Справа № 148/1322/24
Провадження №1-кп/148/141/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000119, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи Теплицького району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , маючи мету уникнути відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124 та 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 08.04.2024 близько 15.08 години, перебуваючи на узбіччі автодороги між населеними пунктами с. Кинашів та с. Клебань Тульчинського району, висловив пропозицію службовим особам - заступнику начальника СРПП Тульчинського РВП ГУІТП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 - про надання неправомірної вигоди в сумі 10000 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, заступник начальник СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та інспектор СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до затвердженого начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_8 графіку чергування особового складу СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 08.04.2024 перебували на добовому чергуванні та здійснювали реагування на повідомлення НОМЕР_2 від?08.04.2024 по факту ДТП, а саме: "автомобіль марки «OPEL KADETT» білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 з`їхав у кювет".

В ході опрацювання повідомлення ЄО №2279 від 08.04.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 08.04.2024 о 14:54 год. останні прибули на місце події, де у кюветі на узбіччі дороги між населеними пунктами с. Кинашів та с. Клебань Тульчинського району виявили автомобіль марки «OPEL KADETT» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,.

В подальшому, вищевказані працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_4 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, чого останній не заперечував. Після чого заступником начальника СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, повідомлено ОСОБА_4 про складання адміністративних матеріалів відносно нього. Після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, про яку був попереджений працівником поліції, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, о 15 годині 08 хвилин запропонував заступнику начальника СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 10000 гривень, з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП. Після попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди останній не відреагував, а продовжував вчиняти дії, пов`язані з уникненням від адміністративної відповідальності, та незаконно о 15 годині 09 хвилин знову запропонував заступнику начальника СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 10000 гривень.

Працівником поліції знову було попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди на що останній, діючи свідомо та умисно, не відреагував та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжував о 15 годині 11 хвилин пропонувати заступнику начальника СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції

ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 10000 гривень, а в подальшому о 15 годині 37 хвилин та 15 годині 38 хвилин пропонував заступнику начальника СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 15000 гривень за прийняття незаконного рішення про непритягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого було викликано слідчо-оперативну групу.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, яка укладена 22.05.2024 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим

ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

За змістом даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання, при цьому вказав, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив позицію обвинуваченого, заявив про відсутність будь-якого впливу на його підзахисного, добровільність укладення ним угоди, а тому просив затвердити угоду у кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд, вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У пункті 2 ч. 1 ст. 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій та переходить до розгляду угоди.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, подана на затвердження угода про визнання винуватості, у повній мірі відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо її форми та змісту, датована та підписана відповідними сторонами, включаючи захисника, участь якого з моменту її ініціювання є обов`язковою.

Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 за максимальною санкцією відповідно до визначеної у ст. 12 КК України класифікації є кримінальним проступком, можливість застосування угоди про визнання винуватості щодо якого прямо передбачена законом.

Погоджене сторонами угоди покарання перебуває в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення

ч. 4 ст. 474 КПК України та повністю усвідомлює наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, за результатом чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди про визнання винуватості.

Суд також переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним і воно не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Отже, в підготовчому судовому засіданні судом встановлено відповідність умов угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, визначено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненням якого шкода заподіяна лише суспільним інтересам, тяжкість даного кримінальних правопорушення передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не виявлено обгрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним; чи виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидно неможливим; не виявлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, що у сукупності дає підстави для висновку про відсутність в даному конкретному випадку застережених законом підстав для відмови у затвердженні умов угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом враховується, що ОСОБА_4 задовільно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 22.05.2024 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 473-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.05.2024, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000119 від 08.04.2024.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України

Суддя ОСОБА_1