єдиний унікальний номер справи 531/603/24
номер провадження 1-кп/531/99/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, мешканець та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта базова-середня. не працює, військовозобов`язаний, не одружений, не депутат, раніше судимий, а саме: -

- 04.08.2014 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 с. 185 КК України, у виді 80 годин громадських робіт.

- 30.07.2015 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. З ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк З роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим стоком на 1 рік;

- 17.08.2018 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України, приєднано частину невідбугого покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 року у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць, за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком З роки 1 місяць;

- 04.12.2018 року Новосанжареьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного

суду м. Полтава від 17.08.2018 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Звільнений 22.06.2020 року по відбуттю строку покарання;

- 8.05.2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання із іспитовим стоком 1 рік;

- 01.11.2023 року Карлівським районним судом Полтавської області за 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 170 годин громадських робіт;

- 14.02.2024 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125, КК України, у виді 100 годин громадських робіт, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 01.11.2023 року, призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт, яке не відбуте повністю;

14.02.2024 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125. КК - країни засуджений допокарання у виді 100 годин громадських робіт, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 01.11.2023 року, призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт, яке не відбуте повністю.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Судом встановлено, що 3 лютого 2024 року близько 20:00 год. ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де раніше проживав його знайомий ОСОБА_6 , який на даний час помер. В подальшому, ОСОБА_4 достеменно знаючи, що за вказаною адресою ніхто не проживає, через хвіртку зайшов на територію господарства, де користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисних мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до житлового будинку, звідки викрав електричну плитку марки «Леміра» чорного кольору, вартістю відповідно до висновку експерта становить 987,50 грн.

В подальшому, викраденою електричною плиткою ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме переніс до свого місця проживання, чим розпорядився викраденим в повному обсязі на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 02.03.2024 року, близько 12:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу житлового господарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , разом із своєю знайомою ОСОБА_7 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в ході сварки, наніс один удар кулаком правої руки в район обличчя ОСОБА_7 , а саме в район лівого ока. Від даного удару остання впала на землю, після чого ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії, в той час коли потерпіла перебувала на землі, наніс один удар кулаком правої руки в район лівого вуха ОСОБА_7 та силою хапав останню за кисті обох рук. Внаслідок чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця побіля лівого ока з садном, синця за лівим вухом з садном, дрібних саден на зовнішній поверхні правої кисті та дрібного садна на зовнішній поверхні лівої кисті, які відповідно до висновку експерта № 55 від 05.03.2024 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями, а саме завданням легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України, визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаявся.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі частини 4 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді громадських робіт за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14.02.2024 більш суворим у виді позбавлення волі, визначивши покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

За ч.1 ст.125 КК України просив призначити покарання у вигляді 160 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14.02.2024, остаточно призначивши покарання у виді п`яти років і двадцяти днів позбавлення волі.

Потерпілі будучі належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились.

ОСОБА_4 та його захисник в цілому не заперечували проти призначення покарання, зазначеного прокурором, але просили призначити остаточне покарання у виді п`яти років і десяти днів позбавлення волі.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло, та за ч.1 ст.125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень кваліфіковане правильно, вину повністю доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, судимий. За місцем проживання характеризується нейтрально.

Згідно до висновків досудової доповіді у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як дуже високий.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_4 є проступком та тяжким злочином.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наявність судимостей, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання пов`язане з позбавленням волі та продовженням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання

-за частиною 4 статті 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі частини 4 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді громадських робіт за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14.02.2024 більш суворим у виді позбавлення волі, визначивши покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 160 годин громадських робіт;

-на підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14.02.2024, остаточно призначивши покарання у виді п`яти років і двадцяти днів позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 22.03.2024 року.

Речові докази плитку «Леміра» вважати повернутою потерпілій.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1