Справа № 199/2083/24
У Х В А Л А

іменем України

22 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000092,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим повноважним прокурором, за яким просить накласти арешт на майно гаражні приміщення №5, АДРЕСА_1 , шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будь які дії із зміни, переходу, уступки права власності (здійснення будь яких реєстраційних дій), а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь яких даних, крім арешту; заборонити організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на організацію або проведення електронних торгів (аукціону) щодо продажу права вимоги; також заборонити користуватись зазначеним майном та розпоряджатись ним будь яким способом.

Слідчий ОСОБА_4 і прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали в повному обсязі вимоги за клопотанням та фактичні обставини, на яких воно ґрунтується.

За приписами ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За відповідним клопотанням слідчого, виходячи з того, що перед слідчим суддею поставлене питання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, з метою забезпечення арешту майна, на підставі приписів ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна здійснений без повідомлення власника та володільців майна.

Слідчий суддя зауважує, що за відповідним клопотанням слідчого, з метою нерозголошення відомостей досудового розслідування, в ухвалі суду не зазначаються встановлені досудовим розслідуванням обставини та мінімізовано дані, якими обґрунтовано зазначене клопотання

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000092 за заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про заволодіння ОСОБА_8 шахрайським шляхом належними їм гаражами №5, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Слідчий зазначає, що вказані гаражі є предметами, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, і з урахуванням вимог ст. 98 КПК України їх визнано речовими доказами, оскільки останні містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, є достатні підстави вважати, що гаражні приміщення №5, АДРЕСА_1 є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч. 2 ст. 170 КК України підпадає під майно, яке підлягає арешту.

Враховуючи вищевикладене, у даному кримінальному провадженні виникла нагальна потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного з метою:

- запобігання ризикам знищення, втрати, пошкодження даного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню іншим чином;

- встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню. завданої внаслідок шкоди, відшкодування забезпечення кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Предмети, що знаряддям вчинення кримінального правопорушення з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Надані слідчим докази (протоколи проведення слідчих дій, витребувані та надані потерпілими документи) достатньо доводять наявність ознак вчинення кримінального правопорушення незаконного заволодіння (оформлення права власності) трьома гаражами.

Ці ж докази поза всяким розумним сумнівом доводять, що гаражі, на які вказують потерпілі, є гаражами АДРЕСА_4 , зареєстрованим власником яких з 26 грудня 2017 року є ОСОБА_8 .

Вказані гаражі постановою слідчого від 18 березня 2024 року за наявності підстав, визначених ст. 98 КПК України, обґрунтовано визнано речовими доказами як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна єп. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власниками зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника та володільця зазначеного майна.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт переліченого майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя не може погодитися з запропонованою слідчим забороною користуватися зазначеним майном, оскільки з огляду на характеристику такого майна (гаражі із збірного залізобетону) їх експлуатація за звичайних умов не завдасть шкоди такому майну, а фактичне вилучення майна у володільців буде непропорційним втручанням держави в приватні інтереси фізичних осіб. Заборона розпорядження таким майном, в той же час, буде найменш обтяжливим з тих заходів, які дозволить встановити об`єктивну істину по даному кримінальному правопорушенню, та суттєво не позначиться на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя вважає за необхідне окремо зробити наголос на тому, що на цій стадії слідчий суддя не оцінює правомірність претензій потерпілих, законність набуття ОСОБА_9 права власності на такі гаражі та особу (осіб), яка на теперішній час має володіти цим майном. Слідчий суддя обмежується встановленням лише тих обставин, які мають значення для вирішення клопотання слідчого: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України тощо.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000092, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно гаражні приміщення №5, АДРЕСА_1 , шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будьякі дії із зміни, переходу, уступки права власності (здійснення будьяких реєстраційних дій), а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будьяких даних, крім арешту; заборонити організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на організацію або проведення електронних торгів (аукціону) щодо продажу права вимоги; також заборонити розпоряджатись зазначеним майном будьяким способом.

У задоволені клопотання в частині заборони користуватись майном будьяким способом відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя:

22.03.2024