ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5633/24
провадження № 1-кп/753/1317/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000821 від 10.02.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угля Тячівського

району Закарпатської області, громадянина України, який

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 20 березня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000821 від 10.02.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Так, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Який Указами Президента України неодноразово продовжено, останній раз продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 спільно з Особою № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, розробили спільний план по проникненню у сховище та вчиненню крадіжки чужого майна із сховища, чітко розділивши між собою свої злочинні ролі. З метою вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_5 спільно з Особою № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, заздалегідь розділили злочинні ролі, підготували інструмент для пошкодження та відчинення замків сховища, за допомогою якого повинні булизламувати або відкривати замки сховища.

Так, 10 лютого 2024 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_5 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, підійшли до будинку АДРЕСА_3 , з метою підшукування зручного об`єкту для вчинення крадіжки чужого майна.

У подальшому, ОСОБА_5 спільно з Особою № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де з правого боку від входу побачили генератор, який перебував у металевій клітці, яка оснащена навісним замком, який і вирішили викрасти з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, приблизно о 01 год. 10 хв., Особа № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, відповідно до відведеної ролі почала спостерігати за прилеглою до місця вчинення злочину територією. У цей час, ОСОБА_5 за допомогою наявних у нього спеціальних інструментів, зламав замок, і за тим, відкрив металеву клітку, в якій знаходився генератор, тим самим проникли до сховища вказаної клітки, звідки викрали генератор «HiPower Series Gasoline Generator HP 10000E», вартістю 61 880 грн, який перебуває у користуванні ФОП « ОСОБА_6 », ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_5 спільно з Особою № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, утримуючи викрадене майно намагались зникнути з місця вчинення злочину, однак були помічені ОСОБА_7 , який і затримав ОСОБА_5 , а Особа № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, зникла з місця вчинення злочину.

Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_5 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою могли завдати матеріального збитку ФОП « ОСОБА_6 », ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 10 лютого 2024 року, приблизно о 01 год. 00 хв., спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де з правого боку від входу побачили генератор, який перебував у металевій клітці, яка оснащена навісним замком, який і вирішили викрасти з метою власного збагачення. Особа № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, відповідно до відведеної ролі почала спостерігати за прилеглою до місця вчинення злочину територією, а він за допомогою наявних у нього спеціальних інструментів, зламав замок, і за тим, відкрив металеву клітку, в якій знаходився генератор, тим самим проникли до сховища вказаної клітки, звідки викрали генератор, вартістю 61 880 грн. Після чого, утримуючи викрадене майно намагались зникнути з місця вчинення злочину, однак були помічені ОСОБА_7 , який і затримав ОСОБА_5 , а Особа № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, зникла з місця вчинення злочину. Про вчинене щиро шкодує.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, з середньою освітою, працює не офіційно на будівництві, має постійне місце проживання та сім`ю.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин та обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання, враховуючі дані про його особу, ставлення до вчиненого. дійсно активне сприяння розкриттю злочину, що не був завершений й щирий жаль з приводу вчиненого.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на думку потерпілої, яка відмовилася від заявлення цивільного позовів, не бажала брати участь у судовому розгляді, не висловлювала прохання до суду про призначення обвинуваченому суворого покарання до якого вона претензій не має.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, що завершує свою дію 09 квітня 2024 року. Під час судового розгляду запобіжний захід не обирався та не продовжувався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_5 негайно, скасувавши обраний йому під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні, здійснені під час досудового розслідування за проведення експертизи (висновок експерта від 15 лютого 2024 року № СЕ-19/111-24/89343-ТР) у розмірі 3 786,40 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: генератор переданий на відповідальне зберігання потерпілій, залишити останній як власнику за належністю; навісний замок, два змиви, інструменти (квитанція № 007276), знищити; мобільний телефон «Nomi», повернути обвинуваченому як власнику за належністю; оптичний носій із відеозаписом з камер відеоспостереження, зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1