Справа № 553/623/24
Провадження № 1-кп/553/677/2024
В И Р О К

Іменем України

02.04.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лиман Краматорського району Донецької області, є громадянином України, з неповною середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

19.12.2023, під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, ОСОБА_3 , близько 08:30 год., правомірно перебуваючи в коридорі спільного загальнодоступного користування АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 в цей час був відсутній в помешканні, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку кросівок марки "Адідас Озалія" бежевого кольору вартістю 2029,67 грн, що знаходилися на підлозі у коридорі, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму. У подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Зазначеними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім того, 20.12.2023, під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, ОСОБА_3 , близько 14:00 год., правомірно перебуваючи в АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 в цей час був відсутній в помешканні, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку парфумів марки "Greed Aventus" об`ємом 100 мл, вартістю 941,67 грн, які знаходилися на столі у кімнаті, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму. У подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Зазначеними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення так, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорює правову кваліфікацію вчиненого злочину.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що потерпілий є його дядьком, з яким вони проживають разом. 19.12.2023, у ранковий час, коли його дядька не було вдома, він шляхом вільного доступу взяв його кросівки, які знаходилися в коридорі та пішов до свого товариша, якому і подарував їх. Так само, 20.12.2023, він, скориставшись, що ОСОБА_5 не було вдома, викрав парфуми, які в подальшому також подарував своєму товаришу.

Матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, просить призначити покарання ОСОБА_3 на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не має.

З показань обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що вину у вчиненому злочині він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст вказаних фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

Таким чином, суд доходить висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив: (епізод 1) кримінальне правопорушення - злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; (епізод 2) кримінальне правопорушення - злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_3 встановлено, що він вважається таким, що не має судимості відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за фактичним місцем проживання характеризується задовільно, алкогольними напоями не зловживає, наркотичні речовини не вживає, скарг від сусідів не надходило, 04.07.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП.

Згідно висновку органу пробації, який міститься у досудовій доповіді від 27.03.2024, виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - високий, ризик небезпеки для суспільства - середній.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які відповідно до частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Відповідно до положень статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Водночас, згідно із частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з частиною 2 статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким умисним злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу винного, відсутність претензій з боку потерпілого, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався і підстав для обрання не вбачається.

Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Застосований арешт вилученого майна на підставі ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.01.2024 (справа № 554/173/24, провадження 1-кс/554/765/2024), та від 05.01.2024 (справа № 554/254/24, провадження 1-кс/554/798/2024) належить скасувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 к.

Речові докази - кросівки марки "Адідас Озалія" бежевого кольору та парфуми марки "Greed Aventus" об`ємом 100 мл, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати йому повернутим.

Скасувати арешт майна, який накладено на підставі ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.01.2024 (справа № 554/173/24, провадження 1-кс/554/765/2024), та від 05.01.2024 (справа № 554/254/24, провадження 1-кс/554/798/2024), а саме на кросівки марки "Адідас Озалія" бежевого кольору та парфуми марки "Greed Aventus".

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий ОСОБА_1