Справа № 201/4049/24
Провадження № 1-кс/201/1357/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000057 від 18.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України

У судовому засіданні приймали участь:

представник ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

слідчий ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000057 від 18.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у якій просить суд: винести постанову, якою повернути ОСОБА_4 вилучене майно відповідно до протоколу обшуку від 12.02.2024 року. В обґрунтування скарги зазначено, що 12.02.2024 року службовими особами 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 вилучено: 1. Речі схожі на грошові кошти, загальною сумою 46 000,00 (сорок шість тисяч доларів США) та 5 700,00 (п`ять тисяч сімсот євро). Вказані речі упаковано у поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого перев`язана капроновою ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відтисками печатки «№12 для пакетів 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», підписами учасників обшуку та слідчого. (Пакет №1). 2. Відтиски печатки «Фермерське господарство «Стельмахівське» код 34250278 на 1 аркуші формату А4. Вказаний лист паперу упаковано у поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого перев`язана капроновою ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відтисками печатки «№12 для пакетів 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», підписами учасників обшуку та слідчого. (Пакет №2). 3. Ноутбук Asus X515E, s/n M3N0CV216807124. Вказаний ноутбук упаковано у поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого перев`язана капроновою ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відтисками печатки «№12 для пакетів 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», підписами учасників обшуку та слідчого. (Пакет №3). 4. Iphone 11 Pro. Вказаний смартфон упаковано у поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого перев`язана капроновою ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відтисками печатки «№12 для пакетів 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», підписами учасників обшуку та слідчого. (Пакет №4). Обшук проведений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2024 року (справа №201/474/24). Представником вказано, що зазначені речі вилучено незаконно, оскільки вилучені речі під час обшуку жодним чином не відносяться до речей отриманих злочинним шляхом щодо ведення господарської діяльності ФГ « ОСОБА_6 » на тимчасово окупованої території Луганської області. Крім того, представником зазначено, що наскільки йому відомо клопотання про накладення арешту на вилучене майно не подавалось і його на розгляд такого клопотання не викликали. Таким чином, вказане майно мало бути повернене володільцю майна ОСОБА_4 , чого зроблено не було. Жодного доказового значення у кримінальному провадженні №0000057 від 18.01.2023 вказане майно не має, оскільки ОСОБА_4 володіє майном на легальних підставах. На даний час, арешт на майно не накладено та майно не повернуто. 05.03.2024 року представником була подана заява про повернення майна до слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у АДРЕСА_2 ) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях. Надійшла відповідь від слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у АДРЕСА_2 ) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях від 07.03.2024 року №78/3/3/3373, якою його повідомили, що вилучене майно під час обшуку немає статусу тимчасово вилученого і до нього не застосовується норма абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України. Відтак, представник зазначає, що власник вилученого майна всупереч вимогам Конституції України, Цивільного кодексу України, позбавлений права користування своїм майном, хоча досудовим слідством та судом такої заборони не встановлено, чим завдано йому, як власнику майна істотної шкоди.

Представник скаржника у судовому засіданні уточнив прохальну частину поданої скарги та просив визнати протиправною бездіяльність слідчого в ОВС 2 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях капітан юстиції ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язати повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 12.02.2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 по кримінальному провадженню №0000057 від 18.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України. Подану скаргу підтримав, просив задовольнити,

Слідчий у судовому засіданні проти задоволення клопотання в частині повернення аркушів паперу за зовнішніми ознаками схожих на банкноти, не заперечував, просив винести рішення на розсуд суду. Крім того, зазначив, що вилучені предмети і речі, а саме: відтиски печатки «Фермерське господарство «Стельмахівське» код 34250278 на 1 аркуші формату А4, ноутбук Asus X515E, s/n M3N0CV216807124, Iphone 11 Pro є необхідними для органу досудового розслідування, у зв`язку із проведенням подальших експертних досліджень.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Приписами ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0000057 від 18.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

12.02.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2024, проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: речі схожі на грошові кошти, загальною сумою 46 000 (сорок шість тисяч доларів США) та 5700,00 (п`ять тисяч сімсот євро). Вказані речі упаковано у поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого перев`язана капроновою ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відтисками печатки «№12 для пакетів 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», підписами учасників обшуку та слідчого. (Пакет №1); відтиски печатки «Фермерське господарство «Стельмахівське» код 34250278» на 1 аркуші формату А4. Вказаний лист паперу упаковано у поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого перев`язана капроновою ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відтисками печатки «№12 для пакетів 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», підписами учасників обшуку та слідчого. (Пакет №2); ноутбук Asus X515E, s/n M3N0CV216807124. Вказаний ноутбук упаковано у поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого перев`язана капроновою ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відтисками печатки «№12 для пакетів 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», підписами учасників обшуку та слідчого. (Пакет №3); Iphone 11 Pro. Вказаний смартфон упаковано у поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого перев`язана капроновою ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відтисками печатки «№12 для пакетів 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», підписами учасників обшуку та слідчого. (Пакет №4).

13.02.2024 року постановою слідчого слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях вказані вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000057 від 18.01.2023 року.

05.03.2024 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна 12.02.2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

У подальшому постановою старшого слідчого слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 від 07.03.2024 року, у кримінальному провадженні №0000057 від 18.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна відмовлено з підстави визнання вилучених речей речовим доказом.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Порядок тимчасового вилучення майна регламентовано ст. 168 КПК України, яка вказує, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що незважаючи на вимоги зазначених норм чинного кримінально-процесуального закону, органом досудового розслідування після вилучення майна не було подано слідчому судді клопотання про накладення арешту на це майно, що свідчить про наявність правових підстав для повернення вказаного майна, відповідно до вимог ст. 169 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Також при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, покладається на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним йому майном.

Стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_4 , який не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадженні за №0000057 від 18.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні поданої скарги в частині повернення ОСОБА_4 вилученого майна під час проведення 12.02.2024 року обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: відтисків печатки «Фермерське господарство «Стельмахівське» код 34250278 на 1 аркуші формату А4, ноутбук Asus X515E, s/n M3N0CV216807124, Iphone 11 Pro, оскільки дані предмети і речі є необхідними, у зв`язку із проведенням експертних досліджень у кримінальному провадженні за №0000057 від 18.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Також у своїй скарзі представник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого в ОВС 2 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях капітан юстиції ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, вимога скарги про визнання протиправною бездіяльності слідчого в ОВС 2 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задоволенню не підлягає, оскільки не входить до компетенції слідчого судді.

За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що дана скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 167-169, 171, 236, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000057 від 18.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого слідчого слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях у кримінальному провадженні №0000057 від 18.01.2023 року повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене під час проведення 12.02.2024 року обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: 1 упаковка по 47 шт. перемотаних резинкою, аркушів паперу за зовнішніми ознаками схожих на банкноти номіналом 100 доларів, 1 упаковка по 53 шт. перемотаних резинкою, аркушів паперу за зовнішніми ознаками схожих на банкноти номіналом 100 доларів, 1 упаковка по 60 шт. перемотаних резинкою, аркушів паперу за зовнішніми ознаками схожих на банкноти номіналом 100 доларів, 3 упаковки по 100 шт. перемотаних резинкою, аркушів паперу за зовнішніми ознаками схожих на банкноти номіналом 100 доларів, 1 упаковка по 57 шт. перемотаних резинкою, аркушів паперу за зовнішніми ознаками схожих на банкноти номіналом 100 євро, які мають ідентифікаційні серію та номер згідно з протоколом огляду від 12.02.2024.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено о 15-50 годині 26.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1