Справа № 190/347/24
Провадження №1-кп/190/57/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 05.01.2024 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Долинське, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, на утриманні дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

03.01.2024, близько 21:00 год., більш точного часу в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим, знаходився на АДРЕСА_1 , де в нього раптово виник злочинний умисел направлений на викрадення будь-якого майна з території домоволодіння № 2 за вказаною адресою, де проживає ОСОБА_7 .

В цей же день, тобто 03.01.2024 близько 21:05 год., більш точного часу в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, скориставшись тим, що хвіртка не зачинена на запираючий пристрій, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де в дворі підійшов до господарчого приміщення, та за допомогою фізичної сили рук зламав скобу на запираючому пристрої дверей, таким чином проник в приміщення літньої кухні, де розукомплектував піч твердого опалення, а саме від`єднав двоє металевих дверцят, металеві колосники, металеві пластини загальною вагою 34,7 кг. загальною вартістю 208,20 грн., після чого взяв металеву чотирьох рамкову медогонку висотою 70 см., діаметром 50 см., вартістю 2050,00 грн., належні ОСОБА_7 та утримуючи викрадене в руках, з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2258,20 грн., що підтверджується висновком товарознавчої експертизи № 87 від 09.04.2024.

У відповідності до п. 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2022 № 734/2023, затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023. строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години ЗО хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Угодою про визнання винуватості від 13 лютого 2024 року сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком термін якого буде визначено судом з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

ОСОБА_5 в свою чергу згоден понести покарання, визнає вину в скоєному.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості допускається у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких завдано шкоду правам та інтересам окремих осіб, якщо потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_7 надав письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 13.02.2024 року, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому, узгоджене угодою покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 лютого 2024 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/190/57/24 (єдиний унікальний номер 190/347/24), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості, покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити останьому, як йому належні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати понесені на проведення експертизи в сумі 3029 (три тисячі лвалцять дев`ять) гривень 12 коп.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П?ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1