Справа № 473/3478/24
Номер провадження 1-кс/473/857/2024
У Х В А Л А

про відмову в арешті майна

"01" липня 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду без застосування засобів фіксації на підставі ч.4 ст.107 КПК України клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000676 від 26 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши по ним докази,

В С Т А Н О В И В :

27 червня 2024 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого 25 червня 2024 року під час огляду місця події транспортного засобу автомобіля моделі «Mercedes Benz Sprinter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає завданню арешту майна, а саме запобіганню можливості його використання, передачі і тим самим приховуванню.

Згідно даного клопотання 25 червня 2024 року об 11:48 годині до чергової частини Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 25 червня 2024 року поблизу села Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, був зупинений транспортний засіб автомобіль моделі «Mercedes Benz Sprinter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під його керуванням, котрий перевозив деревину.

26 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000676 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України внесено відомості, за фактом незаконного перевезення деревини.

Крім того, в клопотанні, поданому до суду, зазначено, що за версію слідства даний автомобіль моделі «Mercedes Benz Sprinter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під його керуванням, причетний до незаконного перевезення деревини.

Вирішуючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя враховує, що п.7 ч.2 ст.131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Під час розгляду клопотання були досліджені надані матеріали та встановлено, що згідно з витягом з ЄРДР від 26 червня 2024 року на підставі матеріалів правоохоронних органів було внесено відомості до ЄРДР №0000676 від 26 червня 2024 року о 10:53:02 годин.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не наведені правові підстави для арешту транспортного засобу, яким є автомобіль моделі «Mercedes Benz Sprinter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає завданню арешту майна, а саме запобіганню можливості його використання, передачі і тим самим приховуванню.

При вирішенні питання про арешт майна, яким є транспортний засіб автомобіль моделі «Mercedes Benz Sprinter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя виходить з вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якого в судовому засіданні не доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вказаного тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-правових дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Слідчим суддею не встановлено підстав для задоволення даного клопотання. Відповідно до приписів частини першої ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту транспортного засобу автомобіля моделі «Mercedes Benz Sprinter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Транспортний засіб автомобіль моделі «Mercedes Benz Sprinter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, розташованому за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24, для здійснення зберігання транспортного засобу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України повернути безоплатно громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали надіслати для виконання органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1