Справа № 463/2545/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/450/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №000015 від 15 січня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України

за участю прокурора: ОСОБА_8

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року за №000015.

Слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2024 року таке клопотання задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні та іншими особами, зокрема працівниками відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали становить 60 днів з часу фактичного затримання - 21 березня 2024 року о 12:52.

Ухвалу передати в відділ поліції за місцем проживання для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого. Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що аналізуючи доводи прокурора, не погодився із тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України, при цьому врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що вказує на його міцні соціальні зв`язки, тому дійшов до переконання, що клопотання слідчого слід задоволити частково і до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по місцю фактичного проживання.

На ухвалу слідчого судді прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу. Просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2024 року, щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу якому обрати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів із визначенням застави у розмірі 242 240 грн., а також покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту ( АДРЕСА_1 ), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема працівниками поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки суду, викладені у ній, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Стверджує, що висновки суду не відповідають ступеню суспільної небезпеки та тяжкості злочину, який вчинений умисно, пов`язаний із вимаганням та одержанням неправомірної вигоди.

Зазначає, що є достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України

Наголошує, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя не врахував ряд суттєвих обставин, що істотно впливають на законність прийнятого рішення, а саме те, що під час затримання ОСОБА_7 , проведеного його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено неправомірну вигоду у розмірі

25 000 грн. (відповідно до протоколу огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 21.03.2024). Звертає увагу на те, що в ході особистого обшуку ОСОБА_7 в гаманці останнього виявлено - грошові кошти у сумі 1500 грн., а саме 3 грошові купюри номіналом по 500 грн. кожна з наступними серіями та номерами: ФГ0633979, ЗИ3214487, ВЕ8083778.

Вказані грошові кошти, а саме 1500 грн., з номерами та серіями купюр ФГ0633979, ЗИ3214487, ВЕ8083778, ідентифіковані як частина суми неправомірної вигоди, яка 18.03.2024 на вимогу ОСОБА_7 вручена через посередника, наданий час невстановленому працівнику поліції. Факт вручення вказаних грошових коштів підтверджується протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 18.03.2024.

Зазначає, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінуються ОСОБА_7 є тяжкими, у разі доведення вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, без альтернативи призначення більш м`якого покарання, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення), перевіряється можлива причетність ОСОБА_7 до вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням та отриманням неправомірної вигоди від інших осіб. У випадку обрання стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

Крім того, ОСОБА_7 може спілкуватися з працівниками відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_7 володітиме інформацією, в тому числі щодо біографічних даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, а також може отримати відомості щодо інших осіб, які являються можливими фігурантами вказаного кримінального провадження та може надати їм відомості та сприяти ухиленню кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства та зброї, з метою зміни або відмови їх від показів.

Відтак, на думку сторони обвинувачення, зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_7 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння та усвідомлюючи факт вчинення ним протиправних дій, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, на думку органу досудового розслідування єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. А розмір застави ОСОБА_7 , з урахуванням вказаного випадку, необхідно встановити у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які таку заперечили, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що є тяжким злочином.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що тримання під вартою згідно положень ч.1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»). Клопотання слідчого не містить будь-якої інформації, що підозрюваний ОСОБА_7 ухилявся від проведення за його участю будь-яких слідчих дій, чи вчиняв дії спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності.

Відтак, слідчий суддя, підставно із урахуванням обставин справи, даних про особу підозрюваного, зокрема, той факт, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що вказує на його міцні соціальні зв`язки, обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту, який фактично обмежує свободу пересування підозрюваного і з врахуванням покладених на нього обов`язків відповідатиме меті і завданням запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що саме такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Таким чином, слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах норм кримінального процесуального закону а також практики Європейського суду з прав людини, застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним процесуальної поведінки.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції також не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №000015 від 15 січня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4