Справа № 676/1425/24
Провадження № 1-кп/676/192/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2024 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч. 1, 2 ст. 182, ч.ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 190 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 в грудні 2021 року, точної дати та часу в ході досудового та судового слідства не встановлено, отримав від потерпілого ОСОБА_6 , який не будучи обізнаним з дійсними намірами свого знайомого ОСОБА_4 щодо оформлення заявок про отримання кредитних коштів від його імені, добровільно надіслав на прохання останнього фото офіційних документів, які посвідчують його особу, а саме паспорту громадянина України та витягу про місце проживання.
Після цього, ОСОБА_4 , маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_6 , з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілого ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст.ст. 10, 13 Закону України «Про захист персональних даних» згідно яких «використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону. Зберігання персональних даних передбачає дії щодо забезпечення їх цілісності та відповідного режиму доступу до них»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці», умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, до 29.12.2021 незаконно зберігав, отриману від ОСОБА_6 фотокопію паспорту, що містить конфіденційну інформацію про останнього.
В подальшому, 29.12.2021, точної години в ході досудового та судового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_6 , за допомогою власного мобільного телефону із сім-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_1 , зайшов в обліковий запис в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Monobank», від імені ОСОБА_6 , з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілого ОСОБА_6 , здійснив заповнення онлайн заявки про отримання кредитних коштів через фінансову установу ТОВ «Мілоан» в мережі «Інтернет», таким чином без дозволу та відома ОСОБА_6 незаконно використав конфіденційну інформацію про потерпілого, а саме відомості, які зазначені у паспорті громадянина України № НОМЕР_2 , орган, що видав 6811, дата видачі 18.04.2018 та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 виданий на ім`я останнього, внаслідок чого укладено Договір про споживчий кредит №101560546 від 29.12.2021, від імені потерпілого ОСОБА_6 , без його згоди.
Крім того встановлено, що 29.12.2021 ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Київ, маючи попередньо надані ОСОБА_6 документи, що містять його конфіденційні персональні дані, а саме паспорт громадянина України, витяг про місце проживання та фотокартку із зображенням останнього із паспортом громадянина України, прийняв рішення про заволодіння грошовими коштами кредитних установ, шляхом обману та незаконними операціями з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Тоді ж, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та з викристанням електронно-обчислювальної техніки, кредиту в ТОВ «Міолан», що являється фінансовою установою, знаючи обов`язкові умови для його отримання, а саме необхідність заповнення в електронному виді заяви відповідного зразка із зазначенням анкетних даних, дати народження, паспортних даних та інших відомостей про особу, яка бажає отримати кредит, надав до ТОВ «Міолан» анкетні відомості іншої особи, а саме ОСОБА_6 , який не уповноважував останнього на вчинення таких дій. Зокрема, ОСОБА_4 , шляхом обману, з метою отримання кредиту для своїх потреб, умисно подав інформацію до ТОВ «Міолан» щодо особи позичальника, надавши до вказаної фінансової установи через мережу Інтернет паспортні дані на ім`я ОСОБА_6 та ідентифікаційний код, вказавши також реквізити банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 IBAN НОМЕР_5 , що стало підставою для надання йому кредиту в сумі 10 000 грн.
Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 незаконно заволодів належними фінансовій установі ТОВ «Мілоан» грошовими коштами в сумі 10 000 грн., розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Мілоан» матеріальних збитків на вказану суму.
В подальшому, того ж дня в період часу з 13 год. 25 хв. по 13 год. 39 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Києві, розпорядився частиною грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, на власний розсуд, а саме о 13 год. 25 хв. перерахував із власного особового банківського рахунку АТ «Універсал Банк» НОМЕР_7 на особовий банківський рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 700 грн. та о 13 год. 39 хв. здійснив безготівковий розрахунок за товари в сумі 298 грн., тим самим вчинив фінансову операцію з грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом .
Також встановлено, що в грудні 2021 року, точної дати та часу в ході досудового та судового слідства не встановлено, потерпілий ОСОБА_6 , не будучи обізнаним з дійсними намірами свого знайомого ОСОБА_4 щодо оформлення заявок про отримання кредитних коштів від його імені, добровільно надіслав на прохання останнього фото офіційних документів, які посвідчують його особу, а саме паспорту громадянина України та витягу про місце проживання.
Після цього, ОСОБА_4 , маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_6 , з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілого ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст.ст. 10, 13 Закону України «Про захист персональних даних» згідно яких «використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону. Зберігання персональних даних передбачає дії щодо забезпечення їх цілісності та відповідного режиму доступу до них»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці», умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, до 06.01.2022 повторно незаконно зберігав, отриману від ОСОБА_6 фотокопію паспорту, що містить конфіденційну інформацію про останнього.
В подальшому, 06.01.2022, точної години в ході досудового та судового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_6 , за допомогою власного мобільного телефону із сім-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_1 , зайшов в обліковий запис в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Monobank», від імені ОСОБА_6 , з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілого ОСОБА_6 , здійснив заповнення онлайн заявки про отримання кредитних коштів через фінансову установу ТОВ «Містер Кеш» (правонаступником якого з 19.10.2022 являється ТОВ «Фінфорс») в мережі «Інтернет», таким чином без дозволу та відома ОСОБА_6 повторно незаконно використав конфіденційну інформацію про потерпілого, а саме відомості, які зазначені у паспорті громадянина України № НОМЕР_2 , орган що видав 6811, дата видачі 18.04.2018 та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 виданий на ім`я останнього, внаслідок чого укладено кредитний договір №510372-М від 06.01.2022, від імені потерпілого ОСОБА_6 , без його згоди.
Крім того встановлено, що 06.01.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Київ, маючи попередньо надані ОСОБА_6 конфіденційні персональні дані, а саме паспорт громадянина України, витяг про місце проживання та фотокартку із зображенням останнього із паспортом громадянина України, прийняв рішення про заволодіння грошовими коштами кредитних установ, шляхом обману та незаконними операціями з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Тоді ж, ОСОБА_4 , маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами кредиту в ТОВ «Містер Кеш» (правонаступником якого з 19.10.2022 являється ТОВ «Фінфорс»), що являється фінансовою установою, знаючи обов`язкові умови для його отримання, а саме необхідність заповнення в електронному виді заяви відповідного зразка із зазначенням анкетних даних, дати народження, паспортних даних та інших відомостей про особу, яка бажає отримати кредит, надав до ТОВ «Містер Кеш» анкетні відомості іншої особи, а саме ОСОБА_6 , який не уповноважував останнього на вчинення таких дій. Зокрема, ОСОБА_4 , шляхом обману, з метою отримання кредиту для своїх потреб, повторно, умисно, подав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «Містер Кеш» щодо особи позичальника, надавши до вказаної фінансової установи через мережу Інтернет паспортні дані на ім`я ОСОБА_6 та ідентифікаційний код, вказавши також реквізити банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 IBAN НОМЕР_5 , що стало підставою для надання йому кредиту в сумі 500 грн.
Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 незаконно заволодів належними фінансовій установі ТОВ «Містер Кеш» (правонаступником якого з 19.10.2022 являється ТОВ «Фінфорс») грошовими коштами в сумі 500 грн, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою легалізації коштів, одержаних внаслідок незаконного зберігання та використання конфіденційної інформації про особу ОСОБА_6 та вчинення шахрайських дій відносно фінансової установи ТОВ «Містер Кеш» (правонаступником якого з 19.10.2022 являється ТОВ «Фінфорс»), яка перерахувала на особовий рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_6 відкритого на ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 грн., за оформлений ОСОБА_4 від імені ОСОБА_6 кредит, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на легалізацію (відмивання) грошових коштів, здобутих злочинним шляхом вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи про незаконне походження грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч.3 ст.190 КК України, реалізуючи свій умисел, спрямований на легалізацію (відмивання) грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, 06.01.2022 о 17 год. 24 хв., перебуваючи у м. Кам`янець-Подільський, діючи умисно, повторно, шляхом переказу з особового банківського рахунку ОСОБА_6 в АТ «Універсал Банк» НОМЕР_6 , на власний особовий банківський рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_7 грошових коштів, виконав о 17 год. 24 хв. транзакцію на суму 500 грн., тим самим вчинив дії, спрямовані на приховання походження коштів отриманих злочинним шляхом, що виразились у їх переміщанні з одного рахунку на інший.
В подальшому, того ж дня ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Кам`янець-Подільський, розпорядився частиною грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, на власний розсуд, а саме о 20 год. 29 хв. здійснив безготівковий розрахунок за товари (послуги) в сумі 399,86 грн. та о 22 год. 20 хв. здійснив безготівковий розрахунок за товари (послуги) в сумі 70 гривень тим самим вчинив фінансові операції з грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом.
28.03.2024 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України.
Відповідно до вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 з урахуванням істотних для даного кримінального провадження обставин дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за за ч.ч. 1, 2 ст. 182, ч.ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 190 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені вказаного діяння, висловив свою згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання за ч.1 ст. 182 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст. 182 КК України 3 роки обмеження волі; за ч.3 ст. 190 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 209 КК України 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права займатися кредитно-фінансовою діяльністю, яка пов`язана з розпорядженням та використанням кредитних коштів на 1 рік; за ч.2 ст. 209 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права займатися кредитно-фінансовою діяльністю, яка пов`язана з розпорядженням та використанням кредитних коштів на 2 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та з позбавленням права займатися кредитно-фінансовою діяльністю, яка пов`язана з розпорядженням та використанням кредитних коштів на 2 роки. Згідно ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання та може нести узгоджене покарання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 182 КК України, які виразились у незаконному зберіганні та використанні конфіденційної інформації про особу; за ч. 2 ст. 182 КК України, які виразились у незаконному зберіганні та використанні конфіденційної інформації про особу, вчиненому повторно; за ч. 3 ст. 190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; за ч. 3 ст. 190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; за ч. 1 ст. 209 КК України, які виразились у здійсненні фінансової операції з майном (грошовими коштами) одержаним злочинним шляхом та вчиненні дій спрямованих на приховування походження такого майна, вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом; за ч. 2 ст. 209 КК України, які виразились у здійсненні фінансової операції з майном (грошовими коштами) одержаним злочинним шляхом та вчиненні дій спрямованих на приховування походження такого майна, вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчинених повторно.
В судовому засіданні, суд з`ясував, що обвинуваченому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, обвинувачений безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх обставин інкримінованого злочину.
Обвинувачений зрозумів положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлював наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Потерпілі та представники потерпілих відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надали згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 182, ч.ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 190 КК України, які є кримінальним проступком, не тяжким та тяжким злочином. Сторонами узгоджено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання і таке покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону. При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Конфіскація майна обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовується, на підставі ст. 77 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч. 1, 2 ст. 182, ч.ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за:
за ч.1 ст. 182 КК України 1 рік обмеження волі;
за ч.2 ст. 182 КК України 3 роки обмеження волі;
за ч.3 ст. 190 КК України 3 роки позбавлення волі;
за ч.1 ст. 209 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна, з позбавленням права займатися кредитно-фінансовою діяльністю, яка пов`язана з розпорядженням та використанням кредитних коштів на 1 рік;
за ч.2 ст. 209 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна, з позбавленням права займатися кредитно-фінансовою діяльністю, яка пов`язана з розпорядженням та використанням кредитних коштів на 2 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна, з позбавленням права займатися кредитно-фінансовою діяльністю, яка пов`язана з розпорядженням та використанням кредитних коштів на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий на строк 2 (два) роки.
Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя