Єдиний унікальний номер 205/2235/24
1-кп/205/719/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши під час підготовчого судового засідання в місті Дніпро в залі суду клопотання про закриття кримінального провадження поданого в рамках кримінального провадження № 0004677 від 8 грудня 2023 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 дії якого кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту, 07 грудня 2023 року о 16:36 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Subaru Impreza» р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухався по тупику Родевському збоку вулиці Ставропольської в напрямку проспекту Металургів в Новокодацькому районі міста Дніпра.

Під час руху, водій ОСОБА_3 , проявляючи злочинну самовпевненість, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам та не виконавши покладені на нього як на водія обов`язки, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, керуючи автомобілем «Subaru Impreza» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі - тупику Родевському в Новокодацькому районі міста Дніпра, позначеній дорожнім знаком 2.1 розділу 33.2 ПДР України, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг з пр. Металургів не переконався у безпеці, виїхав на вказане перехрестя, не надавши дорогу велосипеду, під керуванням велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався зліва направо за напрямком його руху по головній дорозі позначеній дорожнім знаком 2.3 розділу 33.2 ПДР України, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної події велосипедисту ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого переламу лівої променевої кістки в нижній третині, підапоневротичної гематоми набрівної ділянки справа, повік правого ока, які, згідно п.2.2.2 - «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 добу.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Subaru Impreza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху, які свідчать:

п.16.11: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Вимога дорожнього знаку 2.1 Розділу 33.2 ПДР України: «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі», невиконання яких знаходиться у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тоб то у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 з огляду на те, що він повністю визнає свою вину у інкримінованому кримінальному проступку, щиросердно розкаюється у вчиненому та примирився з потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримав заявлене клопотання, та просив його задовольнити. Пояснив, що повністю відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілому, та примирився з ним. Також пояснив, що обізнаний про встановлені законом наслідки примирення із потерпілим у кримінальному провадженні, проти яких не заперечує.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в зв`язку з примиренням з обвинуваченим, оскільки вони дійшли згоди з ОСОБА_3 , з приводу скоєного кримінального проступку. Також пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має і йому зрозумілі правові наслідки примирення у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши клопотання, вислухавши думку потерпілого ОСОБА_5 , прокурора, які не заперечували проти задоволення клопотання, приходить до висновку, що існують достатні підстави, передбачені чинним КПК України, для закриття провадження у вказаному кримінальному провадженні в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За таких обставин підстава для звільнення особи від кримінальної відповідальності містить два складових елементи, взятих у своїй єдності, а саме: примирення особи, яка вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього злочину та відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відсутність хоча б одного із зазначених елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України.

Примирення це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру.

Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що не має притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого. На підтвердження слів потерпілого, стороною захисту було надано суду письмову розписку.

Однією з основних умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це скоєння кримінального правопорушення особою вперше.

Як вбачається з обвинувального акту, та довідки про судимість, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий до кримінальної відповідальності притягається у перше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився з потерпілим, потерпілий притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Умовою яка виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно висновку КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спьяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 6151 від 12 січня 2024 року, у ОСОБА_3 , під час проходження медичного огляду 7 грудня 2023 року, ознак спьяніння не виявлено.

За змістом ст. ст. 44, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України - є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушнення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 заявлене його захисником - адвокатом ОСОБА_6 підтримане потерпілим ОСОБА_5 про примирення та звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС прийшов до висновку, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Окрім того, закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав і застосування м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертиз. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №449/1689/19.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи (висновок від 22 січня 2024 року за № СЕ-19/121-24/1003) в сумі 13 631,04 гривень.

Задля вирішення питання щодо речових доказів, арешти накладені ухвалами слідчих суддів Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року та від 15 грудня 2023 року підлягають скасуванню.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0004677 від 8 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової авто технічної експертизи (висновок від 22 січня 2024 року за № СЕ-19/121-24/1003) в сумі 13 631,04 гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року на транспортний засіб «Subaru Impreza» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 грудня 2023 року на велосипед помаранчевого кольору без назви, що належить ОСОБА_5 - скасувати.

Речові докази :

- автомобіль «Subaru Impreza» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , який було передано на зберігання під розписку ОСОБА_3 залишити в його розпорядженні як належне йому майно.

- велосипед помаранчевого кольору без назви, що належить ОСОБА_5 , який зберігається на штраф майданчику МВС у місті Дніпро ( м. Дніпр вулиця Передова, 427) - повернути власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1