Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4641/24
Номер провадження 1-кс/711/1220/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000221, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українець, уродженця м. Черкаси, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, в якому просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з подальшим його утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07.06.2024 близько 14 години 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в адміністративних межах м. Черкаси по проїзній частині вулиці Набережна у напрямку від вулиці Поліська до вулиці Дахнівська Січ, знаходячись поблизу будинку номер 176, що по вулиці Набережна, на ділянці з заокругленням дороги ліворуч, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КабінетуМіністрів України від 10.10.2001 № 1306, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав за межі правого краю проїзної частини вулиці Набережна на узбіччя, після чого допустив занос керованого ним транспортного засобу з подальшим виїздом на зустрічну смугу руху вказаної проїзної частини та за межі її лівого краю, де відбувся наїзд на неповнолітніх пішоходів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходились за межами лівого краю зазначеної проїзної частини поблизу її меж, та зіткнення з нерухомою перешкодою у вигляді дерева.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_7 . відповідно до довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 07.06.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої гомілки, перелому кісток лівої стопи, перелому тім?яної кістки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Неповнолітній пішохід ОСОБА_8 відповідно до довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаська обласна лікарня» від 07.06.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, перелому склепіння та основи черепу, забою головного мозку, важкого струсу головного мозку, забою органів грудної клітки та черевної порожнини, коми першого ступеню, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , а саме вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортноїпригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 07.06.2024 о 16 годині 00 хвилин затримано в порядку ст.208 КПК України та 08.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Анкетні відомості підозрюваного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженень м. Черкаси, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 07.06.2024, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано сліди транспортних засобів, місце розташування автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 07.06.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного, та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст.42 та іншими положеннями КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. Зокрема санкція тяжкого злочину, передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, так як офіційно підозрюваний не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, та враховуючи той факт, що кримінальне правопорушення вчинено відносно неповнолітніх осіб, що обтяжує міру покарання.

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які проживають з ним в одному місті, шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він зареєстрований та фактично проживає в одному ж населеному місті з свідками та потерпілими може безпосередньо або через родичів впливати на дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування.

Також при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

-кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років;

-вчинив кримінальне правопорушення стосовно неповнолітніх осіб;

-являється особою молодого віку, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України, а без його участі.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_6 , обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не має.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та пояснила, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000221, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 07.06.2024 водій ОСОБА_6 не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на неповнолітніх осіб 2010 року народження, один з яких станом на момент розгляду клопотання перебуває в комі, а інший отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді численних переломів і ран, результати огляду лікаря наявні. Наявні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у вигляді 3-8 років позбавлення волі. Невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, так як офіційно підозрюваний не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, власної сім`ї також та враховуючи той факт, що кримінальне правопорушення вчинено відносно неповнолітніх осіб, що обтяжує міру покарання. 2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, один з яких його товариш, який перебував в авто, які проживають з ним в одному місті, шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; 3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування. Просить врахувати молодий вік, та наслідки у вигляді травмування двох неповнолітніх осіб. Також просить врахувати те, що на даній вулиці людно, у підозрюваного відсутній двохрічний досвід керування транспортними засобами, поставився зневажливо при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, відмовляється від дачі показів.

Слідчий ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора, просить врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке було вчинене відносно неповнолітніх осіб. Додала, що підозрюваний ніде не працює, сім`ї немає, також може переховуватися від органів досудового розслідування. Тому тільки тримання під вартою забезпечить нівелювання ризиків.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо застосування найсуворішого виду запобіжного заходу. Наголошує, що ОСОБА_6 є студентом очної форми навчання, четвертого курсу. На вівторок заплановані іспити. Додала, що він не залишив місце пригоди, співпрацював із працівниками поліції, визнає перебування за кермом, готовий давати показання. Просить врахувати, що смерть не настала, особи перебувають у тяжкому стані, але стабільні. Мати підозрюваного обмінялася із потерпілими номерами телефонів, розмовляла, буде допомагати потерпілим.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого адвоката. Вказав, що за кермом перебував особисто, не хотів настання таких наслідків, однак в його сторону виїхав автомобіль, він виїхав на узбіччя, щоб уникнути зіткнення, однак не впорався із керуванням. Не хотів таких наслідків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, письмові заперечення та додатки до них сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

07.06.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

08.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 07.06.2024, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано сліди транспортних засобів, місце розташування автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 07.06.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України є обґрунтованою. При цьому, слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є очевидно обґрунтованим.

Також, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинене ОСОБА_6 інкримінованого йому в провину злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами або без такого.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, є студентом очної форми Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення взагалі.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, виходячи частково із міри покарання, передбаченої ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань так як вони є його знайомими та мешкають в одній місцевості, зокрема товариш, який перебував в автомобілі в момент втрати керування та вчинення ДТП.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику підозрюваного ОСОБА_6 незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Однак, також варто взяти до уваги, що потерпілі відносяться до сторони обвинувачення і вони прямо зацікавлені у притягненні до відповідальності винуватої особи, тому зміна показань та вплив на них з боку підозрюваного малоймовірний довід у даному випадку.

Окрім зазначеного, слідчий суддя вважає не доведеним існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, у сформованому стороною обвинувачення вигляді, а саме, можливість формування даного ризику виходить із особи підозрюваного та дій, які він вчиняє, однак, ОСОБА_6 є студентом очної форми Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, вагомо закріплений соціальний статус, постійне місце проживання, позитивні характеристики, проживає із родиною, навчається. Належних доказів для існування вказаного ризику у судовому засіданні не доведено. Варто взяти до уваги надання стороною захисту позитивних характеристик на особу підозрюваного від 22 осіб, в які входять сусіди за місцем проживання, вчителька зі школи та викладачі та інші люди, які знають підозрюваного.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, раніше не судимий, має постійне місце проживання, являється студентом очної (денної) форми навчання Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, позитивні характеристики.

При цьому, слідчий суддя враховуючи, що відповідно Конституції України життя та здоров`я громадянина є найвищою цінністю держави. Також, взято до уваги, форма вини, яка інкримінується підозрюваному, вчинення у стані необережності, тобто перебільшення впевненості при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, також враховано відсутність буть яких обтяжуючих відповідальність обставин та тих, що утворюють самостійні інші склади кримінального правопорушення.

Внаслідок дій підозрюваного ОСОБА_6 , неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим були госпіталізовані до медичного закладу, станом на момент розгляду клопотання встановлений стан малолітніх потерпілих не змінився. Зазначені обставини враховуються при обранні запобіжного заходу слідчим суддею під час розгляду вказаного клопотання, а також враховано, що на момент розгляду вказаного клопотання відсутні тяжкі наслідки у вигляді смерті потерплих.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

У судовому засіданні стороною обвинувачення доведено існування ризиків та необхідність застосування запобіжного заходу, однак, належним чином не аргументована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам, зазначеним у клопотанні. Проаналізувавши клопотання, сторона обвинувачення в основу необхідності продовження запобіжного заходу ставить можливість переховування підозрюваного та наслідки, що настали від вчинення кримінального правопорушення, що за своєю структурою має виховний характер.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в ст.178 КПК України.

Так, вподальшому, запобігання вказаним ризикам можливе при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обираючи даний вид запобіжного заходу, слідчим суддею проаналізовані застосування всіх їх видів для використання в конкретному випадку до підозрюваного ОСОБА_6 в кримінальному провадженні за №0000221 та обрано найдоцільніший із них. При цьому варто врахувати молодий вік, поведінку після вчинення кримінального правопорушення та в судовому засіданні, що проявилося в наданні пояснень, а також погодженні щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на автомобіль для проведення ряду експертиз.

Враховуючи майновий стан підозрюваного та членів його родини, слідчий суддя вважає, з метою забезпечення належного виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_6 , а також запобігання ризикам, встановлених та доведених стороною обвинувачення у судовому засіданні, застосувати до нього можливого запобіжного заходу у виді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання цілодобово, без дозволу прокурора та суду, з покладенням на нього у відповідності ст.194 КПК України певних обов`язків, що в даному випадку необхідно забезпечити у виключному порядку. Даний запобіжний захід у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелює ризик переховування від органу досудового розслідування.

Також враховано поведінку підозрюваного, особу підозрюваного, а також, що вказаний злочин містить форму необережної вини, підозрюваний переоцінив свої здібності під час керування джерелом підвищеної небезпеки, тому для нівелювання встановлених ризиків достатньо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 05.08.2024. Враховуючи, що підозрюваного було затримано, а відносно нього обрано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, його слід звільнити із під варти.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором захисту відділу інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000221, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.08.2024, включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

-заборонити йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, слідчого та суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет, тощо) зі свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , та іншими встановленим свідками у кримінальному провадженні, експертами, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_6 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 05 серпня 2024, включно.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_6 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль забезпечення виконання ухвали відповідно до ч.5 ст.181 КПК України доручити слідчому в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000221 ( ОСОБА_4 ) та працівникам СУ ГУНП в Черкаській області.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області, - для відому та виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 11.06.2024 року.