Провадження №: 1-в/755/252/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області з 21 грудня 2018 року.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.Вирок набрав законної сили 08.12.2018 р. та був звернений до виконання.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 80 КК України, особа, яка звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки, та до закінчення строку виконання вироку, засуджений не вчинив нового злочину.

Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві за вх. №682 від 25 січня 2024 року, фактів вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у двохрічний період, починаючи з дати набрання вироком законної сили, виявлено не було.

У зв`язку із цим уповноважений орган з питань пробації порушує питання щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 проти задоволення подання заперечувала, просила відмовити, з тих підстав, що місцезнаходження засудженого не встановлено, крім того, повернулися судові повістки з відміткою, що за закінченням терміну зберігання ОСОБА_5 не вручені повістки.

Від Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшла заява про розгляд подання за відсутності представника органу пробації.

Особа, щодо якої вирішується подання, в судове засідання не прибула.

Вивчивши доводи подання, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали, які надані до суду, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 74 КК України визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать про те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

З матеріалів наданих до суду вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 08.12.2018 р. та був звернений до виконання.

21.12.2018 року Інспектором Дніпровського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , ОСОБА_5 було надіслано повідомлення, про те, що вироком Дніпровського районного суду від 06.11.2018 року, останнього було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Також йому було роз`яснено наслідки невиконання судового рішення. Проте, відомості про його належне вручення засудженому ОСОБА_5 відсутні.

Крім того, з матеріалів наданих до суду, вбачається, що починаючи з 2019 року інспектори Дніпровського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області неодноразово зверталися до суду із поданнями в порядку ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України про заміну ОСОБА_5 призначеного покарання у виді штрафу покаранням відповідно до закону.

Проте, ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва, а саме від 25.01.2019 року, 26.03.2019 р., 07.06.2019 року, 18.07.2019 р., 25.09.2019 р., 30.10.2019 р., 19.12.2019 р., 03.03.2020 р.,20.05.2020 р., 25.06.2021 р., 13.12.2021 р., у задоволенні подання про заміну призначеного покарання у виді штрафу покаранням відповідно до закону щодо ОСОБА_5 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2018 року було відмовлено.

Із зазначених вище ухвал, вбачається, що відділом пробації не надано доказів того, що компетентними органами з виконання покарань у виді штрафу вживалися заходи щодо з`ясування можливого місця перебування засудженого, а також підстав, з яких засуджений не сплачував штраф (з об`єктивних причин, чи в його діях був прямий умисел на несплату штрафу.

Згідно з наданої інформації Київським відділом державної реєстрації смерті №149/33.12-58 від 12.01.2024 р., у відділі не проводилася державна реєстрація смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, судом встановлено, що згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Деснянського суду м. Києві від 09.09.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, із урахуванням п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає два дня обмеження волі , остаточне покарання ОСОБА_5 призначено у виді 1 ( одного) року 6 ( шести) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 29 березня 2024 року.

Водночас суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 24 грудня 2015 року (справа № 5-324кс15), згідно якого ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки матеріали, надані до суду, не містять відомостей про умисне ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком суду, а також про вчинення нею нового кримінального правопорушення у період з дня набрання вироком законної сили до закінчення строку давності його виконання, підстави для висновку, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, у суду відсутні.

Так, згідно положень ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Обов`язковими умовами при звільненні особи від відбування покарання у відповідності до положень ч. 1 ст. 80 КК України є: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що строк давності виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року закінчився, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання за вказаним вироком в судовому засіданні не був встановлений, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення подання уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1