ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5546/24

Провадження № 11-сс/4820/124/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 від 22 лютого 2024 року, за апеляційними скаргами прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 лютого 2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, вчинених проти життя та здоров`я особи, СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 від 22 лютого 2024 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Волочиського району, Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, розлучений, працює директором ТОВ «Агрокорс», має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має судимості,

та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Підозрюваного ОСОБА_7 постановлено негайно доставити до місця свого проживання і звільнити з під варти.

Строк дії ухвали постановлено рахувати по 19 квітня 2024 року включно.

Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Уважав, що зазначена ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотному порушенню вимог кримінального процесуального закону.

Так, судом першої інстанції при постановленні вказаного рішення не поставлено під сумнів обґрунтованість підозри та ризики, вказані у клопотанні, однак сторона обвинувачення вважає, що судом не в повній мірі враховано обґрунтовані прокурором ризики та запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Зокрема, посилався на те, що до підозрюваного ОСОБА_7 , неможливо застосувати засіб електронного контролю, оскільки на даний час усі вони використовуються.

Разом з тим, судом не в повній мірі враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Більше того, на сьогодні останній вже засуджений Волочиським районним судом до покарання у вигляді 1 року 7 місяців обмеження волі (вирок не набрав законної сили), тому додаткові обвинувачення можуть створити такий тягар можливого більшого покарання у підозрюваного, що останній у будь-який момент, перебуваючи під домашнім арештом, вирішить переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення можливого призначеного покарання за сукупністю злочинів чи вироків.

Окрім цього, підозрюваному відомо місце проживання потерпілої та свідків, а відтак, зважаючи на характеристику самого підозрюваного, він може незаконно шляхом примусу, насильства, вмовляння, підкупу впливати на свідків та потерпілу, з метою зміни їх показів в подальшому, оскільки проживає у місцевості, де проживають вказані особи, що суттєво перешкодить повному, всебічному та об`єктивному досудовому розслідуванні.

На думку прокурора, підозрюваний ОСОБА_7 з показань свідків веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не має постійного джерела доходу.

Крім того, останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, є особою, в якої судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти злочини, один з яких вчинений щодо авторитету органів державної влади, та вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із застосуванням насилля.

Разом з тим, підозрюваний може вчинити інші злочини, в тому числі і продовжити вчинення вказаного злочину відносно потерпілої ОСОБА_9 , а саме реалізувати погрози насильства, які ним були висловлені останній, оскільки на даний час йому відомі особисті дані та місце проживання ОСОБА_9 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2024 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Уважав, що порушено фундаментальні принципи кримінального судочинства, верховенства права та права на справедливий суд, яким мали б відповідати і процедура розгляду клопотання сторін щодо застосування запобіжного заходу, і зміст прийнятого за її результатами судового рішення.

Посилався на те, що наразі об`єктивно не існують ризики, які лягли в основу рішення, та запобіжний захід відносно підозрюваного має бути змінений на більш м`який.

Зазначав, що тримання під вартою у даному конкретному випадку є непропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. Його суворість явно не відповідає характеру вчинених кримінальних правопорушень чи наявності дійсних реальних ризиків, які визначені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційних скарг; підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів та заперечили проти апеляційної скарги прокурора; заперечення прокурора ОСОБА_5 щодо доводів апеляційної скарги захисника та на підтримання власної апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відділенням розслідування злочинів вчинення проти життя та здоров`я особи СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000699 від 22 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

22 лютого 2024 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

23 лютого 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, а саме про те, що: «прокурор Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_9 , яка призначена на посаду відповідно до наказу керівника Хмельницької обласної прокуратури №516к від 18 липня 2022 року, та яка згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року, відноситься до працівників правоохоронного органу, відповідно до розкладу судових засідань з розгляду кримінальних проваджень у Волочиському районному суді Хмельницької області, що розташований на вулиці Лисенка, 4, міста Волочиськ, Хмельницької області, 22 лютого 2024 о 09 год 15 хв брала участь як прокурор Волочиської окружної прокуратури з підтримання публічного обвинувачення в суді під час розгляду судової справи відносно ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження №0000096 від 28 травня 2023 року».

За наслідками вказаного судового розгляду, ОСОБА_7 згідно проголошеного вироку Волочиського районного суду від 22 лютого 2024 року визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.390-1 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року 7 місяців обмеження волі.

Цього ж дня, о 09 год 57 хв, 10 год 02 хв, 10 год 03 хв, та 13 год 06 хв на мобільний телефон ОСОБА_9 за № НОМЕР_1 з мобільного телефону за № НОМЕР_2 ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та усвідомлюючи, що останній надсилає повідомлення саме прокурору Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_9 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, через месенджер «Viber» надіслав п`ять повідомлень з погрозами застосування насильства щодо ОСОБА_9 у зв`язку із виконанням нею своїх службових обов`язків, а саме підтримання публічного обвинувачення в суді відносно нього, та які ОСОБА_9 сприйняла як реальні та мала підстави побоюватись здійснення цих погроз.

Далі, 22 лютого 2024 року ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись єдиним злочинним умислом та переслідуючи подальшу мету висловлювання погроз застосування насильства відносно ОСОБА_9 , яка на той час вже

перебувала в приміщенні Волочиської окружної прокуратури, за адресою вулиця Слави, 8, місто Волочиськ Хмельницької області, на мобільний телефон останньої за № НОМЕР_1 з мобільного телефону за № НОМЕР_2 усвідомлюючи, що спілкується саме із ОСОБА_9 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, через месенджер «Viber» о 12 год 35 хв, 14 год 26 хв, 14 год 29 хв та 15 год 44 хв здійснив чотири дзвінки, під час розмови по яких висловив ОСОБА_9 погрози застосування насильства відносно неї у зв`язку із виконанням останньою своїх

службових обов`язків, а саме підтримання публічного обвинувачення в суді відносно ОСОБА_7 та які ОСОБА_9 сприйняла як реальні та мала підстави побоюватись здійснення цих погроз.

Своїми умисними діями, які виразились в погрозах насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

24 лютого 2024 року старший слідчий відділення розслідування злочинів вчинених проти життя та здоров`я особи СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурорм, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, ОСОБА_7 , посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити певні дії, передбачені КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи частково клопотання та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя місцевого суду вважав доведеними обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що відсутні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який у даному випадку є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, оскільки більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді місцевого суду погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких є доведеним стороною обвинувачення.

Визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

На підтвердження обґрунтованості підозри надано: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 22 лютого 2024 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 22 лютого 2024 року, протокол огляду предмета від 22 лютого 2024 року, протокол огляду документу від 23 лютого 2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22 лютого 2024 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22 лютого 2024 року, протокол огляду місця події від 22 лютого 2024 року, та інші матеріали криміналі кримінального провадження.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, зважаючи на стадію розслідування даного кримінального провадження, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, є підстави вважати наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду вмотивовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Запобіжний захід - це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку, про достатність застосованого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У даному випадку стороною обвинувачення є недоведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Висновок колегії суддів щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу зроблений з врахуванням відомостей щодо особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, стану здоров`я та з огляду на те, що органом досудового розслідування на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою підозрюваного, враховуючи всі обставини вчиненого злочину, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінки підозрюваного ОСОБА_7 і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновки слідчого судді місцевого суду про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не повною мірою буде відповідати меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

У відповідності з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.1 ст.345 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, тобто даний злочин є нетяжким, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки не встановлені та не допитані, докази не досліджені, а можливо, ще й і не відшукані.

Посилання прокурора про відсутність вільних комплектів ЕЗК у відділі моніторингу систем електронного контролю УОАЗОР ГУНП в Хмельницькій області на даний час не є підставою для зміни застосованого запобіжного заходу на більш тяжкий чи невиконання ухвали суду.

Колегія суддів належним чином ураховує усі обставини провадження, об`єктивно оцінює особу підозрюваного, соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не спростовано стороною захисту у судовому засіданні та доводами, наявними у поданій апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , фактів того, що ухвала слідчого судді місцевого суду підлягає скасуванню і в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу слід відмовити.

Указані обставини в поданій апеляційній скарзі сторони захисту перевірені та враховані колегією суддів апеляційного суду, однак не є визначальними та достатніми для задоволення вимог скарги.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду повною мірою відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відтак, не вбачає підстави для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2024 року, якою застосовано до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням на нього відповідних обов`язків, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3