ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8218/23 Номер провадження 11-сс/814/178/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000281, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України, задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 та продовжено щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 38 днів, тобто до 21.03.2024 18 год. 05 хв., залишено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 241 560 грн.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував,що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України, один з яких (ч. 2 ст. 149 КК України) є особливо тяжким злочином, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 21 березня 2024 року, у зв`язку з необхідністю органу досудового розслідування провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо останнього закінчується 18 лютого 2024 року, заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, на цей час не зменшилися та продовжують існувати, тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 241 560 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, за адресою: АДРЕСА_1 , або обрати будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею не враховано відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,які ґрунтуються лише на припущеннях сторони обвинувачення та необґрунтовані належними та достатніми доказами.

Також вказує, що пред`явлена підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою та невмотивованою.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 має на утриманні двох батьків пенсіонерів, які потребують догляду за віком, його мати хворіє і не може самостійно пересуватись, а після проведених обшуків відбулось погіршення її стану здоров`я через нервовий стрес. Також підозрюваний має неповнолітнього сина, з яким підтримує тісні зв`язки в м. Полтаві, має місце реєстрації та проживання.

Позиції інших учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисники та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СУ ГУНП України в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000281, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що на території Полтавської області діє злочинна група, яка займається вербуванням з використанням обману соціально незахищених осіб, які перебувають в уразливому стані з метою їх подальшої трудової експлуатації, з корисливих мотивів.

Так, приблизно в період часу з осені по квітень 2021 року та з осені по квітень 2022 року, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх та передачі третім особам за грошову винагороду з метою власного збагачення, перебуваючи поряд із залізничним вокзалом в м. Кременчук Полтавської області, де займався благодійництвом, помітив безпритульного ОСОБА_13 , якого й вирішив у подальшому незаконно, шляхом обману перемістити до орендованого приватного будинку, так званого «філіалу» псевдо реабілітаційного центру, який діє під прикриттям діяльності ГО «Нове небо» (Код ), що в м. Кременчук Полтавської області, вул. Шишкіна, 30-А, з метою подальшої трудової експлуатації. Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись уразливим станом ОСОБА_13 , що виражалося в тяжкому матеріальному та психологічному становищі, ОСОБА_7 шляхом обману запропонував проживати йому у реабілітаційному центрі та отримувати матеріальні блага. Після отримання згоди, за вказівкою ОСОБА_7 , який фактично завербував ОСОБА_13 , останнього привезли автомобілем за місцем розташування центру.

В подальшому, зловживаючи довірою ОСОБА_13 помістили до псевдо реабілітаційного центру, де з того часу ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 його утримували, всупереч волі потерпілого в приватному будинку в АДРЕСА_2 , в період часу з весни по літо 2021 року та з весни по літо 2022 року, не даючи покинути вказане домогосподарство, а також використовуючи уразливий стан особи, із застосуванням примусу у вигляді психологічного тиску, принижень, залякувань, шляхом обману, у вигляді обіцянок виплатити грошових коштів за виконану роботу, покращення умов проживання, інших благ, шляхом контролю дій, обмеження його фізичних контактів, контролю його спілкування та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, пригнітили волю потерпілого до опору, що обмежила його здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, з метою його трудової експлуатації та передавали ОСОБА_13 третім особам для виконання робіт приватним організаціям, приватним особам, які розташовані в м. Кременчук Полтавської області у вигляді копання траншей, виносу сміття, будівельних матеріалів та інших тяжких фізичних робіт за грошову винагороду, а отриманні грошові кошти за виконану ОСОБА_13 роботу ОСОБА_7 розподіляв між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та використовував на власні потреби. Після перебування в таких умовах потерпілий ОСОБА_13 декілька раз покидав місце свого утримання шляхом втечі із нього.

Приблизно в період часу з весни по літо 2021 року та з весни по літо 2022 року, він же, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх та передачі третім особам за грошову винагороду з метою власного збагачення, перебуваючи поряд із залізничним вокзалом в м. Кременчук Полтавської області, де займався благодійництвом, помітив безпритульного ОСОБА_14 , якого й вирішив у подальшому незаконно, шляхом обману, перемістити до орендованого приватного будинку, так званого «філіалу» псевдо реабілітаційного центру, який діє під прикриттям діяльності ГО «Нове небо» (Код ), що розташований в м. Кременчук Полтавської області, вул. Шишкіна, 30-А, з метою подальшої трудової експлуатації. Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись уразливим станом ОСОБА_14 , що виражалося в тяжкому матеріальному та психологічному становищі, ОСОБА_7 шляхом обману запропонував проживати йому у реабілітаційному центрі та отримувати матеріальні блага. Після отримання згоди, за вказівкою ОСОБА_7 , який фактично завербував ОСОБА_14 , останнього привезли автомобілем за місцем розташування центру.

В подальшому, зловживаючи довірою ОСОБА_14 помістили до псевдо реабілітаційного центру, де з того часу ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 утримували його, всупереч волі в приватному будинку в АДРЕСА_2 , у період часу з весни по літо 2021 року та з весни по літо 2022 року, не даючи потерпілому покинути вказане домогосподарство, а також використовуючи уразливий стан особи, із застосуванням примусу у вигляді психологічного тиску, принижень, залякувань, шляхом обману, у вигляді обіцянок виплатити грошових коштів за виконану роботу, покращення умов проживання, інших благ, шляхом контролю дій, обмеження його фізичних контактів, контролю його спілкування та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, пригнітили волю потерпілого до опору, що обмежила його здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, з метою його трудової експлуатації та передавали ОСОБА_14 , третім особам для виконання робіт приватним організаціям, приватним особам, які розташовані в м. Кременчук Полтавської області у вигляді копання траншей, виносу сміття, будівельних матеріалів та інших тяжких фізичних робіт за грошову винагороду, а отриманні грошові кошти за виконану ОСОБА_14 роботу ОСОБА_7 розподіляв між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та використовував на власні потреби. Після перебування в таких умовах потерпілий ОСОБА_14 декілька раз покидав місце свого утримання шляхом втечі із нього.

Органом досудового розслідування також встановлено, що приблизно в період часу з осені 2022 року по серпень 2023 року, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх та передачі третім особам за грошову винагороду з метою власного збагачення, перебуваючи поряд із залізничним вокзалом в м. Кременчук, Полтавської області, де займався благодійництвом, помітив безпритульного ОСОБА_15 , якого й вирішив у подальшому незаконно, шляхом обману перемістити до орендованого приватного будинку, так званого «філіалу» псевдо реабілітаційного центру, який діє під прикриттям діяльності ГО «Нове небо» (Код ), що розташований в м. Кременчук Полтавської області, вул. Шишкіна, 30-А, з метою подальшої трудової експлуатації. Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись уразливим станом ОСОБА_15 , що виражалося в тяжкому матеріальному та психологічному становищі, ОСОБА_7 шляхом обману запропонував проживати йому у реабілітаційному центрі та отримувати матеріальні блага. Після отримання згоди, за вказівкою ОСОБА_7 , який фактично завербував ОСОБА_15 , останнього привезли автомобілем за місцем розташування центру.

В подальшому, зловживаючи довірою ОСОБА_15 помістили до псевдо реабілітаційного центру, де з того часу ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 утримували ОСОБА_15 , всупереч його волі в приватному будинку в АДРЕСА_2 в період часу з осені 2022 року по серпень 2023 року, не даючи потерпілому покинути вказане домогосподарство, а також використовуючи уразливий стан особи, із застосуванням примусу у вигляді психологічного тиску, принижень, залякувань, шляхом обману, у вигляді обіцянок виплатити грошових коштів за виконану роботу, покращення умов проживання, інших благ, шляхом контролю дій, обмеження його фізичних контактів, контролю його спілкування та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, пригнітили волю потерпілого до опору, що обмежила його здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, з метою його трудової експлуатації та передавали ОСОБА_15 , третім особам для виконання робіт приватним організаціям, приватним особам, які розташовані в м. Кременчук Полтавської області у вигляді копання траншей, виносу сміття, будівельних матеріалів та інших тяжких фізичних робіт за грошову винагороду, а отриманні грошові кошти за виконану ОСОБА_15 роботу ОСОБА_7 розподіляв між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та використовував на власні потреби. Після перебування в таких умовах потерпілий ОСОБА_15 покинув місце свого утримання шляхом втечі під час виконання роботи на одному із об`єктів.

Також встановлено, що приблизно в період часу з 20 по 25 вересня 2023 року, близько 18 години, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування інших осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх та передачі третім особам за грошову винагороду з метою власного збагачення, перебуваючи поряд із залізничним вокзалом в м. Кременчук Полтавської області, де займався благодійництвом, помітив безпритульного ОСОБА_16 , якого й вирішив у подальшому незаконно, шляхом обману, перемістити до орендованого приватного будинку, так званого «філіалу» псевдо реабілітаційного центру, який діє під прикриттям діяльності ГО «Нове небо» (Код ), що розташований в м. Кременчук Полтавської області, вул. Шишкіна, 30-А, з метою подальшої трудової експлуатації. Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись уразливим станом ОСОБА_16 , що виражалося в тяжкому матеріальному та психологічному становищі, ОСОБА_7 шляхом обману запропонував проживати йому у реабілітаційному центрі та отримувати матеріальні блага. На пропозицію ОСОБА_16 погодився та прибув за місцем розташування останнього.

В подальшому, зловживаючи довірою ОСОБА_16 помістив його до псевдо реабілітаційного центру, де з того часу ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 утримували ОСОБА_16 , всупереч його волі в приватному будинку в АДРЕСА_2 аж до приблизно початку жовтня 2023 року, не даючи потерпілому покинути вказане домогосподарство, а також використовуючи уразливий стан особи, із застосуванням примусу у вигляді психологічного тиску, принижень, залякувань, шляхом обману, у вигляді обіцянок виплатити грошових коштів за виконану роботу, покращення умов проживання, інших благ, шляхом контролю дій, обмеження його фізичних контактів, контролю його спілкування та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, пригнітили волю потерпілого до опору, що обмежила його здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, з метою його трудової експлуатації та передавали ОСОБА_16 , третім особам для виконання робіт у вигляді копання траншей на фірмі «Каскад», що розташована в м. Кременчук Полтавської області та іншим особам в приватних секторах Кременчуцького району Полтавської області за грошову винагороду, а отриманні грошові кошти за виконану ОСОБА_16 роботу, ОСОБА_7 розподіляв між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та використовував на власні потреби. Окрім цього, за неякісну роботу в третіх осіб ОСОБА_16 змушували виконувати роботи по господарству у вигляді прибирання території за місцем мешкання, а також виконувати інші роботи, за вимогою останніх. Після перебування в таких умовах потерпілий ОСОБА_16 на 6 день покинув місце свого утримання шляхом втечі із нього.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в кінці жовтня 2023 року, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування інших осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх та передачі третім особам за грошову винагороду з метою власного збагачення, перебуваючи поряд із залізничним вокзалом в м. Кременчук Полтавської області, де займався благодійництвом, помітив безпритульного ОСОБА_17 (анкетні дані змінено у зв`язку зі застосуванням заходів безпеки), якого й вирішив у подальшому незаконно, шляхом обману, перемістити до орендованого приватного будинку, так званого «філіалу» псевдо реабілітаційного центру, який діє під прикриттям діяльності ГО «Нове небо» (Код ), що розташований в м. Кременчук Полтавської області, вул. Шишкіна, 30-А, з метою подальшої трудової експлуатації. Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись уразливим станом ОСОБА_17 , що виражалося в тяжкому матеріальному та психологічному становищі, ОСОБА_7 шляхом обману запропонував проживати йому у реабілітаційному центрі та отримувати матеріальні блага. На пропозицію ОСОБА_17 погодився та прибув за місцем розташування останнього.

В подальшому, зловживаючи довірою ОСОБА_17 , помістив його до псевдо реабілітаційного центру, де з того часу ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 утримували ОСОБА_17 , всупереч його волі в приватному будинку в АДРЕСА_2 аж до приблизно початку листопада 2023 року, не даючи потерпілому покинути вказане домогосподарство, а також використовуючи уразливий стан особи, із застосуванням примусу у вигляді психологічного тиску, принижень, залякувань, шляхом обману, у вигляді обіцянок виплатити грошових коштів за виконану роботу, покращення умов проживання, інших благ, шляхом контролю дій, обмеження його фізичних контактів, контролю його спілкування та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, пригнітили волю потерпілого до опору, що обмежила його здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, з метою його трудової експлуатації та передавали ОСОБА_17 , третім особам для виконання робіт у вигляді копання господарських робіт на приватній квартирі, що розташована по АДРЕСА_3 за грошову винагороду, а отриманні грошові кошти за виконану ОСОБА_17 роботу, ОСОБА_7 розподіляв між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та використовував на власні потреби. Окрім цього, ОСОБА_17 змушували виконувати роботи по господарству у вигляді прибирання в будинку та вичищання вигрібної ями на території за місцем мешкання на вимогу останніх. Після перебування в таких умовах потерпілий ОСОБА_17 на 2 день покинув місце свого утримання шляхом втечі із нього під час повернення з об`єкту, де виконував господарчі роботи.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21 грудня 2023 року ОСОБА_7 , будучи обізнаними з положеннями державного законодавства, щодо прямої заборони обігу на території України без спеціального дозволу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений.

Так, ОСОБА_7 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 21 грудня 2023, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні наслідки і бажаючи їх настання отримав від невстановленої особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон у невідомій кількості, чим незаконно придбав наркотичний засіб. В подальшому здійснював його незаконне зберігання у власній кімнаті в АДРЕСА_2 .

21 грудня 2023 року в ході проведення обшуку в АДРЕСА_2 працівниками поліції виявлено та вилучено 5 прозорих зіп-пакунків, в яких знаходилась речовина порошкоподібна, білого кольору, шприц та голку до нього, в якому маються залишки рідини бурого кольору, футляр з 4 металевими стаканчиками (чарками), з яких в двох мається речовина білого кольору та рідину жовтого кольору, яку було відібрано в шприц із одного з стаканчиків.

Відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/117-23/19656-НЗПРАП від 26 грудня 2023 року в наданій на дослідження кристалічні речовині білого кольору виявлено метадон - наркотичних засобів, обіг якого обмежено, масою 0,552г.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/117-24/206-НЗПРАП від 04 січня 2024 року на поверхні наданого на дослідження медичного шприца на 10 мл з ін`єкційною голкою та полімерним ковпачком, виявлено метадон та димедрол. Метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Димедрол сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами димедрол.

Відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/117-24/207-НЗПРАП від 05 січня 2024 року на внутрішній поверхні металевого стаканчика, позначеного як об`єкт 3 (нумерація експерта), виявлено димедрол та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону становить 0,0054г. Загальна маса метадону становить 0,5574г.

За вказаними фактами внесено до ЄРДР відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000281, № 0000826, № 0000119, № 0000120, № 0000121 відповідно за ч. 2 ст. 149 КК України, та № 0000830 за ч. 1 ст. 309 КК України, які 21.12.2023, 25.12.2023 та 05.02.2024 об`єднані в одне кримінальне провадження № 0000281.

21.12.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

21.12.2023 о 18 год. 05 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 207 КПК України.

22.12.2023 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

08.02.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України.

12.02.2024 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що заявлені ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зменшилися.

А також вказав на неможливість завершити досудове розслідування до спливу строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу, через необхідність виконати наступні процесуальні дії:

-провести тимчасові доступи до АТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «УніверсалБанк», АТ «Акцент Банк», АТ «Полтава-Банк», АТ «Райффайзен Банк» проаналізувати отриману інформацію;

-провести слідчі експерименти з потерпілими в даному кримінальному провадженні;

-провести в порядку ст. 225 КПК України допити потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні;

-встановити та допитати в якості свідків осіб, які замовляли виконання робіт у підозрюваних;

-після вирішення питання про зняття грифів секретності долучити до матеріалів кримінального провадження клопотання, документи, що стали підставами для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у межах даного кримінального провадження, з яких на даний час не знято гриф секретності «таємно»;

-виконати інші процесуальні та слідчі (розшукові) дії, необхідність у виконанні яких може виникнути під час проведення досудового розслідування;

-визначити остаточну кваліфікацію протиправних дій підозрюваних, повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та відкрити матеріали досудового розслідування;

-скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказане клопотання задоволено 13.02.2024, так як слідує з ухвали слідчого судді, продовжуючи ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою, слідчий суддя врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про те, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України.

Так, під час вирішення клопотання слідчого, слідчий суддя встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання за вчинене, з огляду на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином (ч. 2 ст. 149 КК України); знищити, переховати речі, будь-які інші речові докази, що мають істотне значення для досудового розслідування, так як на даний час триває пошук, збір та приєднання до матеріалів кримінального провадження всіх доказів протиправної діяльності; незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілих в кримінальному провадженні, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань, свідченням чого є те, що досудове розслідування триває та встановлюється ряд свідків, які були присутні під час виконання потерпілими робіт по вказівках ОСОБА_7 , а також потерпілих, які потрапили під вплив ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , і проживають в одному районі (місті), що й ОСОБА_7 . До того ж, як вбачається зі змісту клопотання слідчого, по матеріалах НСРД встановлено, що до деяких осіб, які перебували в даному закладі застосовувалось фізичне насильство у зв`язку з невиконанням вказівок по роботі; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як єдиним джерелом доходу ОСОБА_7 являється передача осіб з числа соціально-незахищених верств населення до трудової експлуатації, а тому останній може продовжити вчиняти нові злочини, пов`язані із передачею осіб в експлуатацію.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а слідчим та прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження прав ОСОБА_7 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші (менш суворі) запобіжні заходи, має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Поряд із цим, обґрунтованою є підозра ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується доданими до клопотання доказами у їх сукупності, зокрема показаннями потерпілих, впізнанням за фотознімками, протоколами за результатами проведення НСРД, висновками експертиз. Наявна у них інформація дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а заперечення сторони захисту з цього приводу колегія суддів вважає способом захисту.

Колегія суддів також враховує обставини вчинення злочину, а саме його виключну суспільну небезпечність через скоєння відносно соціально незахищених осіб, які перебувають в уразливому стані з метою їх трудової експлуатації з корисливих мотивів, а також відомості про особу підозрюваного.

При цьому слід зазначити, що хоча ОСОБА_18 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, на утриманні має неповнолітню дитину, батьків пенсійного віку, проте такі дані жодним чином не зменшують вірогідність настання існуючих ризиків, а отже не можуть бути підставою для застосування менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому апеляційні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4