Єд. унік. № 243/1473/23
Провадження № 1-кп/243/537/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000040 від 10 січня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с.Голубівка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого стрільця оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , старшого солдата, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді старшого стрільця оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст.9,11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.14, 16 Закону України Про дорожній рух, п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021, близько 01 год. 00 хв. 10 січня 2024, керуючи технічно справним автомобілем марки Mazda B2500 номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по проїзній частині вул. Сучасна з боку автошляху Київ-Харків-Довжанське у напрямку вул. Новосодовської м. Слов`янська Донецької області, разом з пасажиром солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, та перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , рухаючись в районі магазину Продукти по вул. Сучасній м. Слов`янська Краматорського району, діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив безпечний рух, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав за межі проїзної частини в ліву сторону по ходу свого руху, де зіткнувся з бетонним стовпом ЛЕМ, розташованим по вул. Сучасній у м. Слов`янськ.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля марки Mazda B2500 номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий багатоуламковий перелом с/3правої ключиці зі зміщенням уламків за ознакою необхідного тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні, що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, за змістом якої просив не притягувати обвинуваченого до кримінальної відповідальності, зазначивши, що він з ним примирився, матеріальна та моральна шкода, заподіяна злочином, йому відшкодована в повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого він не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю та пояснив, що 10.01.2024 у нічний час доби він керував автомобілем Mazda B2500 номерний знак НОМЕР_3 , та під час руху в`їхав в стовп. Зазначив, що ним відшкодовано шкоду потерпілому. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності, посилаючись на положення ст.46 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, зазначив, що заперечень проти його задоволення не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право , зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України провадження в кримінальній справі може бути закрито відносно особи, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, така його позиція підтверджується потерпілим та зібраними стороною обвинувачення доказами.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має та виразив свою волю на примирення з обвинуваченим, заподіяна злочином шкода відшкодована, обвинувачений є раніше не судимим та звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.46 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ст.46 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст.46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Як вбачається з висновку ККС ВС, викладеного у постанові № 342/1560/20 від 29.09.2021, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати винна особа і у випадку звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Таким чином, з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз.

Відповідно до положень статті 100 КПК України, речові докази слід повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 12, 46, 286 ч.1 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288 ч.3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, на підставі ст.46 КК України, - у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 10 січня 2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз № СЕ-19/105-24/1002-ІТ від 21.02.202 у сумі 2271,84 грн., № СЕ-19/105-24/1086-ІТ від 21.02.2024 у сумі 2271,84 грн. на користь держави.

Речові докази: автомобіль марки Mazda B2500 номерний знак НОМЕР_3 , який зберігається у ОСОБА_4 , залишити за належністю у цього користувача.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2024 о 13-40 год.

Суддя ОСОБА_1