Провадження № 1-кс/554/5020/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали клопотання представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000591 від 04.08.2023 року накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.11.2023 року -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту з майна накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.11.2023 року, та прохав суд скасувати арешт з майна, накладеного на майно ОСОБА_2 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.11.2023 року, а саме: мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора ПрАТ «Київтар» НОМЕР_3 (код доступу «0008»); набір відмичок у чохлом до них з маркуванням «HUK Lookpick».

Заявник прохав про розгляд клопотання за його відсутності, та прохав клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказав, що при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про можливість скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 17.11.2023 року, виходячи з наступного.

Як встановлено, у провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження №0000591 від 04.08.2023 року.

17.11.2023 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора ПрАТ «Київтар» НОМЕР_3 (код доступу «0008»); набір відмичок у чохлом до них з маркуванням «HUK Lookpick»..

Як встановлено, на даний час відносно вилученого майна проведено слідчі та процесуальні дії в повному обсязі та на разі в органу досудового розслідування відсутні потреба у подальшому збереженні та дослідженні вказаного майна.

ОСОБА_2 в межах кримінального провадження не має статусу підозрюваного, обвинуваченого або особою, яка в силу закону має нести цивільну відповідальність за шкоду.

22.03.2024 року було направлено клопотання слідчому щодо повернення тимчасово вилученого майна, 26.03.2024 року слідчим було відмовлено у задоволенні даного клопотання.

Заявником вказано, що на його думку в подальшому застосуванні заходу забезпечення у формі арешту майна відпала потреба.

За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Єпропейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греціг" (ВП). заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами," має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series A N 98).

Приймаючи дане рішення виходжу також з наступного.

У данному випадку, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, як позбавлення права використання та розпорядження ним. Окрім того слідчим, не надано суду доказів, які б вказували на необхідність арешту майна, та надано заяву в якій вказано, що слідчий при вирішення клопотання покладається на розсуд суду, тому суд з урахуванням того, що майно, не містять на собі слідів злочину, та володілець майна не має статусу в рамках даного кримінального провадження, вважає за можливе скасувати арешт з вказаного майна.

З урахуванням викладеного клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 173, 174, 303, 306-307, 309 КПК України

УХВАЛИВ :

Клопотання представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000591 від 04.08.2023 року накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.11.2023 року задовольнити.

Скасувати арешт з майна накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.11.2023 року в рамках кримінального провадження №0000591 від 04.08.2023 року, а саме: мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора ПрАТ «Київтар» НОМЕР_3 (код доступу «0008»); набір відмичок у чохлом до них з маркуванням «HUK Lookpick».

Повернути вказане майно власнику ОСОБА_2 , або його законному представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1