Єдиний унікальний номер 205/2060/24
Провадження № 1-кп/205/ 735/24
У Х В А Л А

29 травня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000313 від 01.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, українець, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

12.11.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік;

26.12.2011 року Ленінським районнимсудом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України часткова приєднано невідбутий строк 1 місяць по вироку від 12.11.2010, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

- 16.10.2014 року за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава звільнився умовно - достроково, невідбутий строк покарання 1 рік З місяці 18 днів;

20.02.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць по вироку від 26.12.2011, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення ' волі. Звільнився 22.12.2018 по відбуттю строку покарання; - 21.02.2024 направлено обвинувальний акт до Ленінського р/с м. Дніпропетровська за ч.4 ст. 185 КК України.,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували.

Заслухавши думку прокурора, а також обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Дніпропетровська; підстав для закриття кримінального провадження не вбачається; обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства; при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону; підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Таким чином, з урахуванням думки учасників підготовчого судового засідання, у суду достатньо підстав для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту.

Окрім того у підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 у якому прокурор вказала, що на її думку наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у вчиненні умисного тяжкого корисливого кримінального правопорушення, під загрозою застосування реальної міри покарання може переховуватись від суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, а також останній не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, та має не погашену у законному порядку судимість за вчинення корисливих злочинів. Може незаконного впливати на представника потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні, оскільки, йому відомо їх місце роботи, та шляхом погроз або вмовлянь може впливати на зміну або відмову від показань, які наданні під час досудового розслідування. Також, може вчиняти інші кримінальні правопорушення оскільки, ОСОБА_4 раніше неодноразово вчиняв злочини проти власності, має не погашену у законному порядку судимість за корисливі злочини, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, а також відсутнє постійного джерела доходу.

Прокурор у підготовчому судовому засідання підтримала клопотання, посилаючись на обставини викладені у клопотанні, просила суд задовольнити.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, українець, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та під загрозою можливого застосування покарання, яке передбачено законом у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду.

Також, суд вважає доведеним ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз застосування до них насильства, з метою зміни показань наданих під час досудового розслідування або відмови від явки до суду.

Окрім того, суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий за кримінальні правопорушення проти власності.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зв`язків, неодружений.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме: переховуватися від суду, впливати на свідків кримінального провадження.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 27 липня 2024 року включно.

Призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000313 від 01.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України на 13.00 годин 01.07.2024 року в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коробова, № 6.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

На ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1