Справа №581/241/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/443/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04.05.2023, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, із середньою освітою, працюючою поваром в Калінінській ЗОШ І-ІІІ ступенів, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_10 в яких:

- потерпілий просив вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04.05.2023, скасувати та призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд.

- обвинувачена просила вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04.05.2023, скасувати та призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд.

Даним вироком ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та призначено їй покарання:

- за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.135 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 визначено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 70 000 грн моральної шкоди.

Закрито провадження у справі в частині пред`явленого цивільного позову про відшкодування майнової шкоди.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_10 визначено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 7077,06 грн процесуальних витрат.

Скасовано арешт, накладений у кримінальному провадженні на речові докази ухвалами слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2021, від 04.02.2021 та від 09.02.2021.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог потрпілий зазначав, що вирок суду першої інстанції незаконний та необґрунтований і підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так потерпілий ОСОБА_7 в апеляційній скарзі цитував пояснення надані ним в суді першої інстанції, дані висновку судово-медичної експертизи щодо виявлених у нього тілесних ушкоджень та щодо механізму їх утворення і зазначав, що суд не дав оцінки його поясненням і не вчинив дій по встановленню обставин дійсного нанесення та механізму завдання тілесних ушкоджень отриманих ним в результаті не тільки ДТП а і умисного завдання тілесних ушкоджень не тільки ОСОБА_10 , а і ОСОБА_12 , хоча ним - потерпілим та його захисником заявлялись відповідні клопотання під час судового розгляду.

Крім цього, на перконання потерпілого, суд допустив порушення КПК України, зазначивши, що строк відбування покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі обчислюється з моменту набрання вироком законної сили, замість зазначення, що строк відбування покарання обчислюється з моменту взяття ОСОБА_10 під варту на виконання судового рішення.

Крім того, суд всупереч положенням п.2 ч. 1 ст. 374 КПК України не вирішив питання забезпечення кримінального провадження, а саме не обрав (не продовжив) відповідний запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили, в мотивувальній частині вироку ніяким чином не обґрунтував таку свою процесуальну поведінку.

Обвинувачена ОСОБА_10 зазначала, що суд першої інстанції неправильно зробив висновок, що матеріалами кримінального провадження, в тому числі висновком авто-технічної експертизи № 602 від 01.04.2021 доведено порушення нею вимог пункту 1.10 Правил дорожнього руху і що дане порушення знаходиться в причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Так обвинувачена наголошувала, що дорога де сталася пригода, фактично знаходиться за межами села Суха Грунь, по суті є звичайною польовою дорогою і жодними дорожніми знаками узбіччя на ній не помічене. Дорожнє покриття і все навколо було вкрите снігом товщиною близько 10 см. і не очищене. Якихось зовнішніх ознак, які б вказували де знаходиться дорога, а де узбіччя в тих умовах, та в той час водієві встановити було не можливо.

Таким чином, на переконання ОСОБА_10 , зроблений судом висновок, що вона обвинувачена рухалась по лівому узбіччю дороги і здійснила наїзд на пішохода є таким що грунтується на не перевірених належним чином обставинах, а на припущеннях. У зв`язку із цим вважала, що судом їй безпідставно інкриміновано у вину порушення даного пункту ПДР.

Також обвинувачена зауважувала і на тому, що суд дійшов висновку, що вона порушила вимоги пункту 10.1 ПДР, так як перед зміною руху не переконалася що це буде безпечно для інших учасників руху. Згідно вище вказаного висновку авто-технічної експертизи покладеної судом в основу вироку, порушення даного пункту ПДР також знаходиться у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

З таким висновком суду обвинувачена не погоджувалась, оскільки як на стадії досудового розслідування, так і в суді вона пояснювала що за кермо автомобіля вона сіла вперше в житті і лише тому, що автомобіль знаходився фактично на польові дорозі. Звертала увагу, що вона мала на меті не їхати, а лише посидіти за кермом, освоїтись, оглянути прибори і лише попробувати зрушити автомобіль із місця не продовжуючи рух. На перконання обвинуваченої вказане не становило і не могло жодним чином становити комусь небезпеку. Поруч не було ні людей ні інших перешкод. Сівши на сидіння водія обвинувачена руками взялась за кермо, а ноги поставила на педалі управління як їй вказав ОСОБА_13 . Останній знав що вона - обвинувачена сіла за кермо вперше і що взагалі не розуміюся на цьому. Наголошувала, що він ОСОБА_14 сам запускав двигун, вмикав швидкість, та пояснював як що працює. Вона ж обвинувачена, зрушити автомобіль не могла і тоді ОСОБА_14 сам повторно декілька раз запускав двигун, вмикав швидкість та тримаючи кермо лівою рукою, правою намагався змусити її нажимати на педалі. Врешті автомобіль ривком зрушив з місця. Вона - обвинувачена трималася руками за кермо, але фактично автомобілем не керувала так як не могла пересилити ОСОБА_15 який тримав кермо лівою рукою. Зупинити автомобіль вона - обвинувачена не могла так як не знала як це робити. Вважала, що ОСОБА_14 сам його зупинить. Куди рухався автомобіль вона не дивилась, а вважала що це зробить ОСОБА_16 відразу тільки автомобіль почав рухатися ОСОБА_14 різко рвонув кермо у право і вона не могла втримати кермо бо ОСОБА_14 значно сильніший за неї. Автомобіль підскочив, почувся якийсь наче поштовх і двигун заглох.

Виходячи з викладеного, обвинувачена вважала, що вона сама особисто жодних різких рухів кермом не робила та не намагалась змінити напрямок руху автомобіля. Напрямок руху автомобіля змінився не з її волі, а завдяки діям ОСОБА_15 і перешкодити цьому вона не мала можливості.

Що стосуєтьсяч порушення п.12.3 ПДР, то тут обвинувачена звертала увагу на те, що автомобілем фактично керував ОСОБА_14 і саме він різко не крутнув кермо у право. ОСОБА_17 він цього не зробив, автомобіль би не зміним напрямок руху і не здійснив наїзд на пішохода, якщо цей наїзд взагалі був. На підтвердження її - обвинуваченої слів може слугувати і те, що згідно висновку СМЕ факт переїзду потерпілого автомобілем не підтверджено. Днище її автомобіля на наявність слідів ДТП не досліджувалось. Зауважувала, що коли вона із ОСОБА_18 вийшли із автомобіля, то потерпілий лежав із правої сторони біля задніх пасажирських дверей, а не під автомобілем. У всякому випадку автомобіль рухався повільно і відкинути потерпілого ударом передньої його частини малоймовірно. Єдине що можливо припустити, так це те, що потерпілий знаходячись у нетверезому стані, як до речі і ми із ОСОБА_18 , міг сам упасти ще до наїзду та лежати в снігу на проїзджій частині. Зважуючи на ту обставину що довгий час йшов сніг і потерпілий міг ще і під час падіння бути додатково припорошеним снігом ОСОБА_14 його не побачив і правою частиною бампера автомобіля міг його зачепити лежачого. Дані обставини під час слідства перевірені не було, а відтак висновок суду про наявність в її - обвинуваченої діях порушень п. 12.3 ПДР є передчасними і можуть не відповідати фактичним обставинам справи.

Також обвинувачена зауважувала, що за показами ОСОБА_15 передній бампер його автомобіля був пошкоджений та частково відновлений задовго до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.01.2021. Візуально це видно навіть без експертного дослідження, так як сліди ремонту правої частини бампера очевидні. За даними слідства на місці пригоди знайдено кусок бампера, але даний предмет не досліджувався, на експертизу не направлявся, а відтак не можна однозначно стверджувати що це фрагмент саме бампера автомобіля ОСОБА_19 .

Зазначала обвинувачена і про те, що за матеріалами справи потерпілий на дорозі поза межами села знаходився довгий час і тим більше в темну пору доби. На вулиці ішов сніг і висота покрову була близько 10 см. Дорога не освітлювалась. Свідок ОСОБА_20 пояснив суду що знайшов потерпілого стоячого на колінах саме на узбіччі дороги. Працівники поліції підтвердили суду що на даній ділянці дороги малися сліди автомобілів, але сліди протекторів не вилучались і не досліджувались. Згідно висновків СМЕ тілесні ушкодження у потерпілого різні як по тяжкості, так і по механізму спричинення.

На думку обвинуваченої вказані обставини викликають сумнів у достовірності першої і єдиної версії слідства про те, що саме автомобіль ОСОБА_15 і лише він причетний до даної пригоди, але вони залишились не дослідженим.

Також обвинувачена зазначала і про те, що за показами потерпілого ОСОБА_21 та в його непоодиноких скаргах, останній стверджує що після ДТП йому нею обвинуваченою та ОСОБА_18 нібито наносились удари руками і ногами по різних частинах тіла і цим були спричинені тілесні ушкодження. Навіть зважуючи на ту обставину, що покази потерпілого значною мірою не підтверджені матеріалами справи, його покази в цій частині потребували більш ретельної перевірки. В тому числі на причетність до нанесення тілесних ушкоджень іншими особами. Факти побиття потерпілого ОСОБА_21 до цього випадку вже мали місце і вони були предметом розгляду справ у судах. Дані обставини належним чином не перевірені, а це прямо впливає на обсяг висунутих їй звинувачень.

Зазначала обвинувачена і про те, що відповідно до матеріалів справи всі слідчі експерименти проводились в умовах які навіть наближено не відповідали умовам які мали місце 29.01.2021. У зв`язку із цим отримані вихідні дані, які надалі досліджувались експертами не могли не вплинути на їхні висновки і їх об`єктивність викликає сумніви.

Знехтувавши цими та іншими нормами, не перевіривши в повному обсязі всі наявні у справі докази, на переконання обвинуваченої, суд виніс незаконний вирок.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 29.01.2021 близько 22.00 год ОСОБА_10 , в порушення вимог пунктів 1.10., 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки ВАЗ, моделі 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_12 , проїхавши в темну пору доби відстань близько 55 м від цвинтаря в с. Суха Грунь Роменського району Сумської області по дорозі в напрямку вул. Польової с. Суха Грунь та перебуваючи на початку вул. Польової в с. Суха Грунь, будучи особою, у якої відсутнє посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та не маючи навиків водіння транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зневажила безпекою дорожнього руху, не врахувала дорожню обстановку, перед зміною напрямку свого руху не впевнилася, що даний маневр буде безпечним, здійснила виїзд на ліве відносно свого напрямку руху узбіччя дороги, по якому рухатися автомобілем заборонено, маючи змогу об`єктивно виявити на узбіччі дороги пішохода, який створював в цьому випадку небезпеку для її руху, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який прямував в напрямку свого господарства в АДРЕСА_2 по узбіччю.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійна рана лівої тім`яної ділянки, забійні рани верхнього повіка лівого ока, нижнього повіка правого ока, забійні рани верхнього повіка ока, нижнього повіка правого ока, крововиливи колінних суглобів, забій сечового міхура (гематургія), які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді перелому обох гілок лонної кисті зліва, кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, так як для зрощення переломів необхідний час більше 21 дня. Ушкодження у вигляді закритої травми живота: розриву брижі клубної кишки, внутрішньочеревної кровотечі (500мл), заочеривинної гематоми кишки, лівого бокового каналу кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя.

Відповідно до висновку експерта судової автотехнічної експертизи № 602 від 1 квітня 2021 року у даній дорожній ситуації ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинна була діяти у відповідності до пунктів 1.10., 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху, а саме:

- пункт 1.10. - узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);

- пункт 10.1. - перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- пункт 12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Допущені ОСОБА_10 порушення вимог пунктів 1.10., 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку із подією ДТП та наслідками, що настали. Водій автомобіля ОСОБА_10 мала можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання нею вимог пунктів 1.10., 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху. Дії водія ОСОБА_10 по порушенню Правил дорожнього руху умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).

Надалі, після вчинення наїзду на пішохода ОСОБА_7 приблизно о 22.10 год 29.01.2021, перебуваючи поза межами населеного пункту - с. Суха Грунь Роменського району Сумської області, ОСОБА_10 вийшла з автомобіля та явно усвідомлюючи і достовірно знаючи, що пішохід внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, розуміючи, що своїми діями сама поставила потерпілого у небезпечний для життя стан, оскільки він майже не рухався, а лише щось говорив, в порушення пунктів 1.10., 2.10.г Правил дорожнього руху, статті 37 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров`я», можливих заходів щодо надання йому першої медичної допомоги та відправлення до лікувального закладу не вжила, карету швидкої допомоги не викликала, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконала свого обов`язку, покладеного на неї пунктом 2.10. Правил дорожнього руху, не переконалася, чи потребує потерпілий допомоги. Після вчинення ДТП ОСОБА_10 з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин, діючи умисно, спільно із іншою особою, яка не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України за вказаним вище фактом, відтягла ОСОБА_7 на відстань близько 10 м в лісосмугу та в нічний час доби залишила посеред лісосмуги в безлюдному місці поза межами населеного пункту останнього, який у зв`язку з безпорадним станом був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, оскільки отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритої травми живота, розриву брижі клубної кишки, внутрішньочеревної кровотечі (500 мл), заочеревинної гематоми кишки, лівого бокового каналу, перелому обох гілок лонної кістки зліва, забою сечового міхура, забійної рани лівої тім`яної ділянки, забійних ран верхнього повіка ока, нижнього повіка правого ока, забоїв м`яких тканин обличчя, звезення шкіри пальців кистей, крововиливів колінних суглобів.

Заслухавши доповідь судді, думки потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , думки обвинуваченої ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 , які кожен окремо підтримали свої апеляційної скарги та які, з урахуванням заявлених ними вимог, просили вирок суду першої інстанції скасувати та призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд, думку прокурора ОСОБА_6 , яка не вбачала підстав для задоволення вимог апеляційних скарг, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг потерпілого і обвинуваченої колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи вирок суду першої інстанції оскаржений потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_10 , які просили вирок суду першої інстанції скасувати та призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд. При цьому, підстави для скасування судового рішення апелянти наводи різні.

Так, потерпілий вважав, що суд першої інстанції не врахував і не дав оцінки його клопотанням по встановленню істини по нанесенню йому умисних тілесних ушкоджень як обвинуваченою ОСОБА_10 так і ОСОБА_12 , які мали місце крім події ДТП. Також суд не правильно вказав початок строку відбування обвинуваченою покарання і не вирішив питання щодо доцільності обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_10 аналізувала докази надані стороною обвинувачення і вважала, що її вина у вчиненні інкримінованого злочину не доведена і вона передчасно притягнута до кримінальної відповідальності.

Тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 404 КПК України, перевіряючи вирок суду в межах заявлених апелянтами вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону суд першої інстанції в цілому виконав, оскільки, попри доводи обвинуваченої ОСОБА_10 , правильно встановив в її діях склад злочинів з правовою кваліфікацією:

- за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, а саме порушення вимог пунктів 1.10., 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху України, що заподіяло потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження;

- за ч.1 ст. 135 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Такого висновку суд дійшов на підставі пояснень обвинуваченої, потерпілого, свідків, експерта та наданих стороною обвинувачення письмових доказів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що обвинувачена ОСОБА_10 провину визнала, надавши в суді першої інстанції пояснення про те, що 29.01.2021 разом зі співмешканцем ОСОБА_12 на належному йому автомобілі ВАЗ у вечірній час приїхали до магазину в с. Суха Грунь, де зустріли і знайомого ОСОБА_7 . В магазині пили пиво, горілку. Власниця магазину ОСОБА_22 попрохала ОСОБА_12 підвезти її додому, останній погодився, в машину сів і ОСОБА_7 . Після того, як відвезли ОСОБА_23 , ОСОБА_7 запропонував взяти самогон та продовжити. Заїхали до ОСОБА_7 додому, той виніс пляшку самогону та томатний сік. Вирішили вживати алкоголь в автомобілі, під`їхали до цвинтаря в кінці села. Вживали самогон, пиво. Ніхто ні з ким не сварився, обстановка була доброзичливою. Після того, як все випили, ОСОБА_7 сказав, що хоче йти додому пішки. Вона з ОСОБА_12 запропонували підвезти, але той відмовився. Вона захотіла трохи проїхати за кермом, ОСОБА_12 дозволив. Сіла за кермо, ОСОБА_24 сів на переднє пасажирське крісло, завів машину, рушила не з першого разу. Інших автомобілів чи пішоходів не бачили. Почали їхати, швидкість була невеликою, крутила кермо то вліво, то вправо, рухалася по лівому узбіччі в напрямку руху в село, недалеко від дороги 1-2 м. Проїхавши незначну відстань, можливо 100 метрів, ОСОБА_24 почав кричати, що вона їде в лісосмугу та різко вивернув кермо вправо, почула якийсь звук «бух», пішохода при цьому не бачила, після чого машина зупинилась, двигун заглох. Під час проведення слідчих експериментів не говорила про різке вивертання керма ОСОБА_12 , оскільки забула про це від хвилювання. Вона встала з-за керма, відчинила ззовні пасажирські передні двері ОСОБА_12 , бо вони погано відчинялися зсередини, та сама сіла ззаду зліва. Так як ОСОБА_12 довго не було, вона вийшла з машини та побачила його біля ОСОБА_7 , який лежав на землі навпроти задніх правих дверей. Вони з ОСОБА_12 відвели ОСОБА_7 з дороги під руки за задню частину автомобіля та поклали його на землю на узбіччі, той нічого не говорив при цьому. На потерпілому крові не бачила, тілесних ушкоджень вони з ОСОБА_12 потерпілому не завдавали. Залишили потерпілого, бо злякалася, зараз шкодує про вчинене. Телефони не працювали, бо розрядилися, тому не викликали медичну допомогу. Далі за кермо сів ОСОБА_12 , вона сіла на заднє крісло та поїхали додому в АДРЕСА_2 . Під`їхали до двору та позасинали в автомобілі.

Також ОСОБА_10 зазначала, що в лікарні провідувала ОСОБА_7 Матері потерпілого віддала гроші за лікування. Після виписки потерпілого з лікарні приходила до нього додому, намагалась поспілкуватись із ним, вибачитись, але мати не пустила, пізніше також намагались вибачитись перед потерпілим, але той не приймає вибачень. Є бажання вибачитись перед ним, покаялась за вчинене. Щодо завдання нею моральної шкоди потерпілому не змогла сформулювати свою позицію.

Допитаний судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_7 пояснював, що 29.01.2021 ввечері в магазині с. Суха Грунь зустрів знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які разом із господаркою закладу розпивали алкогольні напої. Йому запропонували приєднатися, на що він погодився, після чого випивали та спілкувались. Потім господарку магазину відвезли на автомобілі ОСОБА_12 додому, а з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 вирішили продовжити. Заїхали в інший магазин, де купили чіпси, пиво та стакани, заїхали до нього додому, де він взяв пляшку самогону та томатний сік. Приїхали до ферми, стали біля неї по центру біля воріт. Вживали алкоголь, сидячи в автомобілі, спілкувалися, виходили в туалет, не сварилися. Сиділи багато часу. Він попрохав ОСОБА_12 підвезти його додому. Поїхали, але не доїжджаючи до повороту на його вулицю повернули не направо, а вліво в сторону кладовища. Він попросив зупинити, вийшов з автомобіля та пішов в напрямку дому, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 поїхали прямо. Рухався в сторону села по лівому узбіччю, через декілька хвилин побачив, що до нього ззаду наближається світло фар автомобіля. Він зупинився, повернувся в сторону світла і в цей час на нього наїхав автомобіль, ударивши в ноги в область колін, впав на лівий бік та спину і відчув біль. Автомобіль його тіло не переїжджав. Почув, що з автомобіля вийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які почали нецензурно лаятись. Після цього вони стали наносити удари мабуть ногами по його обличчю, усьому тілу. Він прикривався руками. Хто з них куди наносив удари не знає, бо закривався руками і не бачив. Били можливо 5-7 хв. Під час ударів він перестав чути, бо злетів слуховий апарат. Потім вони взяли його під руки, відтягли до лісосмуги та покинули. Скільки лежав не знає. Потім зібрався з силами та виповз на дорогу. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями йому протипоказано фізичні навантаження, показано спеціальне харчування. Матеріальна шкода відшкодована, підтримав цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди. Обвинувачену він не пробачив, вважає, що вона має понести відповідальність відповідно до Закону.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_20 пояснював, що 29.01.2021 близько 23.00 год їхав на автомобілі з с. Суха Грунь в сторону цвинтаря за проханням товариша, який застряг автомобілем у снігу. Бачив одну автомобільну колію по свіжому снігу попід лісосмугою з правого боку, вона була хвилястої форми. Побачив на узбіччі людину, яка стояла навколішки, не зупинився, вирішивши, що то якийсь волоцюга в стані сп`яніння. Поїхав до товариша, відкопували машину близько 1 години, але так і не відкопали. Їхавши в село назад за трактором зупинився біля чоловіка, який сидів на колінах, одразу ОСОБА_27 не впізнав, хоча знав його раніше, бо він був у крові, яка була біля нього на снігу, на одязі та на обличчі, той нічого не говорив. Зателефонував на лінію 102, викликав швидку. Потім поїхав по трактор. Пізніше дзвонили зі швидкої, він повідомив про місце події. ОСОБА_7 перебував ближче до лісосмуги з правого боку, якщо їхати із села в сторону цвинтаря. Одягнутий був в темну куртку, без шапки, взуття не бачив.

Свідок ОСОБА_28 в суді першої інстанції пояснював, що він являючись працівником поліції 29.01.2021 перебував на зміні. Разом з поліцейським ОСОБА_29 здійснював виїзд за повідомленням про перебування людини поблизу цвинтаря в с. Суха Грунь. Приїхавши побачив, що ОСОБА_7 перебував збоку від дороги з правої сторони, якщо їхати з села в сторону цвинтаря, стояв на колінах. ОСОБА_27 був випивши, тремтів від холоду, нічого не міг сказати, на руках була кров, обличчя було в крові. Дізнавшись від матері потерпілого з ким той був, приїхали за місцем проживання ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Біля двору стояв автомобіль ВАЗ 2110, побачили пошкодження бамперу з правого боку спереду, на передніх кріслах спав ОСОБА_26 на правому боці, на задніх спала ОСОБА_25 . Коли приїхали двигун автомобіля був заглушений, в авто було холодно. Розбудили, вони були в стані сп`яніння, повезли їх до лікарні на освідування. ОСОБА_25 та ОСОБА_26 сказали, що разом зі ОСОБА_27 вживали спиртні напої, а потім останній пішов. Експерти знайшли на місці події уламки бампера темного кольору.

Свідок ОСОБА_29 в суді першої інстанції пояснив, що він являючись працівником поліції 29.01.2021 перебував на зміні. Разом з поліцейським ОСОБА_28 здійснював виїзд за повідомленням про перебування людини поблизу цвинтаря в с. Суха Грунь. Приїхавши побачив, що ОСОБА_7 перебував збоку від дороги з правої сторони, якщо їхати з села в сторону цвинтаря, стояв на колінах. ОСОБА_27 був випивши, тремтів від холоду, нічого не міг сказати, на руках була кров, обличчя було в крові. Дізнавшись від матері потерпілого з ким той був, приїхали за місцем проживання ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Біля двору стояв автомобіль ВАЗ 2110, побачили пошкодження бамперу з правого боку спереду, на передніх кріслах спав ОСОБА_26 на правому боці, на задніх спала ОСОБА_25 . Коли приїхали двигун автомобіля був заглушений, в авто було холодно. Розбудили, вони були в стані сп`яніння, почали нецензурно лаятись, повезли їх до лікарні на освідування. ОСОБА_25 та ОСОБА_26 сказали, що разом зі ОСОБА_27 вживали спиртні напої, а потім останній пішов. Експерти знайшли на місці події уламки бампера темного кольору.

Свідок ОСОБА_30 в суді першої інстанції пояснював, що ввечері 29.01.2021 близько 18.30 год його син ОСОБА_7 прийшов додому та взяв пляшку самогону, томатний сік, повідомивши, що їде з ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Близько 00.20 год приїхали поліцейські та запитували де син.

Свідок ОСОБА_31 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_7 , в суді першої інстанції пояснювала, що 29.01.2021 ввечері дізналась від чоловіка, що син близько 18.00 год пішов до магазину, повертався та сказав, що зустрів ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , взяв пляшку. Пізніше телефонувала сину, але його телефон не відповідав. Потім їй зателефонував поліцейський ОСОБА_32 та повідомив, що сина знайшли побитого і він направлений в лікарню м. Ромни. Приїхали працівники поліції та вона разом з ними поїхала до двору за місцем проживання ОСОБА_25 , де побачили, що на задньому сидінні автомобіля спала ОСОБА_25 , на передньому ОСОБА_26 , у автомобіля був розбитий бампер. Вийшовши з машини вони почали битися. Працівники поліції повезли їх до ОСОБА_33 на освідування, а вона попрохала сусіда, щоб її відвезли до м. Ромни у лікарню.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції пояснював, що 29.01.2021 разом зі співмешканкою ОСОБА_10 на належному йому автомобілі ОСОБА_34 у вечірній час приїхали до магазину в АДРЕСА_2 , де зустріли знайомого ОСОБА_7 . В магазині пили пиво, горілку. Власниця магазину ОСОБА_22 попрохала його підвезти її додому, він погодився, в машину сів і ОСОБА_7 . Після того, як відвезли ОСОБА_23 , ОСОБА_7 запропонував взяти самогон та продовжити. Заїхали до ОСОБА_7 додому, той виніс пляшку самогону та томатний сік. Вирішили вживати алкоголь в автомобілі, під`їхали до цвинтаря в кінці села. Вживали самогон, пиво, ОСОБА_7 розповідав про те, як працював за межами України, говорили про інші буденні речі. Ніхто ні з ким не сварився, обстановка була доброзичливою. Після того, як все випили ОСОБА_7 виявив бажання піти додому пішки. ОСОБА_25 захотіла проїхатись, він дозволив. Вона сіла за кермо, він на переднє пасажирське крісло. Вдалося рушити не з першого разу. Коли розпочав рух автомобіль ОСОБА_27 в полі зору не було видно. Їхали по узбіччі з лівого боку під лісосмугою, був шар свіжого снігу можливо до 10 см., сніг був пухкий, на снігу були сліди тільки їх автомобіля. Рухались на 1 передачі на ближньому світлі фар, автомобіль рухався виляючи, оскільки ОСОБА_25 не мала навичок керування. Проїхавши незначну відстань він повернув руль правіше, оскільки автомобіль прямував у кущі, і авто заглохло. Удару при цьому не відчув, ОСОБА_27 не бачив. ОСОБА_25 відкрила йому двері ззовні, вийшовши, він побачив щось темне на снігу. ОСОБА_27 лежав на боці на відстані близько 0,5 м від задніх правих дверей автомобіля, згорнутий. Підняли його разом з ОСОБА_25 , він щось буркотів, але не змогли завантажити до автомобіля. ОСОБА_35 зателефонувати у швидку, але не працювали телефони. Вони з ОСОБА_25 потерпілого не били, для цього не було ніяких причин, крові на його тілі він не бачив. Взяли під руки ОСОБА_27 та відвели з проїзної частини, перемістили в положення на коліна. Залишили, бо злякались, поїхали додому, щоб зателефонувати для виклику допомоги з іншого телефону. Під`їхавши до двору він відключився. Прийшов до тями від того, що хтось світив ліхтариком в обличчя. Потім поліцейські відвезли його та ОСОБА_25 до лікарні, де зробили аналізи.

Допитаний судом першої інстанції судовий експерт Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_36 пояснював, що під час проведення експертизи по справі не досліджував питання про те чи було втручання в керування сторонньої особи, оскільки питання про це слідчим не ставилось і надані на експертизу матеріали не містили відомостей про це. Допомога в керуванні свідка ОСОБА_26 досліджувалася. В ході слідчого експерименту були враховані маневри автомобіля при визначенні видимості, яка була взята із протоколу слідчого експерименту. Куди світили фари не з`ясовувалось. Транспортний засіб повинен рухатися по проїзній частині, узбіччя не є проїзною частиною та не призначене для руху транспортного засобу відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху.

Судовий експерт Сумського районного відділення СМЕ Сумського обласного бюро СМЕ ОСОБА_37 , яка проводила судово-медичну експертизу по справі, в суді першої інстанції пояснювала, що потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя, які могли спричинити його смерть без надання допомоги, алкоголь пришвидшував кровотечу. У зв`язку з переломом лонної кістки потерпілий не міг самостійно пересуватися.

Отримані потерпілим тілесні ушкодження в області лівого боку вказують на те, що, можливо, наїзд автомобіля стався зліва. Малоймовірно отримання таких тілесних ушкоджень від падіння людини на землю. Звезення рук та ушкодження колінних суглобів можливе від падіння. При переїзді тіла потерпілого автомобілем були б ушкодження як зліва, так і справа.

Допитаний судом першої інстанції слідчий СУ ГУНП України в Сумській області ОСОБА_38 , який був присутній під час проведення слідчого експерименту 03.02.2021 по справі, пояснював, що під час проведення слідчої дії автомобіль виставлявся в різні положення із наближенням до місця наїзду, де була кров. Пішохода також ставили в різні положення не по прямолінійному русі, а переміщували його то вліво, то вправо, щоб установити чи проглядається він з робочого місця водія. Оскільки ОСОБА_25 мало що повідомляла про положення пішохода в момент наїзду, тому пішохода ставили в 3 положення: стоячи, лежачи та сидячи. Положення 1 бралось по центру автомобіля. Виляння автомобіля - до 1 м. Автомобіль ставили прямо, бо неможливо встановити точний кут виляння. Видимість була чіткою і при вилянні, використовували транспортний засіб, який був учасником ДТП. Не досліджували втручання в керування сторонньої особи під час проведення слідчого експерименту, оскільки ОСОБА_25 не заявляла про втручання, не говорила, що хтось їй заважав керувати, з її слів ОСОБА_26 лише допомагав, підрулював.

Допитаний судом першої інстанції в якості свідка слідчий Роменського РВП ОСОБА_39 , який складав протокол огляду місця події від 30.01.2021, пояснював, що огляд проводився вночі при освітленні ручними ліхтарями, було місячно лежав свіжий сніг, висота покриву на узбіччі - близько 7 см, сніг не йшов, була припорошеність. Температура була зафіксована на час початку проведення огляду.

По приїзду групи на місце огляду ним було прийняте рішення взяти за орієнтир будинок АДРЕСА_3 і далі від цієї умовної лінії прив`язувати всі подальші об`єкти, елементи на схемі та відображати в протоколі. На схемі також позначено лісосмугу у вигляді вертикальних рисочок під нахилом. Польова дорога зображена паралельними лініями справа, від яких між дорогою та лісосмугою вказані хвилясті лінії слідів транспортного засобу.

У верхній частині схеми нанесені сліди розвороту транспортного засобу, на місцевості це були колії у вигляді ущільненого снігу, що накладаються одна на одну, це свідчило про розворот транспортного засобу, оскільки ущільнений сніг відрізнявся від того, який був поряд з коліями розвороту. Справа від лісосмуги схематично зображено розташування цвинтаря.

Припорошення снігом було незначне та не ущільнене. Протектор у цих слідах автомобіля не відобразився, не було можливості зняти гіпсовий зліпок, розмір вказаний приблизно, бо край сліду не був чітким.

Через те, що була натоптаність місцями, було певне переривання слідів транспортного засобу, проте вони логічно продовжувались, тому не виникало сумнівів, що це були сліди того самого транспортного засобу, що розвернувся біля цвинтаря і потім рухався.

Від місця розвороту транспортного засобу приблизно через 10 м були сліди від взуття, а ще через 50 м була ділянка, де виявлено прим`ятий снігом слід, схожий на вдавлення снігу матерією, також виявлений мобільний телефон у лісосмузі, слідів волочіння не було.

Полімерні частини були виявлені по одному краю колії - ближньому до дороги, приблизно по рівню цієї колії, яка виляючи, то наближалася до дороги, то віддалялась, але не значно, виляння колії на схемі зображено точно, лише не збережено масштаб, а саме 4,5 м від колії до правого краю узбіччя на початку руху по ньому до 1,5 м в інших місцях руху автомобіля.

Також, судовий експерт ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_40 , що була доповідачем експертної комісії, яка проводила комплексну судово-медичну та транспортно-трасологічну експертизу по справі, пояснювала що частина тілесних ушкоджень потерпілого характерні для автотравм, інша частина - не є характерними для автотравм. Садна кистей рук, зокрема, могли утворитися як при автотравмі так і при повзанні чи при відтягуванні тіла. Тілесні ушкодження голови не є характерними для автотравми, вони є характерними для дії внаслідок тупого предмета, кулака, носка ноги і т.д. Ці ушкодження знаходяться нижче від виступаючих частин, це вказує на те, що вони спричинені внаслідок удару. Від падіння не могли бути отримані ушкодження в області очей та тім`яної ділянки, черепно-мозкова травма могла.

У висновку вказано «більш ймовірно», оскільки категорично стверджувати не можна, бо в історії хвороби лікарями не були детально описано тілесні ушкодження, так як їх би описав судово-медичний експерт. Такого опису не достатньо, щоб встановити більш детально травмуючий предмет.

Тілесні ушкодження в області тулуба характерні для переїзду тіла автомобілем і могли утворитися внаслідок тиску, але немає достатньо даних, щоб можна було це сказати з високою імовірністю.

Також судом першої інстанції було досліджено і враховано надані стороною обвинувачення письмові докази, з яких встановлено те, що:

- в протоколі огляду від 30.01.2021 зі схемою та фототаблицею, складеного старшим слідчим Роменського РВП ОСОБА_41 , в нічний час з 4 год 30 хв до 7 год 30 хв, при штучному освітленні за відсутності опадів при температурі -6 градусів за Цельсієм, йдеться що була оглянута ділянка місцевості, що проходить від краю АДРЕСА_2 у напрямку вкритої снігом ґрунтової дороги, що йде справа від поля та зліва від лісосмуги, під час якого на узбіччі зі сторони лісосмуги виявлено колії слідів транспортного засобу у вигляді хвилястих ліній, що проходять від рівня краю цвинтаря, за лісосмугою до 7,6 м від рівня краю буд. АДРЕСА_3 зі сторони дороги по даній вулиці, що взято за орієнтир у поздовжній площині. На відстані до 170,3 м від даного орієнтиру виявлено сліди розвороту транспортного засобу зі сторони лісосмуги справа від дороги, що має множинні накладення один на один сліди транспортного засобу і являє собою покриття з ущільненого снігу;

на проміжку від 160 м до 162 м зліва від даної дороги виявлено множинні сліди взуття, припорошені снігом, серед яких визначено два типу низу підошви: 1 довжиною приблизно 310 мм, шириною у підпятковій частині 110 мм, шириною в каблучній частині 85 мм; 2. довжиною приблизно 280 мм, шириною у підпятковій частині 100 мм, шириною в каблучній частині 60 мм. Малюнок протектора у даних слідів не відобразився;

справа від даної дороги на відстані від 115 м до 116,4 м виявлено ділянку місцевості, на якій на сніговій поверхні маються множинні сліди взуття, що ведуть у лісосмугу, де на відстані 115 м від рівня орієнтиру та 13,8 м від правого краю дороги виявлено ділянку з прим`ятим снігом слідом схожим на вдавлення снігу матерією. Поряд виявлено мобільний телефон Honor, встановити імеі якого не представилось за можливе через його блокування;

поряд з правою колією транспортного засобу на відстані 113 м від рівня орієнтиру та на відстані від 0,1 до 0,5 м від правового краю дороги виявлено місце, де товщина снігу на 0,05-0,006 м менша за ту, що біля нього та у даному місці маються сліди згортання снігу. При цьому на рівні правої колії транспортного засобу на відстані 110,7 м від рівня орієнтиру та 0,1 м від правого краю дороги виявлено речовину бурого кольору, схожу на кров, якою просякнуто сніг, де він помітно ущільнений та при його розритті виявлено речовину бурого кольору, прикриту ущільненням білим снігом (чистим без речовини бурого кольору);

на відстані 106,3 м від рівня орієнтиру та 106,2 і 106,1 м виявлено полімерні частини бамперу чорного кольору з нерівними краями неправильних форм;

на відстані від 95,0 м до 106,2 м від рівня орієнтиру справа від дороги виявлено на снігу множинні сліди взуття (притоптаний сніг) краї та малюнок протектора не відобразився. У цьому ж місці на відстані 95,3 м від рівня орієнтиру виявлено (притоптаний) ущільнений сніг просякнутий також речовиною бурого кольору. З місця огляду вилучені фрагменти бамперу автомобіля, речовину бурого кольору, якою просякнуто сніг на марлевий бинт, мобільний телефон HONOR (т. 1, а.с. 248-250, т. 2, а.с. 1-5).

- в протоколі огляду від 30.01.2021 з фототаблицею, складеного старшим слідчим Роменського РВП ОСОБА_41 , згідно з яким було оглянуто автомобіль марки ВАЗ 2110 сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та виявлені пошкодження, зокрема, на передній частині справа в області бамперу під правою фарою відлом полімерної частини чорного кольору з відсутнім елементом неправильної форми; в салоні автомобіля виявлено та вилучено відеореєстратор INCAR VR-518 S/N32501379 з картою пам`яті формату micro SD Transcend ємкістю 16 Gb з написом на ній НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 7-10);

- в протоколі огляду предмета від 02.02.2021 з фототаблицею, складеному слідчим Роменського РВП ОСОБА_42 , згідно з яким було оглянуто належний ОСОБА_7 одяг та взуття, а саме: чоловіча куртка чорного кольору, яка має значні потертості, різане пошкодження зліва від замка розміром 2х2 см в нижній частині куртки, зверху зліва від замка мається вирвана частини куртки розміром 9х7 см., лівий рукав куртки розрізаний вздовж, правий рукав розрізвний вздовж до половини. Внутрішня частина куртки ціла, окрім лівого рукава куртки, де є розрив підкладки; термобілизна (штани та кофта), штани без пошкоджень, лівий рукав кофти розірваний до половини; футболки зеленого кольору, яка розірвана по центру, по всій площині маються сліди речовини бурого кольору; кофта темно синього кольору, в якій правий рукав розірваний до половини, по центру мається пляма коричневого кольору розміром 5х3,5 см.; штани джинсові з паском сірого кольору, на яких спереду та ззаду маються плями бурого кольору; шапка зимова темносинього кольору, пара шкарпеток чорного кольору, труси чоловічі синього кольору з плямами бурого кольору, черевики зимові чоловічі чорного кольору (т. 2, а.с. 14-19);

- в протоколі проведення слідчого експерименту від 24.03.2021 зі схемою, складеному слідчим Роменського РВП ОСОБА_43 за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно з яким потерпілий вказав, що 29.01.2021 близько 22 год рухався в напрямку вул. Польової с. Суха Грунь на відстані 1 м від неочищеної польової дороги по лівому відносно нього напрямку руху узбіччі дороги. На момент наїзду знаходився в нерухомому стані при цьому повертався праворуч. Вказати швидкість руху автомобіля, яке в нього було світло фар не зміг (т. 2, а.с. 87-88);

- в протоколі проведення слідчого експерименту від 03.02.2021 зі схемою, складеному слідчим Роменського РВП ОСОБА_42 , за участю свідка ОСОБА_12 , спеціаліста ОСОБА_44 , слідчого СУ ОСОБА_45 , понятих, в ході якого свідок відтворив обстановку, за якої був вчинений цей злочин, згідно з яким свідок поблизу цвинтаря в с. Суха Грунь показав та розповів, що 29 січня 2021 року близько 17 год на власному автомобілі ВАЗ 2110 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 приїхав до магазину «Наталі», де зустрів ОСОБА_21 , який запропонував разом розпити спиртні напої. Випивши по 100 г горілки магазин закривався і вони разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_46 відвезли власницю магазину додому. Після цього заїхали в магазин та купили пива, потім ОСОБА_46 взяв вдома пляшку горілки та пляшку томатного соку. Приїхавши до цвинтаря зупинилися та стали розпивати спиртні напої у автомобілі. Провівши там досить тривалий час, скільки саме сказати не зміг, ОСОБА_46 сказав, що йому треба додому і він хоче пройтися пішки. ОСОБА_14 та ОСОБА_10 також вирішили їхати додому, при цьому ОСОБА_10 попросила у ОСОБА_47 за кермо, він погодився. ОСОБА_10 сіла за кермо, ОСОБА_14 на переднє пасажирське сидіння і вони почали рухатися в напрямку вул. Польової в с. Суха Грунь. Оскільки ОСОБА_10 не мала навиків керування автомобілем, то їхала на першій передачі зі швидкістю руху автомобіля 10-15 км/год, рухаючись на ближньому світлі фар. Під час руху переднє вітрове, бокові та заднє скло були запітнілими, тому була погана видимість. Рухаючись автомобіль декілька разів глох, після чого заводили та їхали знову, їхали виляючи та з`їжджаючи в ліву сторону до цвинтаря, ОСОБА_26 декілька разів вивертав руль праворуч в сторону проїжджої частини. Через те, що дорога не була розчищена і видимість була поганою країв проїзної частини не було видно. Рухаючись далі автомобіль декілька разів смикнувся, ОСОБА_10 сказала ОСОБА_48 , що щось гупнуло. ОСОБА_14 заглушив автомобіль та вийшовши з автомобіля побачив, що ОСОБА_46 лежить в районі правих задніх дверей автомобіля. Запитавши в ОСОБА_21 «що сталося», почули нерозбірливу відповідь, відтягнули його від машини в бік дерев і злякавшись поїхали додому.

На місці пригоди були нанесені відповідно до протоколу огляду місця події сліди розвороту автомобіля, сліди волочіння та сліди ніг в місці розташування ОСОБА_21 , пластику. ОСОБА_26 вказав у якому місці стояв автомобіль під час розпивання спиртних напоїв, місце наїзду на ОСОБА_27 вказати не зміг. Також вказав, що зустрічних автомобілів, перешкод та небезпек для руху водію не було (т. 2, а.с. 96-101);

- в протоколі проведення слідчого експерименту від 05.02.2021, складеному слідчим Роменського РВП ОСОБА_49 , за участю свідка ОСОБА_12 , понятих, із застосуванням відеокамери, в ході якого свідок відтворив обстановку, за якої був вчинений цей злочин, згідно з яким свідок повторно як і під час проведення слідчого експерименту 3 лютого 2021 року, розповів та продемонстрував механізм наїзду на ОСОБА_21 , виявлення його на землі біля автомобіля, відтягування його від машини у бік дерев (т. 2, а.с. 102-106);

- в протоколі проведення слідчого експерименту від 03.02.2021 зі схемами, складеному слідчим Роменського РВП ОСОБА_42 , за участю підозрюваної ОСОБА_10 , спеціаліста ОСОБА_44 , слідчого СУ ОСОБА_45 , понятих, в ході якого обвинувачена відтворила обстановку, за якої був вчинений цей злочин, згідно з яким підозрювана поблизу цвинтаря в с. Суха Грунь показала та розповіла, що 29.01.2021 близько 17 год. разом з ОСОБА_18 на його автомобілі приїхали до магазину « ОСОБА_50 ». В цей час до них підійшов ОСОБА_46 та запропонував випити. Вживши спирті напої, власниця магазину повідомила, що магазин зачиняється та попрохала її підвезти додому. Після того, як відвезли власницю магазину додому, заїхали до магазину та купили пиво та чіпси, ОСОБА_46 з дому приніс пляшку горілки та пляшку томатного соку. Приїхавши до цвинтаря, вживали спиртні напої в автомобілі. Через деякий час ОСОБА_46 сказав, що піде додому пішки. Вони з ОСОБА_26 В також вирішили їхати додому. Вона поросила ОСОБА_47 за кермо, останній не заперечував, при цьому сам сів поряд на передньому пасажирському сидінні. Вони почали рухатись від цвинтаря в с. Суха Грунь в напрямку вул. Польової. Вона не мала навиків керування, тому їхала на першій передачі на ближньому світлі фар, автомобіль смикався. Під час руху переднє вітрове та бокові стекла були запітнілі. Під час руху виляв то вправо, то вліво, ОСОБА_14 вивертав кермо праворуч в сторону проїзної частини. Рухаючись далі автомобіль знову смикався, вона почула що щось «гупнуло». ОСОБА_14 заглушив автомобіль, вони вийшли з нього та побачили, що ОСОБА_46 лежить в районі правих задніх дверей автомобіля. ОСОБА_14 запитав у ОСОБА_21 «що сталось», на що почули незрозумілу відповідь. Після цього вони з ОСОБА_18 відтягли ОСОБА_21 в бік дерев і злякавшись поїхали додому

На місці пригоди були нанесені відповідно до протоколу огляду місця події сліди розвороту автомобіля, сліди волочіння та сліди ніг в місці розташування ОСОБА_21 , пластику. ОСОБА_25 вказала, що місце розташування автомобіля та розпивання спиртних напоїв було в районі розташування слідів розвороту, місце наїзду на Шматка вказати не змогла. Також вказала, що зустрічних автомобілів, перешкод та небезпек для руху водію не було.

ОСОБА_10 погодилась із тим, що на час проведення слідчої дії погодні та дорожні умови максимально наближені до тих, що були на час дорожньо-транспортної пригоди.

Автомобіль ВАЗ, який був учасником ДТП, було поставлено на проїзній частині та увімкнено при заведеному двигуні ближнє світло фар. Було встановлено, що проїзна частина при цьому проглядається на 45,4 м. для встановлення видимості пішохода було розташовано статиста схожої з потерпілим статури, одягнутого в чорну куртку та чорні штани попереду автомобіля на відстані 40 м в положенні ІІ навпроти автомобіля, положенні І праворуч від авто на 2 м від положення ІІ, положення ІІІ 2 м від положення ІІ ліворуч автомобіля. Встановлено, що при заведеному двигуні та увімкненому ближньому світлі фар автомобіля ВАЗ, пішохода-статиста оберненого спиною до автомобіля в положенні стоячи було видно в положеннях І, ІІ, ІІІ; в положенні сидячи пішохода-статиста видно в положенні І та ІІ, в положенні ІІІ пішохода-статиста не видно. Аналогічні заміри були проведені видимості статиста на його віддаленні 30 м від автомобіля. Замірами було встановлено, що пішохода-статиста в положенні стоячи видно в положенні І, ІІ, ІІІ сидячи і лежачи (т. 2, а.с. 121-129);

- в протоколі проведення слідчого експерименту від 02.02.2021, складеному слідчим Роменського РВП ОСОБА_49 , за участю підозрюваної ОСОБА_10 , понятих, із застосуванням відеокамери, в ході якого свідок відтворив обстановку, за якої був вчинений цей злочин, згідно з яким підозрювана фактично продублювала як і під час проведення слідчого експерименту 3 лютого 2021 року механізм наїзду автомобіля на ОСОБА_21 , виявлення його на землі біля автомобіля, відтягування його від машини у бік дерев (т. 2, а.с. 119-121);

- з висновку експерта № СЕ-19/119-21/1531-ІТ Сумського НДЕКЦ МВС ОСОБА_44 від 17.02.2021 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної екпертизи, встановлено, що місце наїзду автомобіля ВАЗ-21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода знаходиться на правому відносно напрямку проведення огляду узбіччі дороги, яка примикає до вул. Польова с. Суха Грунь, в районі розташування множинних слідів взуття та плями речовини бурого кольору, що знаходяться на відстані 95,0 - 116,4 м від рівня орієнтиру (т. 2, а.с. 167-168);

- з висновку експерта № 60 Сумського районного відділення СМЕ Сумського обласного бюро СМЕ ОСОБА_51 від 29.03.2021 за результатами проведеної судово-медичної експертизи, згідно з яким згідно представленої медичної карти відомо, що ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Роменська ЦРЛ» з 30 січня по 10 лютого 2021 року з діагнозом: Поєднана травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Закрита травма живота. Розрив брижі клубної кишки. Внутрішньочеревна кровотеча (500 мл). Заочеревинна гематома кишки, лівого бокового каналу. Перелом обох гілок лонної кістки зліва. Забій сечового міхура (гематургія). Забійна рана лівої тім`яної ділянки. Забійні рани верхнього повіка лівого ока, нижнього повіка правого ока. Забій м`яких тканин обличчя. Звезення шкіри пальців кистей. Крововиливи колінних суглобів. Алкогольне сп`яніння;

ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівої тім`яної ділянки, забійних ран верхнього повіка лівого ока, нижнього повіка правого ока, забій м`яких тканин обличчя, звезення шкіри пальців кистей, крововиливи колінних суглобів, забою сечового міхура(гематурія), кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

ушкодження у вигляді перелому обох гілок лонної кістки зліва кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, так як для зрощення переломів необхідний час більше 21 дня;

ушкодження у вигляді закритої травми живота: розриву брижі клубової кишки, внутрішньочеревної кровотечі (500мл), заочеревинної гематоми кишки, лівого бокового каналу кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя.

Вищеописані ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, можливо як і при ДТП, так і від ударів ногами, ідентифікуючі ознаки на ушкодженнях не відтворилися, про що свідчать дані медичної документації.

Час утворення тілесних ушкоджень може відповідати часу, вказаному в постанові, на що вказують дані медичної документації.

Згідно результатів лабораторного дослідження крові та сечі ОСОБА_7 на наркотичні речовини та етиловий спирт, в сечі наркотичні речовини не виявлені, виявлений в крові етиловий спирт в кількості 2,12г/л, така концентрація етилового спирту в крові могла відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (т. 2, а.с. 189-190);

- з висновку експерта № 602 Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_52 від 01.04.2021 за наслідками проведення судової автотехнічної експертизи, згідно з яким в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 повинна була діяти відповідно до вимог пунктів 1.10., 2.1.а, 2.9.а, 2.10., 10.1., 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху.

В даній дорожній ситуації при наданих вихідних даних водій автомобіля «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування своєчасного гальмування.

Діючи в даній дорожній ситуації, у відповідності до вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, і відмовою від виконання маневру виїзду на узбіччя, з технічної точки зору виконаний водієм автомобіля «ВАЗ-21104» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 маневр виїзду на узбіччя є невиправданим, який не відповідає вимогам пунктів 1.10., 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху, і дії водія ОСОБА_10 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали (т. 2, а.с. 196- 201);

- в протоколі проведення слідчого експерименту від 09.05.2022 зі схемою (час проведення: 20 год 50 хв - 23 год 20 хв), складеному слідчим Роменського РВП ОСОБА_43 , за участю свідка ОСОБА_12 , понятих, у ході якого було відтворено обстановку та обставини події 29.01.2021, в тому числі відтворено виляння автомобіля, почергово змінюючи напрямок руху у різні сторони та встановлено об`єктивну відстань видимості пішохода із врахуванням орієнтирів, зазначених у первинному протоколі огляду місця події від 30.01.2021.

Перед початком здійснення замірів видимості перешкоди було проведено додаткові заміри елементів проїзної частини дороги та було встановлено, що на місці пригоди мається асфальтована дорога шириною 3,4 м, праворуч від якої по напрямку руху до вул. Польової знаходиться ґрунтово-трав`яне узбіччя шириною 2,7 м, ліворуч від асфальтової дороги знаходиться ґрунтово-трав`яне узбіччя шириною 6,7 м, яке має незначні пагорби різної висоти, але не більше 0,3 м. Вказане узбіччя йде по рівню дороги, не має схилів, ліва частина, а саме край узбіччя має пагорб, де висота якого коливається від 0,3 до 0,5 м.

З метою встановлення об`єктивної видимості пішохода (перешкоди) на місце пригоди було доставлено автомобіль марки ВАЗ моделі «2110», який є аналогічним автомобілю - учаснику ДТП, та ОСОБА_12 (власнику автомобіля учасника ДТП) задано питання чи відповідає світло фар автомобіля, який був учасником ДТП тому, яке встановлене на автомобілі, який представлено для проведення слідчого експерименту, на що останній вказав, що дане світло є максимально наближеним та зазначив, на автомобілі учаснику ДТП встановлені «лед» лампи, які напевно є кращими ніж ті, що встановлені на автомобілі, який надано для проведення слідчого експерименту.

Після цього на узбіччі дороги було умовно позначено плями крові, що були зафіксовані під час огляду місця події 30 січня 2021 року.

Далі за кермо автомобіля сів понятий ОСОБА_53 , а на переднє пасажирське сидіння - понятий ОСОБА_54 , а в імовірне місце наїзду на пішохода було встановлено статиста в одязі та тілобудови, подібній потерпілому ОСОБА_7 .

Після цього почергово автомобіль виляючи почергово змінюючи напрямок руху в різні сторони, з метою визначення об`єктивної видимості перешкоди (пішохода) здійснив рух в напрямку статиста (який перебував у ймовірному місці наїзду), а також на 3, 5, 6 м ліворуч та праворуч аналогічно, в цей час перешкода (пішохід) перебував у положенні стоячи, сидячи, лежачи та переміщувався з однієї сторони в іншу.

Об`єктивно понятими було встановлено, що коли пішохід перебував у положенні стоячи та переміщаючись на місці наїзду на відстані 3, 5, 6 м ліворуч та 3, 5, 6 м праворуч, відповідно автомобіль виляючи при наближенні було встановлено, що у всіх положеннях ліворуч та праворуч його об`єктивно можна спостерігати на відстані 60,0 м.

Аналогічним чином було встановлено, що пішохода в сидячому положенні у всіх положеннях ліворуч та праворуч при наближенні можливо спостерігати на відстані 50,0-55,0 м.

У положенні лежачи пішохода об`єктивно можна спостерігати на відстані 40,0 м, окрім положення, коли він перебуває на відстані 6,0 м ліворуч від ймовірного місця наїзду та з цього положення його можна спостерігати на відстані 28,0 м, дана видимість погіршена за рахунок високої трави, яка знаходиться на лівому по напрямку руху узбіччі дороги.

Також об`єктивно можна спостерігати пішохода при його русі вліво та вправо на відстань 6,0 м на відстані 70,0 м до перешкоди (т. 3, а.с. 131-133);

- з висновку експерта № 51/3346/2022 від 30.09.2022 за результатами проведеної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000048 встановлено, що за даними медичної карти стаціонарного хворого №547/17/100 КНП «Роменська ЦРЛ» РМР (клінічними, рентгенологічними, протоколу операції, лабораторних досліджень) під час знаходження на лікуванні з 30 січня по 10 лютого 2021 року у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: голови ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана лівої тім`яної ділянки, гематоми повік обох очей, рани верхніх повік обох очей; тулуба ЗТТЖ: розрив брижі клубової кістки, внутрішньо-черевна кровотеча; заочеревинна кровотеча зліва (миски, бокового каналу); перелом обох гілок лівої лонної кістки, забій сечового міхура; кінцівок травматичне видалення нігтьової пластинки І пальця правої кисті; садна пальців обох кистей, забій обох колінних суглобів. Вказані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметів по механізму удару, тиснення, тертя-ковзання, вигину.

Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забійна рана лівої тім`яної ділянки; заочеревинні гематоми зліва кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Закрита травма живота (розрив клубової кишки) небезпечна для життя і кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження. Перелом обох гілок лівої лонної кістки, забій сечового міхура не становили небезпеки для життя, потребують тривалого лікування більше 21 дня, і кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження. Синці та рани верхніх повік обох очей, садна обох кистей, відсутність нігтьової пластинки І пальця правої кисті, забої суглобів кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

У тілесних ушкодженнях не відобразилися ідентифікуючі конструктивні особливості травмуючих предметів, що не дає можливості їх конкретизувати.

Тілесні ушкодження голови у потерпілого утворилася внаслідок дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи їх характер та різнобічну локалізацію вони не могли утворитися при падінні чи контактуванні з поверхнею транспортного засобу, де виявлені механічні пошкодження (праві задні та передні двері, задня частина кузова, нижній край переднього бампера). Більш ймовірне спричинення даних ушкоджень при нанесенні ударів тупим предметом (предметами), якими можуть бути кулак, носкова частина взутої ступні та інші.

Локалізація та характер тілесних ушкоджень в ділянці тулуба - розрив брижі клубової кишки, заочеревинна гематома в ділянці тонкої кишки зліва та лівого флангу, перелом обох гілок лівої лонної кістки, забій сечового міхура (згортки крові в порожнині при КТ та кров в сечі), утворилися внаслідок дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею (не виключено одномоментної) по механізму удару, тиснення, розтягнення, вигину, прогину і є характерними для автотравми. Спричинення даних тілесних ушкоджень при контактуванні з частинами автомобіля ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_1 на яких було виявлено пошкодження (правої частини передніх та задніх дверей, правої задньої бічної поверхні кузова) виключається.

У зв`язку з відсутністю детального описання пошкоджень автомобіля ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_1 в протоколі огляду від 30 січня 2021 року; відсутністю описання пошкоджень даного транспортного судовим експертом Сумського НДЕКЦ МВС України при проведенні експертиз; відсутністю дослідження фрагменту з полімерного матеріалу, виявленого на місці пригоди, та днища транспортного засобу; не повним описанням тілесних ушкоджень голови, кінцівок у медичній документації (точна локалізація, розміри), неможливо достовірно встановити вид автотравми, місце первинного контактування та взаєморозташування потерпілого по відношенню до автомобіля в момент наїзду.

Не виключена можливість, що в момент первинного контакту з автотранспортом потерпілий, ймовірно, знаходився у вертикальному положенні передньою поверхнею до під`їжджаючого автотранспорту (на що вказує локалізація пошкоджень та напрямок слідів ковзання тертя). Напрямок впливу транспортного засобу по відношенню до потерпілого зліва направо та спереду назад (т. 3, а.с. 214-228).

Також судом першої інстанції, з метою оцінки вказаних доказів та вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, було досліджено процесуальні рішення, документи :

- постанови Роменської окружної прокуратури про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 19 травня 2021 року, (т. 1, а.с. 200);

- витяги з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року з викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень про те, що:

29 січня 2021 року близько 23 год. 00 хв. в центрі с. Суха Грунь Роменського району Сумської області, ОСОБА_20 було виявлено ОСОБА_7 , в якого був пошкоджений одяг та малися тілесні ушкодження. 30 січня 2021 року в ході проведення першочергових заходів у АДРЕСА_1 було виявлено автомобіль марки ВАЗ «Лада110». р.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, власником якого являється ОСОБА_12 , який на момент виявлення перебував в автомобілі та його співмешканка ОСОБА_10 ;

в ході досудового розслідування кримінального проведення №000048 від 30 січня 2021 року було встановлено, що 29 січня 2021 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21104», р.н НОМЕР_1 , перебуваючи на початку вул. Польової с. Суха Грунь, зневажила безпекою дорожнього руху, не врахувала обстановку, втратила контроль над керуванням транспортним засобом, внаслідок чого виїхала на праве узбіччя по напрямку свого руху, де здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Після чого вийшла з автомобіля та зрозуміла, що внаслідок ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження, не надавши будь-якої допомоги та залишила на узбіччі (т. 1 а.с. 237-240, 246);

- рапорти помічника чергового СРПП №2 Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_55

від 30 січня 2021 року про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 29 січня 2021 року о 23:56 за адресою: Липоводолинський район, с. Суха Грунь біля кладовища на узбіччі заявник ОСОБА_20 виявив невідомого чоловіка з тілесними ушкодженнями,

від 30 січня 2021 року про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що органами охорони здоров`я повідомлено, що 30 січня 2021 року о 2:18 за адресою: АДРЕСА_4 виявлений потерпілий ОСОБА_7 із тілесними ушкодженнями (т. 1, а.с. 241-242);

- рапорт помічника чергового СРПП №3 Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_56 від 31 січня 2021 року про надходження заяви від ОСОБА_31 про те, що на її думку з 29 по 30 січня 2021 року її сину ОСОБА_7 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_26 та ОСОБА_25 (т. 1, а.с. 243);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_57 про перекваліфікацію у матеріалах досудового розслідування, внесених в ЄРДР №0000048 від 30 січня 2021 року з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України (т. 1, а.с. 244);

- постанову начальника Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_58 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 15 лютого 2021 року, відповідно до якої об`єднано в одне провадження за №0000048 від 30 січня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України (т. 1, а.с. 245);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП від 30 січня 2021 року ОСОБА_59 про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню №0000048 автомобіля марки ВАЗ «Лада110», р.н. НОМЕР_1 , відеореєстратора марки INCAR VR-518 S/N НОМЕР_3 , чорного кольору, з micro sd 16 Gb Transcend (т. 2, а.с. 12-13);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП від 2 лютого 2021 року ОСОБА_59 про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року, які було вилучено під час огляду предмета: чоловічу куртку чорного кольору без капюшону, зліва та справа якої є кармани, на внутрішній стороні по центру зверху мається напис «ВОТЕОV» та під ним «170/92А», обидва рукави курки пошкоджені (розрізані); термобілизну (штани та кофта) - штани чорного кольору з манжетами на штанинах знизу, також спереду зверху по центру мається ґудзик пластиковий чорного кольору, штани без написів та пошкоджень; кофта - із завищеною частиною коміра, чорного кольору, без написів, розірваний лівий рукав; футболка зеленого кольору, розірвана по центру, без написів, майже по всій площині маються сліди речовини бурого кольору; кофту темно синього кольору із блискавкою (замочком) по середині спереду зверху та нагрудною вишивкою червоного кольору, на ній маються пошкодження у вигляді розірваного правого рукава та по центру спереду мається пляма коричневого кольору; штани джинсові з ременем сірого кольору з потертостями. Штани мають два передніх кармани зліва та справа та позаду два кармани зліва та справа; шапку зимову темно синього кольору із написом «1220» та із ремінцем синього кольору; пару шкарпеток чорного кольору; труси чоловічі синього кольору з плямами бурого кольору; черевики зимові чоловічі, 41-го розміру, чорного кольору зі шнурками коричневого кольору, в задній частині черевиків зверху коричневі вставки, підошва резинова нижня частина чорного кольору, верхня частина підошви оранжевого кольору (т. 2, а.с. 20-21);

- протокол огляду предмета від 30 січня 2021 року, складеного слідчим Роменського РВП ОСОБА_49 , згідно з яким був оглянутий мобільний телефон ОСОБА_12 марки Xiomi Redmi 9А чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з сім картою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_6 (т. 2 а.с. 23-25);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП ОСОБА_49 від 30 січня 2021 року про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року добровільно видані ОСОБА_12 речі: мобільного телефону марки Xiomi Redmi 9А чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , який повернуто ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 27-28);

- постанову начальника Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_60 від 30 січня 2021 року по кримінальному провадженню №0000048 про отримання біологічних зразків для експертизи, а саме: змивів з долонь лівої та правої руки у ОСОБА_12 (т. 2, а.с. 29-30);

- протокол про освідування особи (відібрання біологічних зразків), складений слідчим СВ Роменського РВП ОСОБА_42 від 30 січня 2021 року, згідно з яким із рук ОСОБА_12 були зроблені змиви (т. 2, а.с. 32-34);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП ОСОБА_59 від 30 січня 2021 року про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів провадження по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року, а саме змиви з долонь правої та лівої руки ОСОБА_12 (т. 2, а.с. 34-35);

- протокол огляду предмета від 30 січня 2021 року з фототаблицею, складеного слідчим Роменського РВП ОСОБА_49 , згідно з яким було оглянуто належний ОСОБА_12 одяг та взуття, а саме: чоловічі джинсові брюки, чорного кольору, на внутрішній частині яких зверху знаходиться бірка червоного кольору з написами «Denim Delux MODWAY». На лівій та правій штанині, спереду та ззаду, знаходяться кармани. Задній правий карман частково в візерунках, по середині зображена літера М, над карманом знаходиться бірка з написом «MODWAY». На правій штанині спереду знаходиться рваний отвір круглої форми, розміром 0,5х0,5 см; зимова, чоловіча куртка з капюшоном, чорного кольору. В нижній та верхній частині по бокам знаходяться кармани. Внутрішня сторона куртки сірого кольору, і боковими карманами по сторонам. В верхній частині знаходиться бірка з записами «SNOWBEARS», та розмір 54. На правому рукаві куртки знаходиться напис «LEE-TEX tm AIR»; зимове чоловіче взуття, чорного кольору, з піднятими бортами, висотою 12 см. На підошві взуття мається напис TREND SHOES, та розмір 42 (т. 2, а.с. 37-40);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП ОСОБА_59 від 30 січня 2021 року про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року, які були добровільно видані ОСОБА_12 , а саме: джинси чорного кольору з написом «Denim Delux MODWAY», зимову чоловічу куртку з каптуром, чорного кольору, з написом «SNOWBEARS», розмір 54 та пару зимового взуття чорного кольору з написом TREND SHOES, розмір 42 (том 2, а.с. 41-42);

- протокол огляду предмета від 30 січня 2021 року, складений слідчим Роменського РВП ОСОБА_61 , згідно з яким був оглянутий мобільний телефон, належний ОСОБА_10 марки Siesta mobile, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з сім картою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_7 (т. 2, а.с. 44-48);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП ОСОБА_59 від 30 січня 2021 року про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року, а саме мобільного телефону Siesta mobile, чорного кольору, який був повернутий ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 48-50);

- постанову начальника Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_60 від 30 січня 2021 року про отримання біологічних зразків для експертизи, а саме: змивів з долонь лівої та правої руки у ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 50-51);

- протокол про освідування особи (відібрання біологічних зразків), складений слідчим СВ Роменського РВП ОСОБА_61 від 30 січня 2021 року, згідно з яким із рук ОСОБА_10 були зроблені змиви (т. 2, а.с. 53-54);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП ОСОБА_59 від 30 січня 2021 року про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року, а саме змиви з долонь правої та лівої рук ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 55-56);

- протокол огляду предмета від 30 січня 2021 року з фототаблицею, складений слідчим Роменського РВП ОСОБА_42 , згідно з яким було оглянуто належний ОСОБА_10 одяг та взуття, а саме: куртка зимова синього кольору марки UZEFF із капюшоном, куртка на змійці та зверху на змійці накладка того ж кольору та чорних ззовні кнопках. Змійка знизу зашита нитками, з правої сторони в нижній частині куртки спереду кишеня зі змійкою золотистого кольору, зліва аналогічна, з лівої сторони зверху над цією кишенею ще кишеня із золотистою змійкою. З обох сторін від основної змійки спереду по середині мотузка зав`язана на вузол. Капюшон із середині з нашарування теплою накладкою флісовою білою; жіночі зимові черевики чорного кольору 40 розміру, підошва чорна резова на невисоких підборах на яких є металева прямокутна накладка. Халява черевик зверху має накладку шкіряну та дві металеві без написів. Маються пошкодження у вигляді відшарування верхнього шару матеріалу та потертості над резовою підошвою. Середина черевик флісова, ймовірно темного кольору; штани чорні з чорним гудзиком, металевою, золотистою змійкою, спереду та ззаду мається по два кармани, всередині на задній частині мається напис червоного кольору «Sapрhirc Red», розмір «L» (т. 2, а.с. 58-61);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП ОСОБА_59 від 30 січня 2021 року про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року, які були добровільно видані ОСОБА_10 , а саме: зимової куртки синього кольору марки UZEFF із капюшоном, пари зимових черевиків чорного кольору, 41-го розміру, штанів чорного кольору, розміру «L» з написом «Sapрhirc Red» (т. 2, а.с. 62-63);

- протокол огляду предмета від 30 січня 2021 року з фототаблицею, складений слідчим Роменського РВП ОСОБА_49 , згідно з яким було оглянуто мобільний телефон модель Ноnоr, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 , з сімкартою НОМЕР_10 . В розділі викликів зафіксовано: мама, 29 січня 2021 р. 23:47, 23:42, 23:26, 23:05, 22:53 позначка скасовано; 10:13 - 16 с., 10:07-12 с., 10:05-22 с; батько, 29 січня 2021 р. 23:23, 22:58, 22:55, 22:52 позначка скасовано; 11:07-57 с., 09:04-1 хв. 26 с. (т. 2, а.с. 64-65);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП ОСОБА_59 від 30 січня 2021 року про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження по кримінальному провадженню №0000048 від 30 січня 2021 року, які були вилучені під час огляду 30 січня 2021 року, а саме: 2 фрагменти бамперу (полімерна частина), чорного кольору; речовина бурого кольору, якою просякнуто марлевий бинт; сенсорний мобільний телефон марки Ноnоr, чорного кольору (т. 2 а.с. 66);

- довідку, видану Комунальним некомерційним підприємством «Роменська центральна районна лікарня» від 9 березня 2021 року №01-20/849 про те, що ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Роменська ЦРЛ» РМР з 30 січня по 10 лютого 2021 року 11 л/д з діагнозом: поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закрита травма живота, розрив брижі клубної кишки, внутрішньочеревна кровотеча, заочеревинна гематома кишки лівого бокового каналу, перелом обох гілок лонної кістки зліва, забій сечового міхура, гематуріз, забійна рана лівої тім`яної ділянки, забійні рани верхньої повіки лівого ока, нижньої повіки правого ока, травматичне видалення нігтьової пластинки І п. правої кісті, забій колінних суглобів, алкогольне сп`яніння. Вартість лікування хворого в хірургічному відділенні КНП «Роменська ЦРЛ» РМР з 30 січня по 10 лютого 2021 року - 11 л/д становить 8493,06 грн. (т. 2, а.с. 82, 83);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Липоводолинська центральна районна лікарня» від 30 січня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_10 на час огляду 30 січня 2021 року о 2 год 5 хв перебувала в стані алкогольного сп`яніння (т. 2, а.с. 114);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 1 лютого 2021 року про надання дозволу групі слідчих Роменського РВП на проведення обшуку автомобіля ВАЗ «Лада 110», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, власником якого є ОСОБА_12 , з метою відшукання і вилучення змивів з керма, змивів з важіля коробки передач, чохла з водійського сидіння, чохла з переднього пасажирського сидіння, чохла із заднього сидіння та речей зі слідами бурого кольору (т. 2, а.с. 134-135);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 3 лютого 2021 року про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в межах кримінального провадження №0000048 від 30 січня 2021 року, а саме: автомобіль марки ВАЗ «Лада 110», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, власником якого являється ОСОБА_12 , 1979 р.н., житель АДРЕСА_1 ; відеореєстратор марки Incar VR - 518 S/N НОМЕР_3 , чорного кольору, з micro sd на 16 Gb Transcend, власником якого є ОСОБА_62 ; два фрагменти бамперу (полімерна частина), чорного кольору, які належать ОСОБА_63 ; речовину бурого кольору, якою просякнуто марлевий бинт; сенсорний мобільний телефон марки Honor, чорного кольору, власником якого є ОСОБА_7 ; змиви з долонь правої, лівої руки ОСОБА_10 та контрольний змив, який упаковано до паперового пакунку; змиви з долонь правої, лівої руки ОСОБА_64 та контрольний змив, який упаковано до паперового пакунку; зимову куртка, синього кольору марки UZEFF із капюшоном, яку упаковано до картонного ящика, власником якої є ОСОБА_10 ; пару зимових чобіт чорного кольору, 40 розміру, які упаковано до картонного ящика, власником яких є ОСОБА_10 ; штани, чорного кольору, розмір L написом Sapphire Red, які упаковано до картонного ящика, власником яких є ОСОБА_10 ; джинси, чорного кольору з написом Denim Delux Modway, які упаковано до картонного ящика, власником яких являється ОСОБА_12 ; зимову чоловічу куртку з капюшоном, чорного кольору, яку упаковано до картонного ящика, власником якої є ОСОБА_12 ; пару зимового взуття чорного кольору з написом Trend Shoes, розмір 42, які упаковано до картонного ящика, власником яких є ОСОБА_12 . Місцем зберігання автомобіля марки ВАЗ «Лада 110», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, власником якого є ОСОБА_12 визначено територію штрафмайданчику сектору поліцейської діяльності №1 ( АДРЕСА_5 (т. 2, а.с. 148-149);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 4 лютого 2021 року про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в межах кримінального провадження №0000048 від 30 січня 2021 року, а саме: на чоловічу куртку чорного кольору без капюшона, зліва та справа якої є кармани, на внутрішній стороні по центру зверху мається напис «ВОТЕОV» та під ним «170/92А», обидва рукави курки пошкоджені (розрізані); термобілизна (штани та кофта) штани чорного кольору з манжетами на штанинах знизу, також спереду зверху по центру мається ґудзик пластиковий чорного кольору, штани без написів та пошкоджень; кофта із завищеною частиною коміра, чорного кольору, без написів, розірваний лівий рукав; футболка зеленого кольору, розірвана по центру, без написів, майже по всій площині маються сліди речовини бурого кольору; кофта темно синього кольору із блискавкою (замочком) по середині спереду зверху та нагрудною вишивкою червоного кольору, на ній маються пошкодження у вигляді розірваного правого рукава та по центру спереду мається пляма коричневого кольору; штани джинсові з ременем сірого кольору з потертостями. Штани мають два передніх кармани зліва та справа та позаду два кармани зліва та справа; шапка зимова темно синього кольору із написом «IZZO» та із ремішком синього кольору; пара шкарпеток чорного кольору; труси чоловічі синього кольору з плямами бурого кольору; ботинки зимові чоловічі, 41-го розміру, чорного кольору зі шнурками коричневого кольору, в задній частині ботинок зверху коричневі вставки, підошва резинова нижня частина чорного кольору, верхня частина підошви оранжевого кольору, належні ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_2 (т. 2, а.с. 152-153);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 9 лютого 2021 року про накладення арешту на речові докази в кримінальному провадженні №0000048 від 30 січня 2021 року, а саме: на чохли з водійського сидіння, чохли з переднього пасажирського сидіння, чохли із заднього сидіння, ганчірку чорного кольору з сірими та червоними полосами, на якій маються сліди бурого кольору, змив з керма та контрольний змив, змив з важіля коробки передач та контрольний змив (т. 2, а.с. 159-160);

- висновок експерта № СЕ-19/119-21/1250-ІТ Сумського НДЕКЦ МВС ОСОБА_44 від 12 лютого 2021 року за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу, згідно з яким на момент проведення експертного огляду автомобіля ВАЗ-21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , несправностей його гальмівної системи, рульового керування та ходової частини не виявлено. Фари головного світла даного транспортного засобу мають технічні несправності, які полягають у їх оснащенні лампами ближнього світла типу «LED», що не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу та підприємства виробника; виявлені під час проведення експертного огляду технічні несправності фар головного світла автомобіля ВАЗ-21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 носять експлуатаційний характер утворення та виникли до дорожньо-транспортної пригоди; несправності фар головного світла автомобіля ВАЗ-21104 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 могли бути виявлені водієм до даної дорожньо-транспортної події, при перевірці технічного стану транспортного засобу перед виїздом (т. 2 а.с. 173-181);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2021 року про надання дозволу слідчим Роменського РВП на тимчасовий доступ до історії хвороби та амбулаторної картки ОСОБА_7 , що знаходиться в КНП «Роменська ЦРЛ», з можливістю тимчасового вилучення документів (т. 2, а.с. 184-185);

- протокол тимчасового доступу до документів (інформації) від 16 березня 2021 року, складений слідчим СВ Роменського РВП ОСОБА_43 , на підставі якого вилучено в КНП «Роменська ЦРЛ» оригінал історії хвороби ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 186-187);

- постанову Роменського районного відділу поліції про призначення групи слідчих від 9 лютого 2021 року (т. 2, а.с. 216).

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази, суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття даного процесуального рішення в даній конкретній ситуації дійшов висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що стороною обвинувачення доведена вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй злочинів та її дії правильно кваліфікував за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, а саме порушення вимог пунктів 1.10., 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху України, що заподіяло потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження та за ч. 1 ст. 135 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що:

1) суд зробив не правильний висновок про існування в її діях, як водія, порушення пункту 1.10 ПДР України, зокрема про те, що вона рухалась по лівому узбіччю дороги і здійснила наїзд на пішохода, оскільки дорога де сталася пригода, фактично знаходиться за межами села Суха Грунь, по суті є звичайною польовою дорогою і жодними дорожніми знаками узбіччя на ній не помічене. Дорожнє покриття і все навколо було вкрите снігом товщиною близько 10 см. і не очищене. Якихось зовнішніх ознак, які б вказували де знаходиться дорога, а де узбіччя в тих умовах, та в той час водієві встановити було не можливо;

2) суд зробив не правильний висновок про існування в її діях порушення п. 10.1 ПДР України, зокрема про те, що вона обвинувачена, перед зміною руху не переконалася що це буде безпечно для інших учасників руху, оскільки вона пояснювала, що за кермо авто сіла вперше, мала на меті не їхати, а лише посидіти за кермом, освоїтись, оглянути прибори і лише попробувати зрушити автомобіль із місця не продовжуючи рух. Наголошувала, що двигун авто запускав ОСОБА_14 , який також вмикав швидкість і тримав кермо лівою рукою намагаючись змусити її нажимати на педалі. Авто вона не зупинила, оскільки не знала як це робити, а ОСОБА_15 не осилила через його фізичну силу. Тому, ОСОБА_10 вважала, що вона сама особисто жодних різких рухів кермом не робила та не намагалась змінити напрямок руху автомобіля;

3) щодо порушень п.12.3 ПДР України, то тут обвинувачена звертала увагу на те, що автомобілем фактично керував ОСОБА_14 і саме він різко не крутнув кермо у право. Факту переїзду потерпілого авто висновком експертизи не підтверджено, днище її автомобіля на наявність слідів ДТП не досліджувалось. Потерпілий після ДТП був біля авто, а не під ним. Крім цього, потерпілий, з урахуванням стану сп`яніння, міг сам упасти ще до наїзду та лежати в снігу на проїзджій частині, а через сніг, його припорошило і ОСОБА_14 його не помітив та міг зачепити вже лежачого;

4) звертала увагу, що до ДТП бампер авто був пошкоджений і відновлений. За даними слідства на місці пригоди знайдено кусок бампера, але даний предмет не досліджувався;

5) щодо факту побиття нею і ОСОБА_18 потерпілого ОСОБА_21 , то ця версія ОСОБА_65 і не доказана;

6) відповідно до матеріалів справи всі слідчі експерименти проводились в умовах які не відповідали умовам, що мали місце 29.01.2021. У зв`язку із цим отримані вихідні дані, які надалі досліджувались експертами не могли не вплинути на їхні висновки і їх об`єктивність викликає сумніви.

То, проаналізувавши такі доводи скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи слідує, що стороною захисту в суді першої інстанції вже зазначалось про сумнів в частині доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_10 . з урахуванням її показів та показів свідка ОСОБА_12 про те, що свідок ОСОБА_12 , який перебував на передньому пасажирському кріслі, різко вивернув кермо автомобіля вправо, після чого і відбувся наїзд на потерпілого ОСОБА_7 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до таких доводів слід віднестись критично, оскільки вони спростовуються відомостями, що містяться в інших досліджених доказах, зокрема, у протоколі огляду події від 30 січня 2021 року, яким зафіксовано на місці події сліди транспортного засобу ВАЗ-21104, н.з. НОМЕР_1 у вигляді хвилястих ліній та не зафіксовано різкої зміни напрямку цих слідів перед місцем наїзду на потерпілого, у показаннях слідчого Роменського РВП ОСОБА_66 , який підтвердив обставини, зафіксовані у зазначеному протоколі, у протоколах проведення слідчих експериментів із обвинуваченою ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_12 від 3 лютого 2021 року, які при відтворенні подій вечора 29 січня 2021 року не вказували на те, що ОСОБА_12 різко вивернув кермо вправо, після чого і відбувся наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , а говорили, що під час руху на автомобілі під управлінням ОСОБА_10 пасажир ОСОБА_12 лише допомагав у керуванні, тобто підрулював.

Крім того, протоколом проведення слідчого експерименту від 9 травня 2022 року відтворено обстановку та обставини події 29 січня 2021 року із врахуванням орієнтирів, зазначених у первинному протоколі огляду місця події від 30 січня 2021 року, та встановлено можливість водія ОСОБА_10 бачити пішохода ОСОБА_7 .

Також суд першої інстанції правильно зауважив і на тому, що поведінка пасажира не знімає з водія обов`язків виконання вимог Правил дорожнього руху, а у конкретному розглядуваному випадку поведінка пасажира свідка ОСОБА_12 жодним чином не виключає факту порушення водієм ОСОБА_10 вимог пунктів 1.10. (щодо заборони руху транспортного засобу по узбіччю), 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху.

При цьому доводи обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що потерпілий, з урахуванням стану сп`яніння, міг сам упасти ще до наїзду та лежати в снігу на проїзджій частині, а через сніг, його припорошило і ОСОБА_14 його не помітив та міг зачепити вже лежачого, то вони ґрунтуються виключно на припущеннях обвинуваченої та не узгоджуються з матеріалами провадження в своїй сукупності, зокрема висновками судово-медичних експертиз потерпілого.

Також колегія суддів відноситься критично і до тверджень обвинуваченої про те, що слідчі експерименти проводились в умовах які не відповідали умовам, що мали місце 29.01.2021, оскільки як слушно зауважив суд першої інстанції, хоч експеримент і проводився за іншої пори року, але видимість взимку, коли земля вкрита сніговим покривом є кращою, ніж в травні. При проведенні експерименту був використаний автомобіль тієї ж марки ВАЗ з гіршими властивостями освітлювальних приборів, що було визнано власником автомобіля учасника ДТП ОСОБА_12 . Тобто можливість водія ОСОБА_10 бачити пішохода ОСОБА_7 під час наїзду на нього 29 січня 2021 року була не гіршою, ніж та, що була зафіксована під час проведення слідчого експерименту 9 травня 2022 року.

Щодо пошкоджень бамперу авто до події ДТП, про що також зауважувала обвинувачена, то вказана обставина не містить доказового підтвердження і ґрунтується виключно на доводах самої обвинуваченої, що слід визнати не обґрунтованим.

Щодо факту побиття обвинуваченою ОСОБА_10 і ОСОБА_18 потерпілого ОСОБА_21 , про що обвинувачена в апеляційній скарзі зазначала як про сумнівну і не доведену версію, то тут слід зауважити, що дані події, з урахуванням змісту обвинувального акту, в провину ОСОБА_10 не ставиться, а справу судом розглянуто в межах пред`явленого останній обвинувачення, тобто за фактом подій ДТП, а не за фактом нанесення умисних тілесних ушкоджень.

Інших доводів в підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованих злочинів, які судом визнані доведеними, обвинувачена ОСОБА_10 не вказала та в ході апеляційного перегляду справи не навела, а тому, з урахуванням встановленого і того, що ст. 415 КПК України визначає вичерпний перелік підстав для скасування вироку суду з призначенням в суді першої інстанції нового судового розгляду, як того просила обвинувачена, колегія суддів в задоволенні її апеляційної скарги, відмовляє.

Щодо доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 про те, що після ДТП мало місце його побиття ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , то з матеріалів справи слідує, що вказаному суд першої оцінки не надавав, з урахуванням того, що відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Суд слушно зауважив на тому, що обвинуваченій ОСОБА_10 по даній справі не висувалось обвинувачення щодо завдання потерпілому умисних тілесних ушкоджень за викладених ним обставин, тому оцінювати дії свідка ОСОБА_12 суд не має права, оскільки йому взагалі не висувалось обвинувачення у цій справі і він не має статусу обвинуваченого.

З такими висновками суду колегія суддів апеляційного суду погоджується, а тому, підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого в цій частині не вбачає.

Також колегія суддів зазначає, що по факту побиття потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , 02.04.2021 року були внесені відомості до ЄРДР за № 00001666 (т.3 а.с.151) і на даний час розслідування цього провадження триває.

Також, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги потерпілого про порушення судом п.2 ч. 1 ст. 374 КПК України в частині не вирішення питання щодо обрання чи продовження обвинуваченій запобіжного заходу, оскільки з резолютивної частини вироку вбачається, що судом вирішено запобіжний захід ОСОБА_10 не обирати.

Інших підстав для скасування вироку суду з призначенням в суді першої інстанції нового судового розгляду, як того просив потерпілий, колегією суддів не встановлено.

Щодо призначеного обвинуваченій ОСОБА_10 покарання то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обирати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Судова дискреція (судовий розсуд) є інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити менш суворий вид покарання або більш суворий в межах санкції статті. А у випадках, коли санкція статті передбачає тільки один вид покарання, суд наділений функцією обирати розмір цього покарання. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення передбаченого законом покарання, яке б сприяло його меті та було достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог суд першої інстанції дотримався.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_10 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України суд першої інстанції врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), обставини, що обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином. За вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України суд першої інстанції також врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), обставин, що обтяжують покарання (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення правопорушення щодо особи з інвалідністю), оскільки потерпілий є особою з інвалідністю з дитинства, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином.

Також судом першої інстанції було враховано і дані про особу ОСОБА_10 , яка раніше не судима, розлучена, за місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, 5 березня 2007 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_67 , на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодувала потерпілому спричинену майнову шкоду, досудову доповідь, згідно з якою на думку органу з питань пробації виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі, та суд дійшов висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, а за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність і підстави вважати передбачену п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України обставину щодо вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю обставиною, що обтяжує відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 268 КК України, оскільки вчинене обвинуваченою ОСОБА_10 кримінальне правопорушення з суб`єктивної сторони характеризується необережною формою вини. За встановлених обставин травмування потерпілого в результаті ДТП не охоплювалось і не могли охоплюватись умислом обвинуваченої, з чим колегія суддів погоджується.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України суд першої інстанції обгрунтовано призначив покарання обвинуваченій за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_68 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, то тут суд першої інстанції підстав не знайшов, що колегія суддів також вважає правильним, оскільки на підставі вказаної статті не підлягають звільненню у разі засудження за порушення правил дорожнього руху особи, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо можливості призначення більш м`якого покарання, ніж позбавлення волі, відповідно до ст. 69 КК України суд першої інстанції також підстав не вбачав, так як для цього необхідно дві пом`якшуючих покарання обставин які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яких судом не встановлено.

Призначене за даним вироком обвинуваченій покарання є співмірним з протиправним діянням, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи суворості, чи недостатнім для досягнення мети самого покарання. Аналогічний за своєю суттю висновок суду узгоджується із мотивом Європейського суду з прав людини з приводу подвійної мети кримінального покарання, згідно з яким «кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів (про це зазначено у п.102 рішення цього суду у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09 жовтня 2003 року).

Тому, з урахуванням встановленого, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку суду в цій частині.

Однак, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 в частині того, що суд допустив помилку зазначивши в резолютивній частині вироку, що початок відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_10 слід рахувати з моменту набрання вироком законної сили, оскільки початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі для ОСОБА_10 , яка під вартою на даний час не знаходиться, слід рахувати саме з моменту взяття її під варту на виконання цього вироку.

Тому, з урахуванням встановленого, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04.05.2023, в частині визначення початку строку відбування покарання для ОСОБА_10 , слід змінити тим самим частково задовольнивши вимоги апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 .

Щодо цивільного позову, то з урахуванням положень ч. 1 ст. 404 КПК України, в його аналіз колегія суддів не вдається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, а в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_10 відмовити.

Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04.05.2023, відносно ОСОБА_10 , змінити.

Вважати початком строку відбування остаточно призначеного за ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України ОСОБА_10 покарання у виді 4 років позбавлення волі момент фактичного затримання ОСОБА_10 на виконання вироку Липоводолинського районного суду Сумської області від 04.05.2023.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4