Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/468/24
Номер проведження 1-кп/508/41/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 07.05.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Семенівки Арбузинського району Миколаївської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, неодруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше судимої 23.01.2024 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.125 КК України до громадських робіт строком на сто шістдесят годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, суд

установив:

23.01.2024 року ОСОБА_3 була визнана винною Миколаївським районним судом Одеської області у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та засуджена до покарання у виді громадських робіт, строком на 160 годин. Вищезазначений вирок Миколаївського районного суду Одеської області 23.02.2024 року набрав законної сили.

15.03.2024 року співробітниками Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ОСОБА_3 була письмово ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування громадських робіт та отримала направлення до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, розташованої за адресою Одеська область Березівський район смт.Миколаївка вул.В.Карпішина, 45, для відпрацювання громадських робіт, згідно якого повинна була приступити до їх відбування з 18.03.2024 року.

18.03.2024 року ОСОБА_3 прибула до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , де була ознайомлена з графіком відбування громадських робіт та приступила до виконання громадських робіт і відбувала їх з 18.03.2024 року - 30.04.2024 року, відпрацювавши в цілому 68 годин.

З 10.04.2024 року, 11.04.2024 року та 12.04.2024 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно не виконуючи законне рішення суду, з метою ухилитися від призначеного їй покарання, усвідомлюючи, що шляхом ухилення від покарання підриває авторитет судової влади та перешкоджає здійсненню правосуддя, без поважних причин не з`являлася до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , в зазначені дати та час, відповідно до графіку для відбування громадських робіт умисно.

15.04.2024 року співробітниками Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ОСОБА_3 була письмово попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування громадських робіт.

У зв`язку з викладеним на підставі ч.1 ст.40 КВК України, за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_3 було винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

З 15.04.2024 року по 19.04.2024 року та 22.04.2024 року ОСОБА_3 , ігноруючи і умисно не виконуючи рішення суду, нехтуючи винесені стосовно неї попередження, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в порушення вимог ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, не з`являлась для відбуття покарання у виді громадських робіт до зазначеної установи без поважних причин, не маючи ніяких медичних протипоказань щодо виконання призначених їй робіт, тим самим умисно вчинивши ухилення від відбування покарання призначених їй судом громадських робіт і відбувши лише 68 години з призначених їй 160 годин громадських робіт.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України - ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої, яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в котрій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, вона беззаперечно визнає; згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; її роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без її участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченої суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судима.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття. До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочинів.

За вище встановлених обставин, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.2 ст.389 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджена вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 160 годин. Покарання за цим вироком відбуто частково, а саме відпрацьовано 68 годин.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, в порядку ст. 71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року (що складає 92 години), виходячи із розрахунку, визначеному положенями п.п.4, 5 ч.1 ст.72 КК України (92 години : 8 = 11,5 днів).

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі статей 71, 72 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на один рік десять днів.

На підставі ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_5