ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа№ 514/185/24
Провадження по справі № 1-кп/514/93/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 06.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березине Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не судимого

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у вересні 2023 року, знаходячись в південно-східній стороні на відстані близько 12 км від смт. Березине Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області на колишньому військовому полігоні «Тарутинський», виявив корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ-2 для неї, які є бойовими припасами ручною осколковою гранатою Ф-1 та придатні до вибуху.

Надалі, ОСОБА_4 , переконавшись за зовнішніми ознаками, що знайдені ним предмети відносяться до бойових припасів, діючи з наміром, спрямованим на незаконне придбання, носіння і зберігання бойових припасів з мотивів самооборони, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, без передбаченого законом дозволу придбав та переніс при собі з вищевказаного колишнього військового полігону «Тарутинський» знайдені ним вказані бойові припаси до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому з вересня 2023 року незаконно зберігав їх у навісній шафі у тимчасовій споруді до 06.01.2024, коли їх було вилучено працівниками Болградського районного відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Одеській області.

06 лютого 2024 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_4 , зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин подій. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч. 1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк чотири роки, зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з його кваліфікацією, щиро покаявся та підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник підтримала думку прокурора та обвинуваченого і також просила затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує ч.1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

При дослідженні характерезуючих матеріалів особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При вирішенні питання про затвердження угоди, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його щире каяття, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості і критичне ставлення до вчиненого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди провизнання винуватості відповідають вимогамст.ст.469,472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій ч.1 ст.263 КК України, є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 06 лютого 2024 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд переконаний, що угода підлягає затвердженню, та призначає ОСОБА_4 узгоджені сторонами міру покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які підлягають скасуванню відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення судової експертизи від 24.01.2024 № СЕ-19/116-24/371-ВТХ в розмірі 2271 грн. 84 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 лютого 2024 року, укладену між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000018 внесеному в ЄРДР від 06.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 27.03.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави вартість проведеної судової експертизи від 24.01.2024 № СЕ-19/116-24/371-ВТХ в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки.

З набранням вироком законної сили, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 10.01.2024 року (справа 497/49/24 провадження № 1-кс/497/38/24).

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

- предмет схожий на гранату Ф-1, який упаковано в прозорий сейф-пакет НПУ СУ № FPS5010669;

- предмет схожий запал до ручної гранати з маркуванням «УЗРГМ-2 72-83 583», який упаковано в прозорий сейф-пакет НПУ СУ № FPS5010681- відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022 р., передати на потреби Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1