Справа № 569/8966/24
УХВАЛА

іменем України

04 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0000350 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , обвинувачується у наступному.

ОСОБА_3 відповідно до Розпорядження Рівненського міського голови від 16.10.2002 № 2740 «Про призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 » призначено на посаду головного спеціаліста юридичного відділу апарату ради і виконкому з 17.10.2002 та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування, посаду якого віднесено до 6 категорії посад.

17.10.2002 ОСОБА_3 склав Присягу посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до Положення про юридичний відділ виконавчого комітету Рівненської міської ради, затвердженого Рішенням міської ради від 14.04.1999 року № 111:

-основним завданням юридичного відділу є організація правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне додержання та запобігання невиконанню вимог актів законодавства, інших нормативних актів виконавчим комітетом міської ради, а також його керівниками та працівниками під час виконання покладених на них завдань і функціональних обов`язків (п. 1.2);

-у своїй діяльності відділ керується Конституцією України, законами України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, Загальними положеннями про юридичну службу міністерства, іншого центрального органу державної виконавчої влади, державного підприємства, установи, організації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.1995 № 690, цим положенням та іншими нормативними актами (п. 1.3);

-перевіряє відповідність законодавству проектів рішень, розпоряджень та інших документів, які виносяться на розгляд виконавчого комітету та міського голови, візує їх за наявності віз керівників зацікавлених структурних підрозділів. У разі невідповідності проекту документа законодавству, а також, якщо внесені до нього юридичним відділом зауваження не враховано, відділ, не візуючи проект, подає письмовий висновок міському голові (п.2.1).

Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста юридичного відділу апарату ради і виконавчого комітету ОСОБА_3 , затвердженої 22.10.2002, останній:

-керується у своїй роботі чинним положенням про юридичний відділ, цією інструкцією, законами України, указами Президента України та іншими нормативними актами (п. 1.2);

-перевіряє на відповідність чинному законодавству проекти розпоряджень, проекти рішень виконкому та інших документів правового характеру, які підписує міський голова та його заступники (п. 2.1);

-головний спеціаліст несе відповідальність за якість та своєчасність виконання обов`язків, покладених на нього цією посадовою інструкцією.

На виконання Розпорядження міського Голови міста Рівне В. Чайки № 2323-р від 15.08.2003 «Про відпустку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 », надано ОСОБА_14 , завідуючій юридичним відділом, відпустку на період з 09 вересня по 30 вересня 2003 року, і доручено ОСОБА_3 , головному спеціалісту юридичного відділу, виконання обов`язків завідуючого вищезазначеного відділу.

Відповідно посадової інструкції завідуючого юридичним відділом, затвердженої 15.05.2002, завідувач юридичного відділу:

-завідувач юридичним відділом відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є посадовою особо місцевого самоврядування і безпосередньо підпорядковується міському голові та керуючому справами виконавчого комітету (п. 1.1)

-у своїй роботі керується Конституцією України, законами України, Постановами КМУ, Указами Президента, Положенням про юридичний відділ, даною посадовою інструкцією та іншими нормативно-правовими актами (п. 1.3)

-завданням та обов`язком завідувача юридичним відділом є перевірка на відповідність чинному законодавству проекти розпоряджень, рішень виконкому та інших документів правового характеру, які підписує міський голова.

За змістом ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції закону № 2493-ІІІ станом на 11.07.2003) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 2 цього Закону посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Таким чином, ОСОБА_3 в силу наданих повноважень, а також у період з 09 вересня по 30 вересня 2003 року виконуючи обов`язки завідувача юридичного відділу апарату ради і виконкому, був наділений обов`язками щодо здійснення загального керівництва ввіреним підрозділом, виконання ним завдань та реалізацію функцій, керівництво ділянкою роботи, а також щодо виконання організаційно-дорадчих функцій, ведення правової роботи, а отже був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками і, відповідно примітки 1 до ст. 364 КК України, був службовою особою.

У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому місці, у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення злочину в інтересах Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» АТ «Укрпрофтур», АТ «Укрпрофтур» та Федерації професійних спілок України шляхом використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, який був реалізований за наступних обставин.

Так, Постановою Верховної Ради Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29 листопада 1990 року № 506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української РСР про роздержавлення майна.

Із проголошенням незалежності України весь економічний, науковий і технічний потенціал, розміщений на її території, став державною власністю України. Згідно з Указом Президії Верховної Ради України від 30 серпня 1991 року № 1452-XII «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави» та Законом України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об`єктів союзного підпорядкування, розташованих на території нашої країни, визнано державною власністю України.

Статтями 1, 3 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991

№ 1540 передбачено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об`єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Крім того, ст. 4 цього Закону визначено, що рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 «Про проголошення незалежності України» без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними.

Отже, майно передавалось профспілкам лише у відання, оскільки відповідно до статуту професійних спілок СРСР, затвердженого постановою XVIII з`їзду профспілок СРСР від 01.01.1987, вони мали статус загальносоюзної громадської організації, а тому представники Федерації незалежних профспілок України, незаконно передали АТ «Укрпрофтур» частину майна у власність, відповідно до підписаних актів приймання-передачі, не зважаючи на те, що розпоряджатись спірним майном вправі був виключно Фонд державного майна України.

Так, постановою Верхової Ради України від 10.04.1992 «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України» визначено, що майно та фінансові ресурси, розташованих на території України підприємств, установ та об`єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР вирішено передати Фонду державного майна України.

Щодо майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, у зв`язку із законодавчою невизначеністю правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР та з метою його збереження в інтересах громадян України Верховна Рада України постановою від 4 лютого 1994 року № 3943 ХІІ «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» встановила, що тимчасово, до законодавчого визначення суб`єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

На виконання Постанови Верховної Ради України від 1 листопада 1996 року № 461/96-ВР «Про проект Постанови Верховної Ради України про тлумачення Постанови Верховної Ради України «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР», Фондом державного майна України разом з громадськими організаціями за участю відповідних органів державної влади було проведено інвентаризацію майна загальносоюзних громадських організацій станом на 24.08.1991 та складено переліки суб`єктів, зокрема Федерації професійних спілок України, у володінні яких знаходилось це майно, розташоване на території України. Зазначені переліки 01.04.1997 були направлені на адресу Верховної Ради України.

Відповідно до тимчасового положення про Фонд державного майна України та Закону України «Про Фонд державного майна України», з прийняттям якого наведене положення втратило чинність, Фонд державного майна України є державним органом, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, що належить до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та оціночної діяльності.

Таким чином, передача майнових комплексів у відання Української республіканської ради профспілок, правонаступником якої після розпаду СРСР стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому Федерація професійних спілок України, жодним чином не мала наслідком зміну форми власності переданого майна, яке так і залишилося державним.

Отже майно, що розташоване на території України та перебувало у віданні загальносоюзної громадської організації, а на момент створення Федерації професійних спілок України, АТ «Укрпрофтур» тощо, перебувало у державній власності, то таке майно не могло бути відчужене без згоди його власника держави в особі Фонду державного майна України.

Проте, з метою незаконного заволодіння державним майном, а саме цілісними майновими комплексами, пансіонатами, спортивними комплексами, адміністративними будівлями, концертними залами, готелями, іншими об`єктами нерухомості, що розташовані на території України, невстановлені на даний час особи, у тому числі керівники та працівники Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофоздоровниця», «Укрпрофтур», та інших, заснованих ними суб`єктів господарювання, розробили злочинний план, згідно якого, крім іншого, місцеві органи виконавчої влади та місцевого самоврядування, в порушення вимог Указу Президії Верховної Ради України від 30.08.1991 № 1452-XII «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави», Закону України від 10.09.1991 «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України», Постанови Верховної Ради України від 04.02.1994 № 3943 ХІІ «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» та інших, вказаних вище, нормативних актів, мали оформити та видати в порушення вказаних вимог законодавства представникам Федерації профспілок України, акціонерних товариств «Укрпрофоздоровниця», «Укрпрофтур», та інших заснованих ними суб`єктів господарювання, свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, яке перебувало в їх віданні.

Враховуючи те, що відповідно п.п. 10 п. б) статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» (Повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку) (в редакції Закону від 01.08.2003), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, в тому числі: б) делеговані повноваження: 10) облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності, до реалізації цього злочинного плану було залучено службових (посадових) осіб місцевих органів місцевого самоврядування, на території яких знаходились відповідні майнові комплекси та інші об`єкти нерухомості, що перебували у віданні Федерації профспілок України, акціонерних товариств «Укрпрофоздоровниця», «Укрпрофтур», та інших заснованих ними суб`єктів господарювання.

Так, відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за № 157/6445 (далі Тимчасове положення) обов`язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном (пункт 1.5); реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) (пункт 1.4); Реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, коштом особи, що звернулася до БТІ (пункт 1.3).

Відповідно Рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради № 17 від 18.02.1998 «Про облік та реєстрацію нерухомості в м. Рівне» встановлено, що облік та реєстрацію нерухомості незалежно від форм власності та території м. Рівне, здійснює Рівненське міське бюро технічної інвентаризації.

Крім того, пунктом 2.1 вказаного Тимчасового положення для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (Додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Додатком № 1 вказаного Тимчасового положення визначено Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна, серед яких п. 6 визначено Свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями.

Крім того, згідно п. 6.1 Тимчасового положення Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводиться з видачою свідоцтв про право власності: а) місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування: - фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акту про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію.

На виконання свого злочинного плану, діючи умисно, скоординовано за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння державним майном, невстановлені на даний час службові особи Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофтур», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та створених ними суб`єктів господарювання, за попередньою змовою з іншими особами організували подачу до відповідної установи Рівненської міської ради заяв про оформлення права колективної власності та додатків до них для подальшого, незаконного отримання свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, що перебуває в їх (Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофтур», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та створених ними суб`єктів господарювання, тощо) віданні, за відсутності правовстановлюючих документів на це майно.

24.06.2003 до Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» звернувся представник Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» АТ «Укрпрофтур» із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно готельний комплекс «Турист» (готель, ресторан, автостоянка, кіоск) та додатками до неї.

За результатом розгляду вказаної заяви від 24.06.2003, доданих до неї документів, в тому числі Акту державної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, затвердженого Постановами секретаріату Рівненської обласної ради професійних спілок № ст. 27-5г від 02.01.1989 (пусковий комплекс готелю житловий блок на 405 місць) та Акту державної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, затвердженого Постановами секретаріату Рівненської обласної ради професійних спілок № ст.-37-2 від 07.12.21989 (ресторану туристського готелю), заступник директора КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_15 , достовірно знаючи про те, що замовником будівництва вказаних об`єктів є відділ капітального будівництва Рівненської обласної ради профспілок, усвідомлюючи відсутність правовстановлюючих документів, передбачених Додатком № 1 до Тимчасового положення та підтверджуючих право власності, або документів, за наявності яких здійснюється оформлення права власності Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» акціонерного товариства «Укрпрофтур» на будівлі туркомплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ресторан, готель) на АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про положення Указу Президії Верховної Ради України № 1452-XII від 30.08.1991 «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави», Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991, Постанови Верховної Ради України № 3943-ХІІ від 04.02.1994 «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» та інших, вказаних вище, нормативних актів, 18.09.2003 склала висновок КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» «Про можливість оформлення права власності на будівлі туркомплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ресторан, готель) на АДРЕСА_2 та на будівлю і споруди автостоянки на АДРЕСА_3 », в якому зазначила про ніби то можливість оформити право колективної власності на будівлі туркомплексу «Турист» (ресторан загальною площею 3391,3 кв.м., готель загальною площею 8012,4 кв.м.) на вул. Київській, 36 в м. Рівне за Рівненським дочірнім підприємством «Рівнетурист» акціонерного товариства «Укрпрофтур», а також підготувала проект розпорядження міського голови міста Рівне № 2745-р від 22.09.2003 про оформлення заявнику Рівненському дочірньому підприємству «Рівнетурист» акціонерного товариства «Укрпрофтур» права колективної власності на об`єкт нерухомого майна, а саме будівлі туркомплексу «Турист» (ресторан загальною площею 3391,3 кв.м., готель загальною площею 8012,4 кв.м.) на АДРЕСА_2 .

Надалі, проект вказаного розпорядження, разом із висновком від 18.09.2003, було скеровано для подальшого опрацювання до виконавчого комітету Рівненської міської ради для проходження процедур погодження, підписання та реєстрації розпорядження, отже набуття ним статусу документу, виданого органом місцевого самоврядування, що встановлює права та має юридичні наслідки.

Так, 11.02.2003, згідно Рішення № 25 виконавчого комітету Рівненської міської ради, затверджено Регламент виконавчого комітету Рівненської міської ради, розділом 4 якого передбачено:

-для оперативного керівництва, в межах своєї компетенції, міський голова видає розпорядження з питань, що не вимагають колегіального обговорення (п. 4.1);

-проект розпорядження міського Голови є підготовленим, якщо він погоджений та завізований заступниками (заступником) голови, завідуючим організаційно-контрольним та юридичним відділами, а також керівниками відповідних виконавчих органів ради, підприємств, організацій, які готували проект або мають відношення до даного питання (п. 4.3);

-проекти розпоряджень, які суперечать чинному законодавству, подані з порушенням встановленого порядку їх підготовки і внесення, або підготовлені неякісно, повертаються керуючим справами виконкому, організаційно-контрольним відділом або юридичним відділом виконавчого комітету для доопрацювання.

Достовірно знаючи про вказані обставини, ОСОБА_3 , будучи службовою особою, перебуваючи на своєму робочому місці в адміністративному приміщенні Виконавчого комітету Рівненської міської ради за адресою: м. Рівне, вул. Соборона, буд. 12-а, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, діючи в інтересах Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» АТ «Укрпрофтур», достовірно знаючи про положення Указу Президії Верховної Ради України № 1452-XII від 30.08.1991 «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави», Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991, Постанови Верховної Ради України № 3943-ХІІ від 04.02.1994 «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» та інших, вказаних вище, нормативних актів, достовірно знаючи про те, що замовником будівництва вказаних об`єктів є відділ капітального будівництва Рівненської обласної ради профспілок, діючи всупереч п.п. 2.1, 6.1 Тимчасового положення, за відсутності правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності або документів, за наявності яких здійснюється оформлення права власності Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» акціонерного товариства «Укрпрофтур» на об`єкт нерухомого майна будівлі туркомплексу «Турист» (ресторан загальною площею 3391,3 кв.м., готель загальною площею 8012,4 кв.м.) на вул. Київській, 36 в м. Рівне, погодив проект розпорядження міського голови міста Рівне № 2745-р від 22.09.2003 про оформлення заявнику Рівненському дочірньому підприємству «Рівнетурист» акціонерного товариства «Укрпрофтур» права колективної власності на об`єкт нерухомого майна, а саме будівлі туркомплексу «Турист» (ресторан загальною площею 3391,3 кв.м., готель загальною площею 8012,4 кв.м.) на вул. Київській, 36 в м. Рівне.

За результатом розгляду заяви Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» АТ «Укрпрофтур» від 24.06.2003, доданих до неї документів, а також висновку КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» «Про можливість оформлення права власності на будівлі туркомплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ресторан, готель) на АДРЕСА_2 та на будівлю і споруди автостоянки на вул. Д. Галицького, 2-в в м. Рівне», ОСОБА_16 , будучи службовою особою першим заступником Рівненського міського голови, перебуваючи на своєму робочому місці в адміністративному приміщенні Виконавчого комітету Рівненської міської ради за адресою: м. Рівне, вул. Соборона, буд. 12-а, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, діючи в інтересах Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» АТ «Укрпрофтур», достовірно знаючи про положення Указу Президії Верховної Ради України № 1452-XII від 30.08.1991 «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави», Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991, Постанови Верховної Ради України № 3943-ХІІ від 04.02.1994 «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» та інших, вказаних вище, нормативних актів, а також про те, що замовником будівництва вказаних об`єктів є відділ капітального будівництва Рівненської обласної ради профспілок, діючи всупереч п.п. 2.1, 6.1 Тимчасового положення, за відсутності правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності або документів, за наявності яких здійснюється оформлення права власності Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» акціонерного товариства «Укрпрофтур» на об`єкт нерухомого майна будівлі туркомплексу «Турист» (ресторан загальною площею 3391,3 кв.м., готель загальною площею 8012,4 кв.м.) на вул. Київській, 36 в м. Рівне, підписав розпорядження міського голови міста Рівне № 2745-р від 22.09.2003 про оформлення заявнику Рівненському дочірньому підприємству «Рівнетурист» акціонерного товариства «Укрпрофтур» права колективної власності на об`єкт нерухомого майна, а саме будівлі туркомплексу «Турист» (ресторан загальною площею 3391,3 кв.м., готель загальною площею 8012,4 кв.м.) на вул. Київській, 36 в м. Рівне.

Унаслідок указаних умисних протиправних дій ОСОБА_3 із державної власності вибув об`єкт нерухомого майна будівлі туркомплексу «Турист» (ресторан загальною площею 3391,3 кв.м., готель загальною площею 8012,4 кв.м.) на АДРЕСА_2 , загальною вартістю станом на 22.09.2003 18 млн., 498 тис. грн гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та є тяжкими наслідками.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 364 КК України (в редакції закону №270-VI від 15.04.2008, з урахуванням положень ч. 4 ст. 5 КК України), а саме у зловживанні службовим становищем, тобто, умисному, в інтересах Рівненського дочірнього підприємства «Рівнетурист» акціонерного товариства «Укрпрофтур», використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 364 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі ч.3 ст. 288 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Потерпілий представник Фонду державного майна України директор Юридичного департаменту ОСОБА_17 надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника потерпілого.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання сторони захисту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, законом встановлено обов`язок суду розглянути клопотання сторони захисту відразу після надходження, в незалежності від стадії провадження.

Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минул о десять років, у разі вчинення тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, вчинене у період з 09 вересня по 30 вересня 2003 року, тобто з часу вчинення минуло 10 років.

Відповідно частини 3 статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено положення частини 3 статті 285 КПК України, а також те, що у випадку невизнання винуватості, він має право на продовження судового розгляду в повному обсязі, а також що підстава для звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, після чого останній вказав, що суть обвинувачення, підстава звільнення його від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави йому зрозуміло, заперечень не висловлював та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Перебіг строків давності у вчиненому кримінальному правопорушенні не переривався, досудове розслідування кримінального провадження у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від досудового розслідування та суду не зупинялося.

Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні просив задовольнити клопотання захисника та звільнити його від кримінальної відповідальності, не заперечував щодо закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, і роз`ясненні судом наслідки йому зрозумілі, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відтак, враховуючи положення ч.1 ст. 126, п.3 ч.1 ст. 118, а також правову позицією, викладену в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.02.2024 (справа № 930/497/23, провадження № 51-4798км23), підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 37 864 грн., витрат на залучення експерта.

На підставі викладеного, ст. 49 КК України, ст.ст. 385, 386, 288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 364 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі ч.3 ст. 288 КПК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 364 КК України на підставі статті 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000350 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 37 864 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень витрат на залучення експерта.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1