Справа № 146/324/23
Провадження №11-кп/801/412/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000177 від 09 листопада 2023 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.01.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та засуджений до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі .

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням трасологічного дослідження в кримінальному провадженні в сумі 1510,24 грн (одна тисяча п`ятсот десять гривень 24 копійки), за проведення товарознавчої експертизи 1672,86 грн (одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні 86 копійок) та за проведення судової інженерно-екологічної експертизи 4301,64 грн (чотири тисячі триста одна гривня 64 копійки).

Вирішено долю речових доказів.

встановила:

29 жовтня 2022 року близько 18 год. 00 хв. у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконну порубку дерев у полезахисній смузі (захисних лісових насаджень), розташованої неподалік с. Безводне Могилів-Подільського району Вінницької області.

У подальшому цього ж дня реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, що виконують грунтозахисні функції, які у відповідності зі ст. 4 Лісового кодексу України є складовою частиною лісового фонду України, ОСОБА_8 за допомогою автомобіля ВАЗ -2101 державний номерний знак НОМЕР_1 у щепленні з причіпом кустарного виробництва без державного номерного знаку приїхав в полезахисну лісову смугу (захисних лісових насаджень), яка розташована в адміністративних межах Борівського старостинського округу, що входить до Чернівецької селищної ради за межами населеного пункту і знаходиться в адміністративному підпорядкуванні державної екологічної інспекції у Вінницькій області, з корисливою метою, діючи умисно, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, без відповідного на те дозволу (лісорубного квитка) за допомогою не встановленої досудовим розслідуванням бензопили вчинив самовільну незаконну порубку двох сироростучих дерев породи: «Чорний горіх», які розрізав на чотири стовбура (колоди) розмірами: перший стовбур довжиною 3 м діаметром 25 см другий стовбур довжиною 3,78 м та діаметром 25 см третій стовбур 1,90 м діаметром 23 см четвертий стовбур довжиною 3 м діаметром 28 см Після чого дану деревину завантажив до причепу та здійснив її перевезення до місця свого проживання АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свій злочинний намір 14.11.2022 року близько 09:00 год. ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 у щепленні з причіпом кустарного виробництва без державного номерного знаку перевозив вищевказані чотири стовбури дерев на пилораму в. АДРЕСА_2 , однак був зупинений працівниками поліції.

Загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної вирубки 2-х сироростучих дерев породи «Чорний горіх» на території Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, становить 64671,10 грн. на 2022 рік.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив шкоду інтересам держави у сфері охорони навколишнього природнього середовища в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на загальну суму 64671,10 грн.

В ході судового засідання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав відмову від своєї апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставить питання про скасування вирока Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.01.2024 року відносно ОСОБА_8 . Просить постановити новий вирок, у якому зазначити розмір шкоди за самовільного вирубування сухостійних дерев у розмірі 32 335,60 грн., яким засудити ОСОБА_8 за ч.1 ст.246 КК України, і обрати йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимоги мотивує тим, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав частково і пояснив, що зрізані ним дерева були сухі, тому обставину зазначену в обвинувальному акті, а саме те що дерева сироростучі не визнає.

Зазначає, що розмір шкоди, встановлений на підставі товарознавчої експертизи, де експерт покладалася на надані їй досудовим слідством твердження про те, що надані на експертизу зразки деревини, являються сироростущими, що визначено на око слідчим. Питання, про те, чи являться зрізані дерева сироростущими чи сухостоєм стороною обвинувачення не досліджувалося, не зважаючи на заявлене при відкритті матеріалів стороною захисту клопотання, про призначення експертизи.

На переглянутому в судовому засіданні відеозапису до протоколу огляду предмета чітко видно, що на висоті більш як 1 метра відземної частини стовбурів вилучених у ОСОБА_8 дерев горіха чорного відсутня кора, що підтверджує факт, що зрізані дерева були сухостійними, про те судом даний факт також до уваги не взятий.

Розмір шкоди визначений у обвинувальному акті відповідно до такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев?яніле стебло, до ступеня припинення росту затвердженої постановою КМУ від 10 травня 2022 р. № 575 без врахування до п.6 даної такси - відповідно до якого у разі привласнення а також самовільного вирубування сухостійних дерев, розмір шкоди обчислюється за цією ж таксою, зменшеною у два рази.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 вину свою визнав частково, активно сприяв розкриттю злочину, не заперечуючи самого факту незаконної порубки дерев, добровільно показав місце порубки, зрізані дерева вилучені і після набрання вироком суду законної сили будуть повернуті Чернівецькій територіальній громаді, що являється відшкодуванням завданого збитку, що є пом`якшуючими вину обставини, проте у вироку суду не зазначені і при винесені вироку не враховані.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 ,який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги та закрити в цій частині апеляційне провадження; думку обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього, просили задовольнити, не заперечували проти закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення; перевіривши матеріали кримінального провадження, виконавши вимоги ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.01.2024 відносно ОСОБА_8 , доцільно закрити, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у захисних та інших лісових насадженнях, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду, - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами., який суд дав вірну юридично-правову оцінку з точки зору належності, допустимості в сукупності та взаємозв`язку .

Посилання сторони захисту щодо того, що зрізані ОСОБА_8 дерева були сухі, що підтверджує і сам ОСОБА_8 простуються протоколом огляду предмета від 15 листопада 2022 року за участю директора «Томашпільський райагроліс», в якому зазначено, що дерева є сироростучими (т. 1 арк. пров. №№163-164). Також адвокат посилається на показання свідка ОСОБА_10 , який нібито спростував, що зрізані дерева ОСОБА_8 є сухостійними, проте з показів свідка ОСОБА_10 , вбачається, що він не може надати однозначної відповіді, живі чи ні зрізані дерева, те, що це міг бути сухостій він лише припускає, проте не стверджує.

Щодо розміру шкоди, завданої діями обвинуваченого ОСОБА_8 , сторона захисту посилається на постанову КМУ від 10 травня 2022 р. № 575, проте, колегія суддів не бере це до уваги, оскільки як вірно встановлено вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 було зрізано сироростучі дерева, а не сухостій.

Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав визнано ОСОБА_8 винуватим у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, а тому не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

Щодо вимог апеляційної скарги в частині призначеного покарання.

В ч.2 ст..65 КК України зазначено «Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети -не тільки кари, а і виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

З огляду на вимоги закону, що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, врахував досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення особи ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Також враховано відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Суд вважає, що перелічені вище обставини, ніяким чином, не зменшують тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вони не є визначальними для вирішення питання можливості застосування до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про те, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав вину частково, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно показав місце порубки, що є пом`якшуючими обставинами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_8 визнав вину частково, проте щиро, дійсно та відверто не розкаявся, в його виступах та поведінці в судах відсутній осуд своїх дій, жодним чином не намагався виправити ситуацію, що склалася. Зазначене свідчить про відношення обвинуваченого до скоєного, тобто відсутність щирого каяття як пом`якшуючої покарання обставини в розумінні КПК України.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства, а також у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає ,що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду,- не має.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , апеляційне провадження в цій частині- закрити.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.01.2024 відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4