Справа № 183/3041/21
№ 1-кп/183/366/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000042 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Метрополь Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

04 лютого 2021 року приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_4 вийшов з домоволодіння АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_5 пішов в бік магазину,а у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося в приміщенні вищевказаного домоволодіння.

Так, 04 лютого 2021 року приблизно о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до хвіртки, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відсування засову хвіртки, проник на територію вищевказаного домоволодіння та через незачинені на замок двері, проник в приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з приміщення кухні електропилу «Протон ПЦ-1850», вартістю 1184,21 грн., яка належить ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном пішов, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1184,21 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Своїми показаннями підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також те, що завдана шкода потерпілому не відшкодована. Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2014 року з діагнозом «Розлад психіки та поведінки, внаслідок вживання алкоголю», а також у лікаря фтизіатра.

Однак, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до увагидані про особу обвинуваченого, який є таким, що не має судимості, вину свою визнав повністю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Тому, з урахуванням особливостей цього кримінального правопорушення та обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також думки потерпілого, який у своїй заяві не наполягав на призначенні ОСОБА_4 суворого покарання, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк на рівні мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 343,22 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 1058-21 від 22.03.2021).

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ вилучену «Сертифікацію до договору фінансового кредиту, закладу DNZ-96.77909/0» на ім`я ОСОБА_4 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 343 гривні 22 копійки.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1