Номер провадження: 11-сс/813/1074/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000031, внесеного до ЄРДР 28.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, -

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння на речі, виявлені та вилучені у ході обшуку, проведеного 12.06.2024 року, за адресою - АДРЕСА_1 , а саме:

-готівкові кошти у загальній кількості 400 Доларів США; 100 Євро, 34 160 гривень, а саме: 4 купюри номіналом 100 доларів США; 1 купюра номіналом 100 Євро; 2 купюри номіналом 1000 гривень; 24 купюри номіналом 500 гривень; 21 купюра номіналом 200 гривень; 60 купюр номіналом 100 гривень; 126 купюр номіналом 50 гривень; 160 купюр номіналом 20 гривень; 46 купюр номіналом 10 гривень.;

- мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, який належить ОСОБА_8 ;

- рідини, що використовуються у електронних сигаретах, без марок акцизного податку України у загальній кількості 1 438 одиниць, а саме: Chaser об`ємом 30 ml 396 од.; Chaser об`ємом 10 ml 254 од.; Lucky об`ємом 15 ml 122 од.; Lucky об`ємом 30 ml 52 од.; In Bottle об`ємом 30 ml 108 од.; Elf liq 106 од; Katana 400 од.;

- електронні засоби для паління 10 од.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене у ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучені речі під час обшуку можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена за неповного з`ясування обставин справи, арешт накладено безпідставно та необґрунтовано, у зв`язку з чим ухвала про накладання арешту має бути скасована, виходячи з наступного:

- відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є майном, набутим кримінально-протиправним шляхом або предметом кримінального правопорушення;

- грошові кошти належать ОСОБА_8 , які вона отримала 08.06.2024 року на свій день народження від родичів та друзів;

- до клопотання слідчого недодано жодного доказу на підтвердження, що телефон, який належній ОСОБА_8 , може свідчити про будь-які неправомірні дії з її боку;

- ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні не є підозрюваною.

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвали, якою відмовити у задоволені клопотання в частині арешту грошових коштів та мобільного телефону.

Позиції учасників судового розгляду.

Власник майна та її представник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційного скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі аналізу змісту клопотання прокурора про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000031, внесеного до ЄРДР 28.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, прокурор визначив метою накладення арешту на майно, виявлене та вилучене у ході обшуку, проведеного 12.06.2024 року, за адресою - АДРЕСА_1 , їх збереження як речового доказу.

Відповідно до клопотання про арешт майна, у ході проведення досудового розслідування встановлено, що у месенджері Telegram функціонує канал з назвою ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , через який здійснюється реалізація незаконно виготовлених електронних сигарет та комплектуючих до них, та встановлено осіб, які причетні до вказаної діяльності.

Так, встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 причетні до діяльності вказаного Інтернет магазину, проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

В рамках вказаного кримінального провадження 12.06.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду від 11.06.2024 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: готівкові кошти у загальній кількості 400 Доларів США; 100 Євро,34 160 гривень, а саме: 4 купюри номіналом 100 доларів США; 1 купюра номіналом 100 Євро; 2 купюри номіналом 1000 гривень; 24 купюри номіналом 500 гривень; 21 купюра номіналом 200 гривень; 60 купюр номіналом 100 гривень; 126 купюр номіналом 50 гривень; 160 купюр номіналом 20 гривень; 46 купюр номіналом 10 гривень; мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, який належить ОСОБА_8 ; рідини, що використовуються у електронних сигаретах, без марок акцизного податку України у загальній кількості 1 438 одиниць, а саме: Chaser об`ємом 30 ml 396 од.; Chaser об`ємом 10 ml 254 од.; Lucky об`ємом 15 ml 122 од.; Lucky об`ємом 30 ml 52 од.; In Bottle об`ємом 30 ml 108 од.; Elf liq 106 од; Katana 400 од. Електронні засоби для паління 10 од.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Повертаючись до обставин справи, апеляційний суд звертає увагу, що позиція сторони обвинувачення щодо необхідності арешту майна має ґрунтуватись на відповідних доказах, на підставі яких в силу частини першої статті 84 КПК України слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Положеннями частини першої статті 94 КПК України на слідчого суддю покладається обов`язок оцінки кожного доказу з точки зору, в тому числі допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що на даному етапі не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

У свою чергу, 11.06.2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого - надано дозвіл на проведення обшуку за адресою - АДРЕСА_1 , зокрема, з метою виявлення та вилучення: мобільних терміналів зв`язку та грошових коштів, отриманих від незаконного збуту підакцизних товарів.

Тому, ураховуючи дискреційне право слідчого вирішувати чи вилучати виявлене під час обшуку майно, а також те, що ухвалою слідчої судді прямо надано дозвіл на відшукання вказаного майна, то слідчий суддя мав повне право на прийняття рішення щодо арешту вилученого майна.

Апеляційний суд звертає увагу, що під час огляду мобільного телефону iPhone 14 Pro Max, який належить ОСОБА_8 , органом досудового розслідування виявлено листування щодо обставин вказаного кримінального провадження (а.с. 49-60), з огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що вказаний мобільний телефон та грошові кошти мають доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цих речових доказів необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження.

Арешт, накладений задля досягнення таких цілей, пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання колегії суддів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у розслідуванні корупційних кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд, вважає, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000031, внесеного до ЄРДР 28.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4