їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з дорученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419,422,424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності зміни примусових заходів медичного характеру у висновку від 15.03.2024 комісія лікарів-психіатрів зазначила наступне. В результаті огляду комісією лікарів-психіатрів виявляється, що психічний стан ОСОБА_4 в результаті проведених лікувальних та реабілітаційних заходів покращився та довготривало залишався стабільним, про що свідчить впорядкована поведінка, рівний настрій, відсутність порушень режиму відділення; агресивні та аутоагресивні тенденції не спостерігалися; була відсутня на протязі перебування у відділенні психотична симптоматика; виявляв критичне відношення до свого психічного стану; сформувалося розуміння протиправності та карності скоєного суспільно-небезпечного діяння; пацієнт має вірні соціальні настанови, настроєний на тверезий спосіб життя; виявляє усвідомлення необхідності прийому підтримуючої терапії, спостереження у лікаря-психіатра та продовження соціально-реабілітаційних заходів; закріпилися моделі соціально-адаптованої поведінки. На час огляду комісією лікарів-психіатрів пацієнт соціальної небезпеки не становить. Застосування стаціонарного виду примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом не потребує. Для подальшої корекції проявів негативної симптоматики, продовження медичної, соціальної та психологічної реабілітації з метою досягнення найбільш повної інтеграції пацієнта в суспільство, рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів: доцільно змінити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про що зазначено також в письмовій заяві лікаря-психіатра ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити та змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 місяців.

Керуючись ст.ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.94,95 Кримінального кодексу України, ст.336,372, 503, 512-514 КПК України,постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1