ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/27/24 Справа № 697/534/22 Категорія: ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 17.08.2022 р. у кримінальному провадженні № 0000399 від 14.12.2021 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ка-

нів Черкаської обл., громадянин Укра-

їни, українець, який має загальну по-

вну середню освіту спеціальна, не од-

ружений, раніше судимий:

- 14.06.2002 р. Канівським міськсудом

Черкаської обл. за ч. 3 ст. 185 КК Ук-

раїни до 3 років позбавлення волі,

- 14.04.2006 р. Канівським міськрай-судом Черкаської обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років поз-бавлення волі,

- 10.02.2009 р. Канівським міськрай-судом Черкаської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

- 19.07.2012 р. Канівським міськрай-судом Черкаської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років поз-бавлення волі,

- 4.02.2014 р. Канівським міськрайсу-дом Черкаської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 3 місяців позбав-лення волі,

- 22.05.2017 р. Канівським міськрай-судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 ро-ку 6 місяців позбавлення волі,

- 9.01.2018 р. Канівським міськрайсу-дом за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК Ук-раїни до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

- 27.05.2021 р. Уманським міськрайсу-дом Черкаської обл. за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України 4 років 2 місяців позбавлення волі,

- 11.10.2021 р. Канівським міськрай-судом за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України іспито-вий строк 1 рік,

- 7.04.2022 р. Канівським міськрайсу-дом Черкаської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбав-лення волі,

- 10.05.2022 р. Канівським міськрай-судом Черкаської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 4 місяців поз-бавлення волі,

- 14.07.2022 р. Канівським міськрай-судом Черкаської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 308 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, не

не працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання за:

- ч. 2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки;

- ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 14.07.2022 р. та остаточно призначено до відбуття ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишено у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 09.06.2022 р. по 07.08.2022 р. та з 11.08.2022 р. по 17.08.2022 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково відбуте покарання за вироком Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 14.07.2022 р. до постановлення цього вироку.

Питання про судові витрати та речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що 12.11.2021 р. приблизно об 11:00 год. ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прийшов до будинку ОСОБА_9 , який розташований по АДРЕСА_2 та шляхом введення в оману останнього, попросив у борг гроші в сумі 1000 грн., пообіцявши того ж дня повернути борг з відсотками, а саме в сумі 5000 грн., завідомо знаючи, що поверне кошти сувенірними грошовими купюрами. ОСОБА_9 , не здогадуючись про дійсні наміри ОСОБА_8 , передав йому грошові кошти в сумі 1000 грн. Того ж дня, приблизно о 19:00 год. ОСОБА_8 віддав потерпілому 5 сувенірних грошових купюр номіналом 1000 грн. кожна, зазначивши, що борг повернув згідно домовленості. Таким чином, ОСОБА_8 , шляхом обману ОСОБА_9 , заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 1000 грн., чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Також, 12.01.2022 р. ОСОБА_8 в м. Каневі Черкаського р-ну Черкаської обл., діючи умисно, незаконно придбав без мети збуту, шляхом знахідки на узбіччі дороги по вул. Яблунівська подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-22/495-НЗПРАП від 20.01.2022 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 9,04 г. Придбаний таким чином наркотичний засіб, ОСОБА_8 незаконно зберігав при собі без мети збуту, до моменту вилучення працівниками поліції 12.01.2022 р.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію кримінальних правопорушень, просить змінити вирок з підстави невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості. Просив призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що вирок стосовно нього занадто м`який, а тому просив збільшити покарання до 5 років позбавлення волі. Також, зазначив про те, що він щиро кається у вчинених злочинах.

В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду, тому що працівники поліції примусили його зізнатися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, але він його не вчиняв. Також, його змусили погодиться на скорочений розгляд кримінального провадження, передбачений ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисницю ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу у доповненому виді, просили задовольнити її із вказаних мотивів, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга із доповненням підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Так, відповідно до змісту вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції повністю визнав свою вину. З огляду на це, кримінальне провадження було розглянуте судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

З урахуванням того, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, тому ці обставини судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Що стосується вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно необхідності змінити вирок з підстави невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, то апеляційний суд виходить з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину та кримінального проступку, скоєно умисно, відомості про особу обвинуваченого, який має не зняті та не погашені судимість, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря-психіатра КНП «Канівська БЛ» на обліку не перебуває, у лікаря-нарколога КНП «Канівська БЛ» перебував на обліку з 2011 р. до 2019 р., врахував наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття у скоєному та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і з урахуванням всіх цих даних, на переконання апеляційного суду, обвинуваченому ОСОБА_8 обґрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 190 КК України та у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 309 КК України, остаточно на підставі за ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено до відбуття 2 роки позбавлення волі.

Крім того, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Канівського міськрайсуду Черкаської області № 697/2221/21 від 14.07.2022 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 308 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі та яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для застосування вимог ст. ст. 69 та 75 КК України.

Таким чином, доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 про необхідність змінити вирок в частині призначеного покарання у бік збільшення покарання не підлягають до задоволення.

У даному кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання призначено з порушеннями визначених законом загальних засад.

Апеляційний суд погоджується з вироком місцевого суду з приводу призначеного покарання, вважаючи, що саме такий вид покарання і на такий строк буде достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, апеляційний суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для збільшення призначеного покарання, як про це просить апелянт.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Що стосується доводів доповнення до апеляційної скарги, в якому обвинувачений просить скасувати вирок, оскільки його змусили зізнатися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, якого він не вчиняв, то ці доводи до задоволення не підлягають, оскільки об`єктивних та беззаперечних доказів, які б могли підтвердити ці обставини апеляційний суд не встановив.

Для перевірки заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про можливе застосування недозволених методів працівниками поліції під час досудового слідства з метою проведення ефективного офіційного розслідування, для уникнення несправедливості кримінального провадження в цілому, за усним клопотанням прокурора ОСОБА_6 ухвалою апеляційного суду від 18.07.2023 р. було зобов`язано посадових осіб Черкаської обласної прокуратури внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відповідні відомості про незаконні дії працівників поліції відносно ОСОБА_8 та зобов`язано провести досудове розслідування і повідомити про результати розслідування Черкаський апеляційний суд. (т. 1, а. пр. 223-226)

9.04.2024 р. ст. слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000030 від 31.07.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за заявою обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування недозволених методів органами досудового розслідування у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу посадових осіб органів досудового розслідування кримінального правопорушення (т. 2, а. пр. 72-77).

Отже доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що його змусили зізнатися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, ніякими доказами, окрім твердження про це самого обвинуваченого, не підтверджено, а тому апеляційний суд у цьому вбачає такий спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Щодо доводів доповнення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що його змусили погодиться на скорочений розгляд кримінального провадження, передбачений ч. 3 ст. 349 КПК України, то ці доводи також до задоволення не підлягають.

Зі звукозапису судового засідання суду першої інстанції від 17.08.2022 р. апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він повністю визнає себе винним та кається у вчинених злочинах. Наслідки розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема, що в такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, учасникам кримінального провадження були роз`яснені. Заперечень з цього приводу висловлено ніким з учасників провадження, зокрема і обвинуваченим ОСОБА_8 , висловлено не було.

Крім того, зі звукозапису вбачається, що ОСОБА_8 з приводу його обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України давав визнавальні показання, зокрема: «Найшов траву, думаю курну та підніметься настрій. Потім випив пива і підійшли працівники поліції».

Таким чином, судом першої інстанції не було допущено порушень норм кримінального процесуального закону під час судового розгляду, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, оскільки обвинуваченим ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду не наведено переконливих даних, які б давали підстави для призначення йому іншого покарання або скасування вироку місцевого суду.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, необхідно зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 9.06.2022 р. по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 17.08.2022 р. стосовно ОСОБА_8 змінити.

Зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 9.06.2022 р. по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

В решті вирок суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 з доповненням до неї задовольнити частково.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Головуючий

Судді