Справа № 305/180/22
Провадження по справі 1-кп/305/99/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в ЄРДР 11.09.2021 за № 0000269, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, н/військовозобов`язаного, не працює, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч вимогам п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об'єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», п.п. 2.1, 2.3.3 та 8.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України за №622 від 21.08.1998, у не встановленому досудовим розслідуванням місці та у який період часу у невстановлених осіб, незаконно придбав 5 пострілів до гранатомета ПГ-7 та 5 порохових зарядів ПГ-7ПМ до них, та 1 уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, які у подальшому 10.09.2021 близько 23:00 год, незаконно переносив в районі 366 прикордонного знаку що за межами с. Богдан, Рахівського району Закарпатської області, рухаючись в напрямку державного кордону з Румунією, де був виявлений прикордонним нарядом ВПС «Богдан», вдавшись до втечі, а сумку-рюкзак з незаконно придбаними боєприпасами покинув на місці події.

Згідно з висновком експерта від 17.09.2021 року за № СЕ-19/2-107-21/7761ВХ, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, є, уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1. Підривник УЗГРМ належить до засобів підриву, який споряджений вибуховими речовинами ТНРС, азидом свинцю та тетрилом. Підривник УЗРГМ виготовлений промисловим способом. Згідно з висновком експерта від 17.09.2021 року № СЕ-19/2-107-21/7761ВХ, 5 пострілів до гранатомета ПГ-7 та 5 порохових зарядів ПГ-7ПМ до них, є 72 мм. пострілами ПГ-7С до протитанкового гранатомета ПГ-7 з пороховими зарядами ПГ-7МП до них. В сукупності 72 мм постріли ПГ-7С з пороховими зарядами ПГ-7ПМ належать до категорії боєприпасів та призначені для ураження живої сили й техніки противника з ручного протитанкового гранатомета РПГ-7.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення повністю визнав, однак від надання пояснень відмовився, не мотивуючи суду причини, посилаючись на його право надавати пояснення.

На запитання відповів, що на прохання осіб, яких саме він відмовився уточнити, переносив у рюкзаку сигарети контрабандним шляхом у Румунію, про те, що там є боєприпаси, не знав.

Розкаюється у скоєному. Просив суворо не карати.

Допитаний у ході судового слідства свідок ОСОБА_6 показав суду, що 10 вересня 2021 року близько 23 години ночі, перебував у складі прикордонного наряду з охорони державного кордону України з Румунією, з ним перебувало ще троє солдатів. Службу несли за 15 км від застави «Богдан» в районі НОМЕР_1 прикордонного знака. Солдат ОСОБА_7 повідомив його, що бачить світлові маячки та візуально близько 5 людей. Про таке повідомив по рації керівництво застави, яке дало наказ йти туди, де було виявлено людей. Один із людей кинув з плечей рюкзак на землю і вони розбіглися всі у різні сторони. Впізнати особу, яка несла рюкзак і потім скинувши його та втекла, не може.

Від допиту інших свідків зі сторони обвинувачення прокурор відмовився в ході судового розгляду справи.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , окрім повного визнання ним своєї вини, в ході судового слідства повністю доведена дослідженими в ході судового розгляду справи такими доказами:

-витягом з реєстру досудових розслідувань підтверджено, що 11.09.2021 року прикордонним нарядом ВПС «Богдан», в районі НОМЕР_2 прикордонного знака було виявлено групу осіб, які рухалися в сторону Румунії, залишивши сумку, в якій були 5 гранат, 5 зарядів та запал до гранати, втекли. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України;

-повідомленням № 299 про виявлене кримінальне правопорушення в.о. нач. загону повідомлено керівництво;

-протоколом огляду місця події від 11.09.2021 року, в ході якого слідчим ОСОБА_8 оглянуто лісову галявину поруч з горою «Піп Іван» зі сторони с. Богдан, де за 100 метрів проходить лінія державного кордону України з Румунією. Було виявлено на галявині туристичний рюкзак зеленого-чорного кольору, всередині якого знаходилися предмети, схожі на протитанкові гранати ПРГ-7, з пороховими зарядами до них, в кількості 5 одиниць та 5 порохових зарядів. Також виявлено запал до ручних гранат типу УЗРГМ-124-70583 маркування на гранатах однакові: ПГ-7С, 254-41-80, РНД СН-5 К, 6-57-79, 3 В-7 Г, 42-М-5-80, там же був проведений змив з поверхонь гранат, все знайдене було вилучено. Все наведене відображено на схемі до протоколу огляду з відображенням на світлинах;

-висновком експерта № СЕ-19/107-21/7761 ВТХ від 17.09.2021 року стверджено, що предмет, який був наданий на дослідження, є уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ (підривник УЗРГМ) для спорядження ручних гранат типу РГД- 5, Ф-1. Підривник УЗРГМ належить до засобів підриву, який споряджений вибуховими речовинами ТНРС, азидом свинцю та тетрилом, згідно з даними інформаційного джерела [3] та виготовлений промисловим способом;

-висновком експерта № СЕ-19/107-21/7763 ВТХ від 23.09.2021 року стверджено, що предмети, які були надані на дослідження, є 72-мм пострілами ПГ-7С до протитанкового гранатомета ПГ-7 з пороховими зарядами ПГ-7ПМ до них, в кількості 5 (п`яти) штук. В сукупності 72-мм постріли ПГ-7С з пороховими зарядами ПГ-7ПМ належать до категорії боєприпасів та призначені для ураження живої сили та техніки противника з ручного протитанкового гранатомета РПТ-7. 72-мм постріли ПГ-7С з пороховими зарядами ПГ-7ПМ були виготовлені промисловим способом;

-протоколом огляду предметів від 10.11.2021 року у присутності понятих оглянуто наведені вище предмети зброї та знято з них змиви, які упаковано в конверт;

-висновком експерта № СЕ-19/115-21/16479-БД стверджено, що встановлено генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1.1) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 2.1), які наведено в таблиці результатів дослідження ( таблиця 1.1, додаток 1); у змиві "2" (об`єкт № 4.1), у змиві "4" (об`єкт № 6.1), у змиві "5" (об`єкт № 7.1), у змиві "6" (об`єкт № 8.1), у змиві "10" (об`єкт № 12.1), виявлено клітини з ядрами без домішок крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток 1). У змиві "7" (об`єкт № 9.1) та у змиві "8" (об`єкт № 10.1), виявлено клітин з ядрами без домішок крові та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатні. У змиві "1" (об`єкт № 3.1) та у змиві "9" (об`єкт № 11.1) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішок крові, встановити генетичні ознаки яких не представляється за можливе, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю ДНК) в даному об`єкті. У змиві "3" (об`єкт № 5.1) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішок крові, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішок крові, виявлених у змиві "2" (об`єкт № 4.1) та у змиві "10" (об`єкт № 12.1), є змішаними і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішок крові, що домінують в об`єктах № 4.1 та № 12.1, збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами без домішок крові, виявлених на у змиві "2" (об`єкт №4.1) та у змиві "10" (об`єкт № 12.1) від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішок крові, виявлених на у змиві "4" (об`єкт № 6.1) та у змиві "5" (об`єкт № 7.1), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в об`єктах №№ 6.1, 7,1 складає 3, 89 х 10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,57 х 1034 осіб. Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішок крові, виявлених на у змиві "4" (об`єкт № 6.1) та у змиві "5" (об`єкт № 7.1) від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішок крові, виявлених на у , змиві "6" (об`єкт № 8.1), є змішаними і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішок крові, що домінують в об`єкті № 8.1, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами без домішок крові, виявлених у змиві «6» (об`єкт № 8.1) від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключається. Висловитись про походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішок крові виявлених у змиві "7" (об`єкт № 9.1) та у змиві "8" (об`єкт № 10.1), поодиноких клітини з ядрами без домішок крові виявлених у змиві "1" (об`єкт № 3.1), у змиві "" (об`єкт № 5.1) та у змиві "9" (об`єкт № 11.1) від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не представляється за можливе у зв`язку із зазначеним у п. 2, 3.

Суд дослідив речові докази - усі конверти, в яких перебували мазки.

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотосвітлинами від 20.12.2021 року свідок ОСОБА_10 впізнав на фотосвітлині за № 1 особу - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши їх у сукупності з поясненнями свідка, врахувавши відмову обвинуваченого від дачі пояснень, суд приходить до однозначного висновку, про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні саме ним пред`явленого йому кримінального правопорушення, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Надані суду прокурором письмові докази суд визнає належними та допустимими, жодних заперечень протилежного суду ніхто з учасників кримінального провадження не заявив.

При призначенні покарання відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного діяння та дані про особу обвинуваченого.

ОСОБА_4 вчинив злочин який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким за місцем проживання характеризується посередньо, за період знаходження кримінального провадження в суді неодноразово не з`являвся в судові засідання, піддаючись приводом в суд через працівників поліції, в ході судового розгляду скориставшись своїм правом відмовився надавати пояснення, що не сприяло встановленню істини у справі та свідчить про його небажання у сприянні об`єктивного, повного та всестороннього дослідження по справі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 66 КК України є визнання своєї вини, наявність на утриманні 1 малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, те, що предметом цього злочину є велика кількість боєприпасів, які є спеціального призначення та виготовлені заводським способом, у разі їх використання могли бути спричинені численні людські жертви та матеріальні пошкодження, тим паче, що ОСОБА_4 переносив вказані боєприпаси поруч з кордоном України з Румунією з наміром перемістити їх через державний кордон, що своєю чергою дискредитує державу Україна в цілому.

Небажання надати суду правдиві покази, з`ясувавши дійсні обставини по справі, не свідчить про бажання ОСОБА_4 сприяти у розкритті дійсних обставин по справі та щирого його каяття. Посилання ОСОБА_4 у своїх поясненнях, що він переносив сигарети в Румунію на прохання невідомих сторін, є по суті абсурдним, оскільки переміщуючи вказаний вантаж ОСОБА_4 не міг не знати по своєму об`єму, ваги, індивідуальних параметрів бойових припасів, що кардинально відрізняється від об`ємних ознак сигарет.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так й іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, що прямо передбачено п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з урахування всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_4 покаранням, яке сприятиме його виправленню та перевихованню, вчиненню ним нових злочинів, є покарання в межах санкції ст. 263 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у виді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами.

При цьому, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування до призначеного покарання положень ст. ст. 75, 76 КК України, а також ст. 69 КК України, які б давали суду можливість звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання із випробуванням або застосувати більш м`яке покарання.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Так у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально карані діяння.

Суд зазначає, що прокурором у ході виступу в судових дебатах не наведено жодних правових підстав передбачених законодавством України для застосування до призначеного покарання положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Виходячи з вимог ст. 75 КК України, суд не знаходить жодних підстав для висновку про можливість виправлення особи засудженого без відбування покарання.

Приписами ч. 2 ст. 124 КПК України, також установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експертів сумарно в сумі 46 645 грн 93 коп. за проведення судових експертиз, слід присудити до стягнення з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: 5 пострілів до гранатомета ГТГ-7 та 5 порохових зарядів ПГ-7ПМ до них та 1 уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, після вступу вироку в законну силу, слід передати на потреби ЗСУ.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчився 28.02.2022 року та не продовжувався і не обирався заново.

Керуючись ст. ст. 373-374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки і 6 місяців позбавлення волі.

Термін відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_4 слід рахувати з часу фактичного його затримання після набрання даним вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 46 645 (сорок шість тисяч шістсот сорок п`ять) гривень 93 копійки витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази: 5 пострілів до гранатомета ГТГ-7 та 5 порохових зарядів ПГ-7ПМ до них, 1 уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1 після вступу вироку в законну силу слід передати на потреби ЗСУ.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя: ОСОБА_1