Справа № 479/206/20
Провадження № 1-кп/474/7/24
ВИРОК

Іменем України

01.04.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 29.11.2019р. до ЄРДР за № 0000379 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Текліно Смілянського району Черкаської області, гр. України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

10.03.2020р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 29.11.2019р. до ЄРДР за № 0000379 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Потерпілими від кримінальних правопорушень є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так судом встановлено, що 05.11.2019р. ОСОБА_4 перебував на території домогосподарства своєї співмешканки ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де спільно проживав із останньою та її матір`ю ОСОБА_8

19.11.2019р. ОСОБА_4 маючи на меті незаконно заволодіти грошовими коштами, які на праві приватної власності належать ОСОБА_8 , використовуючи довірчі стосунки, які утворилися у результаті спільного проживання з останньою, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , через мережу інтернет ОСОБА_4 замовив їй комп`ютерний принтер вартістю 550 грн.

В свою чергу, того ж дня ОСОБА_8 довіряючи ОСОБА_4 , добровільно передала грошові кошти в сумі 550 грн. з метою отримання ОСОБА_4 замовленого їй принтеру на відділенні " Нової пошти ".

22.11.2019р. ОСОБА_4 не маючи в подальшому наміру придбати замовлений принтер з отриманими коштами в сумі 550 грн. з місця проживання зник, таким чином заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 та в подальшому розпорядився ними на свій власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 550 грн.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Також, 22.11.2019р. ОСОБА_4 , перебував на території домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де спільно проживав із останньою.

В цей час, ОСОБА_4 маючи умисел на повторне незаконне заволодіння чужим майном, а саме ноутбуком марки "Lenowo G-570", який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , використовуючи довірчі стосунки, які утворилися у результаті спільного проживання з останньою, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , попросив у останньої ноутбук марки "Lenowo G-570", щоб використати його у власних справах.

В свою чергу ОСОБА_6 не усвідомлюючи протиправний намір ОСОБА_4 та довіряючи останньому того же дня свій ноутбук марки "Lenowo G-570", отримавши який, ОСОБА_4 не маючи в подальшому наміру його повернути, залишив територію домогосподарства ОСОБА_6 та з місця проживання зник, таким чином заволодів майном ОСОБА_6 та в подальшому розпорядився ним на свій власний розсуд в корисливих для себе цілях, а саме продав його у листопаді місяці 2019р. ОСОБА_9 , чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 1 800 грн.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім цього, 04.11.2019р. ОСОБА_4 перебуваючи в смт Криве Озеро Миколаївської області, познайомився із ОСОБА_7

21.11.2019р. ОСОБА_4 маючи умисел на повторне незаконне заволодіння грошовими коштами, які на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , використовуючи довірчі стосунки, які утворилися у результаті знайомства з останньою, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , зателефонував та запропонував їй придбати телевізор вартістю 3 700 грн., на що остання погодилась.

В свою чергу 22.11.20219р. ОСОБА_7 довіряючи ОСОБА_4 добровільно в смт Криве Озеро Миколаївської області, передала грошові кошти в сумі 3 700 грн., отримавши які, ОСОБА_4 не маючи в подальшому наміру за отримані кошти придбати та передати ОСОБА_7 телевізор, ОСОБА_4 з отриманими коштами поїхав до міста Одеса, таким чином заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 та в подальшому розпорядився ними на свій власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 3 700 грн.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

01.04.2024р. між прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до вимог глави 35 КПК України, враховуючи, що від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у порядку вимог абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України отримано письмову згоду на укладення прокурором у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Сторони угоди не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:

- під час судового провадження беззастережно визнати обвинувачення за обставин, викладених в обвинувальному акті;

- активно сприяти у проведенні кримінального провадження щодо нього.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Острозького районного суду Рівненської області від 09.11.2023р. остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховується обставина, яка пом`якшує його покарання: щире каяття.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 .

Сторона захисту розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для сторін є:

а) для прокурора, підозрюваного, обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 - 424 Кримінального процесуального кодексу України;

б) підозрюваного, обвинуваченого - його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просив її затвердити.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили.

Водночас, в матеріалах справи наявні письмові згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 26.12.2023р. на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

З огляду на вищевикладене та приписи ст. 325 КПК України, з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд визнав за можливе розглянути питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості без участі потерпілих.

Розглянув питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , судом встановлено таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає приписам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків та нетяжкого злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що вироком Острозького районного суду Рівненської області від 09.11.2023р., який набрав законної сили, обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. Початок строку відбуття покарання рахується з моменту обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 13.09.2023р.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 01.04.2024р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 13.09.2023р. зарахувавши в порядку, передбаченому ст. 72 КК України, у строк покарання час тримання під вартою, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 70 КК України, ст.ст. 370, 371, 374, 375, 394, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01.04.2024р., укладену між прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 29.11.2019р. до ЄРДР за № 0000379 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Острозького районного суду Рівненської області від 09.11.2023р. остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 13.09.2023р. зарахувавши в порядку, передбаченому ст. 72 КК України, у строк покарання час тримання під вартою, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1