Провадження № 1-кс/686/3665/24
24 квітня 2024 року м. Хмельницький
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню із наступних підстав.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України, за правилами якої має розглядатися клопотання про долю речових доказів, регламентовано, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Разом із тим, слідчим суддею ураховано, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
А тому, у разі, якщо подаючи клопотання про надання дозволу на знищення речових доказів, заступник начальника СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 діє як володілець майна, у віданні якого знаходиться речовий доказ, йому слід долучити документи, які вказані обставини підтверджують.
Окрім того, слід звернути увагу на те , що згідно із висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року, суд виснував, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх. Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.
За таких обставин, клопотання підлягає поверненню заявнику із роз`ясненням, що повноваженнями на вирішення клопотання про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні по суті наділений суд.
Керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя