Провадження № 1-кс/686/5104/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван республіки Вірменія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , вірменина, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0002045,

встановив:

10.06.2024 р. слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, оголошений у міжнародний розшук, окрім того, існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на потерпілих, свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що «у провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002045 від 23.10.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263-1 КК України. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.2021, близько 20:00 год., невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою умисного вбивства користувача автомобілем, способом небезпечним для життя багатьох осіб, зайшла на територію автомобільної стоянки "ДЮСШ №3", розташованої по АДРЕСА_2 , та, підійшовши до припаркового на такій стоянці, на паркомісці №148, автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прикріпила саморобний вибуховий пристрій, що складається з ізоляційної стрічки, магніта, корпусу гранати «Ф-1», підривач дистанційної дії типу «УЗРГМ», шнурка та металевого гака, до днища автомобіля під сидінням водія. Проте, зазначена невстановлена особа, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки таку особу помітив охоронець зазначеної стоянки ОСОБА_10 , повідомивши при цьому працівників поліції про виявлений саморобний пристрій під дном автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200», д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім цього, 23 жовтня 2021 року, в період часу з 18:02 год. по 20:02 год., під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на пістолет «Вальтер», без будь-яких маркувань, калібр 9 мм., та 4 набої калібру 9 мм. із стальними осердям, із маркуваннями, які не є читабельними у зв`язку із корозійним впливом, які невстановлена досудовим розслідуванням особа зберігала без належного на те дозволу.

За результатами проведених слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження в свої сукупності зібрано достатньо доказів, які свідчать про безпосередню причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3

31.01.2024 процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні погоджено складене слідчим повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України.

Зміст підозри та стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 : ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , з метою виготовлення саморобного вибухового пристрою, шляхом поєднання промислових та саморобних елементів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, місце, час, спосіб), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вступили в попередню змову між собою. Так, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел на виготовлення саморобного вибухового пристрою за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, місце, час, спосіб), привласнили споряджений корпус промислово виготовленої ручної оборонної осколкової гранати «Ф-1» та уніфікований підривач (запал) типу «УЗРГМ». Продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне виготовлення саморобного вибухового пристрою за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, місце, час), але до 22.10.2021, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , діючи в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за №637/3077, виготовили пристрій, що містить елементи, як промислового так і саморобного виробництва.

Зокрема, за допомогою ізоляційної стрічки до даної торцевої частини корпусу гранати прикріпили магніт, у корпус гранати закрутили уніфікований підривач дистанційної дії типу «УЗРГМ» та до кільця підривача закріпили відрізок шнура, інший кінець якого приєднали до металевого гака, які, у своєму конструктивному поєднанні, утворюють саморобний вибуховий пристрій.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, місце, час, спосіб), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті незаконне зберігання, носіння та передачу вибухового пристрою, вступили в попередню змову між собою. Продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне зберігання, носіння та передачу вибухового пристрою за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, місце, час), але до 22.10.2021, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , після незаконного виготовлення саморобного вибухового пристрою, діючи в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за № 637/3077, зберігали його у невстановленому досудовим розслідуванням місці до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше ніж до 22.10.2021.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 22.10.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_12 перенесли саморобний вибуховий пристрій у невстановлене досудовим розслідуванням місце, де передали невстановленій досудовим розслідування особі.

31.01.2024, з дотриманням вимог ч.1 ст.278, ч.2 ст. 135 КПК України, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_6 за місцем проживання, письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 було вручено житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання останнього, а саме: УМК «Дубове». Крім того, 31.01.2024 письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 було надіслано поштовим зв`язком за місцем реєстрації/проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, ОСОБА_6 , який був у встановленому ст.135 КПК України порядку викликаний для проведення допиту та інших процесуальних дій 03, 04 та 05 лютого 2024 не прибув на виклик уповноваженої службової особи - слідчого, тобто не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

21.03.2024 постановою слідчого досудове розслідування кримінального провадження зупинене, у зв`язку із тим, що підозрювані ОСОБА_12 та ОСОБА_6 оголошені у розшук.

В ході проведення досудового розслідування, 03.06.2024, на адресу СУ ГУНП в Хмельницькій області з УКР ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали виконаного доручення з встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до якого встановлено, що в ході здійснення оперативно-розшукової діяльності, отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 перебуває за межами України, переховується на території Французької Республіки, схильний до подорожей іншими країнами Європи, наміри повертатись не має. Крім того, факт виїзду за межі України підозрюваної особи, підтверджується показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

03.06.2024 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, про що, відповідно до ч.2 ст. 281 КПК України, винесено постанову.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування відносно ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також не зможе запобігти вищевказаним ризикам.»

Заслухавши слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, захисника підозрюваного, який заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0002045, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Ч.1 ст.193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у зазначеній нормі КПК законодавець прямо передбачив, що у випадку наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, слідчий, прокурор (процесуальний керівник) звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про його застосування, яке розглядається за відсутності підозрюваного. Специфікою є те, що таке рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002045 від 23.10.2021 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263-1 КК України.

31.01.2024 р., у рамках вказаного кримінального провадження, було складене повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, яке у вказаний день, у зв`язку з не встановленням фактичного місця знаходження ОСОБА_6 , було вручене, у порядку, передбаченому ч.2 ст.135 КПК України, представнику житлово-експлуатаційної організації УМК «Дубово» для подальшого вручення ОСОБА_6 .

Санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а санкція ч.2 ст.263-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, дані злочини класифікуються як тяжкі.

Відповідно до положення ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно зі ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Так, за загальним правилом КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором.

У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, статті 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до частини 2 статті 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч.1 ст.136 КПК України).

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України було вручено у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 КПК України, під розписку представнику житлово-експлуатаційної організації - УМК « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за місцем проживання ОСОБА_6 . Тобто, слідчим було дотримано порядку, передбаченого ч.2 ст.135 КПК України, та вжито всіх можливих, передбачених КПК України, заходів для належного вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру та повісток про виклик його до слідчого, означене повідомлення та повістки вручені представнику житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_6 , а тому останній набув статусу підозрюваного у даному кримінальному проваджені.

Пред`явлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол огляду місця події від 22.10.2021 р.; протокол огляду предмета (документа) від 23.10.2021 р.; висновки експертів №СЕ-19/123-22/2852-ВТХ від 13.04.2022 р., № СЕ-19/102-21/15296-БД від 05.05.2022 р.; протокол допита потерпілого ОСОБА_9 від 01.02.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Щодо посилання захисника ОСОБА_5 на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з кримінальними правопорушеннями, у якому підозрюється ОСОБА_6 підтверджується наявними у матеріалах доказами, які є обґрунтованими та об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дає підстави слідчому судді для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування. Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу.

05.02.2024 р. через ухилення ОСОБА_6 від слідства та неможливістю встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного, останнього було, постановою слідчого, оголошено в розшук.

Окрім того, постановою слідчого від 03.06.2024 р. підозрюваного ОСОБА_6 , який переховується від органу досудового розслідування на території Французької Республіки, встановити точне місце знаходження якого не представилось можливим, було оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до ч.7 ст.110 КПК України, означені постанови слідчого, прийняті в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковими для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вони стосуються.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, що свідчить про існування ризику подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, на даний час потерпілі, свідки та інший підозрюваний судом не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою примушування чи схиляння їх до надання неправдивих свідчень на користь підозрюваного ОСОБА_6 . При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку, на стадії досудового розслідування, свідчення отримуються шляхом допиту вказаних осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

У ході розгляду клопотання представниками сторони обвинувачення було доведено наявність підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а саме, існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, факт оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, а тому, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного та задоволення вимог клопотання.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що подане слідчим клопотання є обґрунтоване і доведене, а обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Обставин, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи щодо відсутності підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя