Справа №538/1483/23
Провадження №1-в/538/12/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Миргородського районного

сектору № 2 філії Державної установи

«Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання подання провідного інспектора Миргородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 у відношенні

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Васильки Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 21.08.2023 року вироком Лохвицького районного суду Полтавської областіза ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.,

про заміну несплаченої суми штрафу іншим покаранням,-

ВСТАНОВИВ:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшло вищевказане подання провідного інспектора Миргородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що вирок суду стосовно ОСОБА_5 був отриманий та прийнятий до виконання Миргородським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 25.09.2023 року. Цього ж дня, ОСОБА_5 за адресою вказаною у вироці суду був направлений виклик на 09.10.2023 року для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді штрафу. В призначений день засуджений ОСОБА_5 до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився. 10.10.2023 року ОСОБА_5 було повторно направлено виклик, в якому було зазначено, що останньому необхідно з`явитися до органу пробації на 20.10.2023 року. У зазначений термін засуджений ОСОБА_5 повторно не з`явився за викликом з невідомих причин. 23.10.2023 року відповідно до п.12 розділу III «Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1301/5 від 27.04.2018 року Миргородським PC №2 надіслано запит в електродній формі на отримання інформації з Державного реєстру фізичних осіб т платників податків про джерела отримання ОСОБА_5 доходів. В отриманій відповіді із Державної податкової служби України вказано, що в 1 кварталі (січень) 2023 року отримував заробітну плату від ТОВ «ЄВРОПА ТРАНС АГРО», та в 2 кварталі (травень) 2023 року отримував заробітну плазу від ОСОБА_6 , інших джерел доходу засудженого ОСОБА_5 у відомості з Державної податкової служби України не зазначено. Станом на 23.10.2023 року ОСОБА_5 , не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, до Миргородського PC №2 не з`явився, пояснень про те, чи може сплатити визначену суму штрафу не надав. 23.10.2023 року до Лохвицького районного суду Полтавської області було направлено подання на підставі частини 3 статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої сумі| штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону відносно ОСОБА_5 10.11.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено запит про те, чи був призваний ОСОБА_5 на військову службу до Збройних Сил України. Згідно повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_2 , рядовий запасу ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією 31.08.2023 року у в/ч НОМЕР_1 . Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.11.2023 року подання уповноваженого органу з питань пробації було задоволено та розстрочити виплату несплаченого штрафу, призначеного вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 21.08.2023 року у розмірі 17000,00 грн., рівними частинами на 10 (десять) місяців, зобов`язавши ОСОБА_5 сплатити штраф рівними частинами по 1700,00 грн. щомісячно. 21.12.2023 року через застосунок «Viber», який підв`язується до номера мобільного телефону ( НОМЕР_2 ) та який належить ОСОБА_5 , останньому було направлено ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.11.2023 року та платіжні реквізити для сплати штрафу. 05.02.2024 року відповідно до п.12 розділу III «Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1301/5 від 27.04.2018 року Миргородським PC № 2 надіслано запит в електродній формі на отримання інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела отримання ОСОБА_5 доходів. В отриманій відповіді із Державної податкової служби України вказано, що ОСОБА_5 в 2023 році отримував заробітні плати від ТОВ «ЄВРОПА ТРАНС АГРО», від ОСОБА_6 , від ТОВ «Лохвицький комбікормовий завод» та заробітну плату від В/Ч 4458, крім цього отримував виплати військовослужбовцям від В/Ч НОМЕР_1 , інших джерел доходу засудженого ОСОБА_5 у відомості з Державної податкової служби України не зазначено. Станом на 05.02.2024 року ОСОБА_5 , не підтвердив сплату відповідної частини штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення двох місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, до Миргородського PC № 2 не з`явився, пояснень про те, чи може сплатити визначену суму штрафу не надав.

Представник Миргородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 просила клопотання задовольнити.

Прокурор зазначив, що на теперішній час ОСОБА_5 є військовослужбовцем, розгляд подання повинен відбуватися за його участю, замінити несплачену суму штрафу на інший вид покарання неможливо, а отже відсутні підстави для задоволення подання органу пробації.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, думку прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Так, ОСОБА_5 засуджено 21.08.2023 року вироком Лохвицького районного суду Полтавської областіч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.11.2023 року подання уповноваженого органу з питань пробації було задоволено та розстрочити виплату несплаченого штрафу, призначеного вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 21.08.2023 року у розмірі 17000,00 грн., рівними частинами на 10 (десять) місяців, зобов`язавши ОСОБА_5 сплатити штраф рівними частинами по 1700,00 грн. щомісячно.

В поданні провідний інспектор Миргородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 просить розстрочити несплачену суму штрафу або розглянути питання про заміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання. Станом на 05.02.2024 року ОСОБА_5 , не підтвердив сплату відповідної частини штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення двох місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, до Миргородського PC № 2 не з`явився, пояснень про те, чи може сплатити визначену суму штрафу не надав.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено військовий стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Поряд з цим, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України - оголошено загальну мобілізацію.

Як зазначає представник органу пробації засуджений ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який призваний під час мобілізації, на особливий період. Згідно повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_2 , рядовий запасу ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією 31.08.2023 року у в/ч НОМЕР_1 .

За правилами ч.1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно з ч.5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

За змістом ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більше як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Відповідно до положень ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Виправні роботи не застосовуються також до військовослужбовців.

Аналіз вищенаведених норм кримінального закону свідчить, що вони після введення в Україні військового стану не зазнали змін, а тому містять заборону щодо застосування громадських робіт лише до військовослужбовців строкової служби, а щодо виправних робіт - до військовослужбовців загалом, без врахування такої категорії військовослужбовців, які призвані та проходять військову службу під час мобілізації на особливий період (воєнний стан).

У свою чергу, ч.5 ст. 53 КК України не визначає порядку заміни несплаченого штрафу на інший вид покарання, такий як службове обмеження засудженим військовослужбовцям, які проходять військову службу під час мобілізації та не можуть бути увільнені від служби під час воєнного стану, виходячи з інтересів національної безпеки України.

Положення ст. 58 КК України щодо застосування до військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, покарання у виді службового обмеження на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом є аналогічним покаранню у виді виправних робіт, як за строками, так і за порядком його відбування з тією лише різницею, що виправні роботи відбуваються цивільними громадянами за місцем основної роботи, а службове обмеження - військовослужбовцями за місцем служби.

Водночас, частина 4 статті 3 КК України забороняє застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією.

Тож єдиним варіантом заміни несплаченого штрафу на інший вид покарання для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби). згідно кримінального закону, залишається покарання у виді громадських робіт (ст. 56 КК України).

А тому з врахуванням мети покарання, визначеної у ч.2 ст. 50 КК України, суд аналізує можливість реального відбуття покарання у виді громадських робіт засудженим, який є військовослужбовцем іншої, аніж строкової служби, в тому числі військовослужбовцем, який признаний на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Згідно положень статті 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт. При цьому у статті не міститься вказівка на виконання таких робіт у вільний від військової служби час.

Схоже положення міститься і в ст. 36 КВК України, де зазначається, що громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

При цьому вказано, що покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Вказівки на те, що громадські роботи можуть відбуватися також за місцем проходження військової служби у ст. 36 КВК України немає.

Крім того, у частині 4 ст. 36 КВК України вказано, що судове рішення про призначення громадських робіт приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання.

Більш детально порядок виконання покарання у виді громадських робіт (далі ГР), визначено у гл. 2 розділу VІІ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженому Наказом Міністерства юстицій України від 29.01.2019.

Відповідним Порядком визначається, що покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засуджених до ГР. Органи місцевого самоврядування визначають види безоплатних суспільно корисних робіт, які можуть виконувати засуджені до ГР, а також перелік підприємств, установ, організацій, на об`єктах яких здійснюється виконання безоплатних суспільно корисних робіт. До громадських робіт належать роботи з благоустрою населених пунктів (участь у заходах з санітарного очищення території, її озеленення, ремонт об`єктів благоустрою тощо), участь у діяльності, спрямованій на вирішення соціальних проблем регіону (участь у соціальних проектах громадських, благодійних організацій), виконання завдань, які належать до компетенції комунальних підприємств, що не потребує наявності відповідної спеціалізації тощо.

Частиною 6 у гл. 2 розділу VІІ Порядку визначено, що за місцем відбування громадських робіт власником підприємства щомісяця складається графік виходу на роботу засудженого(ї), а також заповнюється табель виходу на роботу засудженого(ї). При цьому має бути врахований час роботи (навчання) засуджених до ГР на основній роботі та режим роботи відповідного підприємства, установи, організації.

Згідно вказаному Порядку засудженим до ГР роз`яснюється, що залежно від графіку роботи на основній роботі вони можуть звернутися до керівника за місцем роботи про надання щорічної відпустки, відпустки за власний рахунок або про скорочення робочого часу на період відбування громадських робіт.

Отже, незважаючи на те, що ст. 56 КК України встановлює заборону призначення покарання у виді громадських робіт лише відносно військовослужбовців строкової служби, законодавцем не розроблено Прядку відбування громадських робіт іншими військовослужбовцями в тому числі і тими, які призвані на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Суд вважає, що служба засудженого військовослужбовця у Збройних силах України за призовом під час мобілізації за своїм характером теж є строковою, оскільки відповідний мобілізаційний призов оголошено та здійснено строково - на особливий період (воєнний стан).

Окрім цього, і військовослужбовці строкової служби і військовослужбовці, які проходять службу за призовом під час мобілізації на особливий період, не є вільнонайманими, а виконують спільний для них конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (ст. 65 Конституції України).

Системний аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що покарання у виді громадських робіт не може бути застосоване не лише до військовослужбовців строкової служби, а й до військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Враховуючи все вищевикладене, суд визнає необґрунтованим подання провідного інспектора Миргородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про заміну несплаченого штрафу громадськими роботами відносно засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 КК України ч.1 ст. 534, п.10 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання провідного інспектора Миргородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про заміну несплаченої суми штрафу іншим покаранням - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 03.04.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1