Провадження № 1-кс/686/4204/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу публічного акціонерного товариства «Проскурів» на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Проскурів» звернулося до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 31.12.2023 про закриття кримінального провадження № 0001388 від 08.04.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначили, що оскаржувана ним постанова дізнавача, якою було закрито кримінальне провадження № 0001388, є передчасною та підлягає скасуванню, оскільки дізнавач не в повній мірі дослідила усі обставини справи та не надала належної правової оцінки низці обставин.

Указує, що в ході досудового розслідування не виконано ухвал слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2020 та 22.05.2023, якими надано дозволи на тимчасовий доступ до примірника оригіналу договору позички транспортного засобу від 01.08.2019, укладеного між КП «Агрофірма «Проскурів» в особі ОСОБА_4 та ПАТ «Проскурів» в особі т.в.о. генерального директора ОСОБА_5 , який перебуває у володінні КП «Агрофірма «Проскурів», з можливістю його вилучення, що унеможливлює проведення експертиз з метою встановлення його достовірності, оскільки ПАТ «Проскурів» заперечує про існування такого договору, вважаючи його підробленим, про що свідчать гарантійний лист від 21.10.2020 та лист за № 23 від 21.04.2022.

Крім того, під час досудового розслідування поза увагою старшого дізнавача залишилося дотримання порядку укладання ПАТ «Проскурів» в особі т.в.о. генерального директора ОСОБА_5 договору позички таранспортного засобу від 01.08.2019, а отже і не надано належної юридичної оцінки правомірності його укладання.

В ході досудового розслідування також не здобуто жодного доказу того, що станом на момент укладання договору 01.08.2019 ОСОБА_5 дійсно перебував на посаді т.в.о. генерального директора ПАТ «Проскурів», а ОСОБА_4 був головою Наглядової ради ПАТ «Проскурів»

В судове засідання представник скаржника не з`явився, у скарзі міститься прохання про проведення судового розгляду справи у його відсутності, вимоги, викладені у скарзі, підтримує в повному обсязі.

Дізнавач, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001388, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову дізнавача про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Сектором дізнання ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001388 від 08.04.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Кримінальне провадження було порушене на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 02.04.2020, якою зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви генерального директора ПАТ «Проскурів» ОСОБА_6 від 12.03.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, колишнім головою Наглядової ради ПАТ «Проскурів» ОСОБА_4 , який, шляхом зловживання своїм службовим становищем, незаконно заволодів ввіреним йому автомобілем Ford Transit V363, д.н. НОМЕР_1 , чим завдав товариству шкоди в особливо великому розмірі.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 30.09.2022 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.12.2022, постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 30.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0001388 від 08.04.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, скасовано.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 29.09.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001388 від 08.04.2020 відновлено.

У подальшому, постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 31.12.2023 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України установлено, що кримінальне провадження закривається у разі, що встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

Ч. 3 ст. 110 КПК України визначено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Таким чином, постанова дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови. Зокрема, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

В ході досудового розслідування було допитано як свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що ОСОБА_5 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ «Проскурів» рішенням Наглядової ради ПАТ «Проскурів», оформленого протоколом від 11.07.2019, яке у подальшому рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі № 924/884/19 було визнано недійсним. А тому колишній голова Наглядової ради ПАТ «Проскурів» ОСОБА_4 незаконно заволодів автомобілем, належним ПАТ «Проскурів».

Допитаний як свідок ОСОБА_4 показав, що ним, як Головою правління Агрофірми «Проскурів» та т.в.о. генерального директора ПАТ «Проскурів» ОСОБА_5 було укладено договір позички транспортного засобу від 01.08.2019, за умовами якого позикодавець передав в безоплатне строкове користування автомобіль Ford Transit V363, д.н. НОМЕР_1 та даний транспортний засіб використовується в господарській діяльності Агрофірми «Проскурів».

Дізнавач у постанові про закриття кримінального провадження вказує, що підставою для виникнення, зміни та припинення правовідносин є один або декілька юридичних фактів, передбачених нормами права.

Статтею 356 КК України передбачена відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Об`єктом злочину виступає встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків, тощо.

3 об`єктивної сторони самоправство, характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.

Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або удаваного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під удаваним слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб`єкт не володіє.

Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Питання про те, чи є спричинена самоправством шкода значною, потрібно вирішувати у кожному конкретному випадку. До нематеріальної значної шкоди при самоправстві потрібно відносити, зокрема, заподіяння шкоди здоров`ю людини, порушення політичних, трудових, житлових та інших конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Однак, у ході досудового розслідування дізнавачем не було проведено слідчих та процесуальних дій, які би дозволяли з`ясувати, чи діяв т.в.о. генерального директора ПАТ «Проскурів» ОСОБА_5 при укладенні договору позички транспортного засобу від 01.08.2019 самовільно, тобто всупереч встановленому порядку та чи мав він законні повноваження на укладення договору від імені ПАТ «Проскурів».

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами.

Дійсне право - це право, що належить особі в силу закону, договору чи іншої підстави. Уявним (передбачуваним) є право, яке в дійсності особі не належить, але вона помилково вважає, що має це право. Навіть за наявності рішень уповноважених органів права особи мають бути реалізовані у встановленому законом порядку, а не на її власний розсуд.

Так, по-перше, не здобуто доказів того, що станом на момент укладення договору 01.08.2019 ОСОБА_5 дійсно перебував на посаді т.в.о. генерального директора ПАТ «Проскурів», а отже мав право на укладення договору від імені ПАТ «Проскурів».

По-друге, дізнавачем не досліджено порядок укладення ПАТ «Проскурів» в особі т.в.о. генерального директора ОСОБА_5 договору позички транспортного засобу від 01.08.2019, тобто чи дотримався останній порядку, передбаченого Законом України «Про акціонерні товариства», чи діяв на власний розсуд.

Так, п. 18 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства» у редакції, яка діяла станом на дату укладення договору позички транспортного засобу, передбачено, що прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину або про попереднє надання згоди на вчинення такого правочину у випадках, передбачених статтею 70 цього Закону, та про надання згоди на вчинення правочинів із заінтересованістю у випадках, передбачених статтею 71 цього Закону належить до виключної компетенції наглядової ради.

Виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства та до його компетенції належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради.

Ч. 1, 4, 6 ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» у редакції, яка діяла станом на 01.08.2019, передбачено, що рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), приймається відповідним органом акціонерного товариства згідно з цією статтею, якщо ринкова вартість майна або послуг чи сума коштів, що є предметом правочину із заінтересованістю, перевищує 1 відсоток вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства. Статутом акціонерного товариства може бути встановлене нижче граничне значення, а також можуть встановлюватися додаткові випадки віднесення правочину до правочину із заінтересованістю. Таке рішення може містити перелік умов проекту правочину, які можуть змінюватися за рішенням виконавчого органу акціонерного товариства під час вчинення правочину із заінтересованістю. У разі відсутності такого переліку умови правочину не можуть відрізнятися від умов проекту, наданого відповідно до частини четвертої цієї статті.

Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов`язана заздалегідь поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості, направивши таку інформацію:1) ознаки заінтересованості особи у вчиненні правочину; 2) проект правочину. Виконавчий орган акціонерного товариства протягом п`яти робочих днів з дня отримання такої інформації зобов`язаний надати проект правочину і пояснення щодо ознаки заінтересованості наглядовій раді акціонерного товариства (у разі відсутності наглядової ради - кожному акціонеру персонально).

Рішення про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю приймається більшістю голосів членів наглядової ради, які не є заінтересованими у вчиненні правочину, присутніх на засіданні наглядової ради. Якщо на такому засіданні присутній лише один незаінтересований член наглядової ради, рішення про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю приймається таким членом одноосібно. Статутом акціонерного товариства може встановлюватися вимога про присутність усіх або більшості незаінтересованих членів наглядової ради на засіданні наглядової ради, на якому розглядається питання про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю.

Досудовим розслідуванням не встановлено, чи є договір позички автомобіля правочином щодо вчинення якого є заінтересованість (шляхом з`ясування інформації, чи перевищує вартість автомобіля 1 відсоток вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, якщо статутом товариства не було передбачено інше), а якщо так, то чи дотримано встановленого законом порядку його укладення в частині надання наглядовою радою згоди на вчинення правочину, а у випадку порушення порядку прийняття рішення про його вчинення чи мало місце його подальше схвалення товариством.

Вказівки щодо необхідності встановлення обставин того, чи мав право т.в.о. директора ПАТ «Проскурів» ОСОБА_5 укладати від імені товариства указаний договір позички транспортного засобу надавалися прокурором Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_7 15.12.2021 та 14.04.2022 та вони є обов`язковими для виконання дізнавачем у силу ч. 4 ст. 40 КПК України.

Не віднайдено і оригіналу договору позички транспортного засобу від 01.08.2019, при тому що генеральний директор ПАТ «Проскурів» ОСОБА_8 заперечує його існування, вважаючи, що такий договір міг бути підроблений, про що свідчить лист № 23 від 21.04.2022 та гарантійний лист № 171 від 21.10.2020 ( а.с. 100, 216).

І хоча в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2020, якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до примірника оригіналу договору «позички транспортного засобу» від 01 серпня 2019 р., укладеного між агрофірмою «Проскурів» (в особі ОСОБА_4 ) та ПАТ «Проскурів» (в особі тво генерального директора ОСОБА_5 ), який перебуває у володінні Агрофірми «Проскурів» (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257), з можливістю його вилучення, докази звернення вказаного судового рішення до виконання відсутні, а оригінал договору так і не віднайдено.

Окрім того, не допитано і самого ОСОБА_5 як свідка, хоч на необхідність допиту вказаного свідка звертав увагу прокурор Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_7 , надаючи відповідні вказівки 15.12.2021 та 14.04.2022, які в порядку ч. 4 ст. 40 КПК України є обов`язковими для виконання.

При цьому, слідча суддя критично оцінює рапорти дізнавача про неможливість виклику ОСОБА_5 , оскільки останній не відповідає на телефонні дзвінки, так відсутні докази здійснення його виклику у порядку ст.135 КПК України та докази підтвердження отримання особою повістки про виклик, як то передбачено ст. 136 КПК України.

Окрім того, дізнавачем не вичерпано встановлені КПК України заходи, які застосовуються у випадку неприбуття на виклик належним чином повідомленої про це особи.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, дізнавач зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Дізнавачем вищевказаних вимог закону не було дотримано. Отже, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведене всебічно і повно.

В ході досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення та, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.

Окрім того, п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України встановлює таку підставу закриття кримінального провадження як встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час, відповідно до норм діючого кримінального законодавства, склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно-небезпечне діяння як злочинне. Враховуючи наведене вище, на думку слідчого судді, в постанові про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, дізнавач повинен конкретизувати в діях яких саме осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в діях саме цих осіб в даному випадку.

За таких обставин, прихожу до переконання, що постанова старшого дізнавача сектору дізнання ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 31.12.2023 про закриття кримінального провадження № 0001388 від 08.04.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, є незаконною, винесена передчасно, без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Проскурів» на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 31.12.2023 про закриття кримінального провадження № 0001388 від 08.04.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя