Кримінальне провадження № 566/396/24
№ провадження 1-кп/566/106/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року cелище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 27 січня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Заболотенці Млинівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із загальною повною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Млинівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000018, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

Крім того до обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену 03.04.2024 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності. У цій заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Також у заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Суд, вивчивши в порядку спрощеного провадження вказаний обвинувальний акт з долученими до нього письмовою заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , складеною 03.04.2024 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; матеріалами досудового розслідування, вважає встановленим таке.

03 квітня 2022 року ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу за мобілізацією до Збройних сил України.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на військовослужбовців покладаються такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Стаття 4 вказаного статуту вказує, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Однак, ОСОБА_3 , проходячи військову службу, будучи розвідником-сапером розмінування відділення інженерної розвідки взводу інженерної розвідки роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26 січня 2024 року, приблизно о 22 год., перебував в кімнаті будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_5 , виник раптовий злочинний намір на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень невизначеного обсягу.

Із метою реалізації вказаного протиправного умислу, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно заподіяв три удари кулаком лівої руки в праву частину обличчя ОСОБА_5 .

Внаслідок вищезазначених умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у виличній ділянці справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 11 від 15.02.2024 мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

На виконання вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, судом у вироку за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначено встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні потерпілому ОСОБА_5 , дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.

Обираючи покарання ОСОБА_3 у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 47), є військовослужбовцем (а.к.п. 49-52), посередньо характеризується за місцем проживання та за місцем служби (а.к.п. 45, 53-55), раніше не судимого (а.к.п. 63).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 373 - 374, 381-382, 394, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1