У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчої слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000094 від 14.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої СВ Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000094 від 14.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Солом?янського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?0000094 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ? ст. 307 КК України.

Як зазначається у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений слідством час, знаходячись у невстановленому місці, вирішив вчинити злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров?я населення України, в порушення вимог ст. ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 N?60-95-ВР (в редакції Закону N?530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров?я України N?481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров?я України N?634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров?я України від 01.08.2000 року N?188 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , маючи намір спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинив злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, їх аналагів або прекурсорів за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення незаконного придбання, зберігання, а також незаконний збут наркотичних засобів, в невстановлений слідством час та місці придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, та розпочав незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у розфасованому вигляді з метою збуту.

28.09.2023 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено: 23 (двадцять три) зіп-пакети з пресованою речовиною темного кольору; три електронних ваги з нашаруваннями речовини зеленого кольору; 36 (тридцять шість) зіп-пакетів із речовиною рослинного походження; три зіп-пакети із речовиною рослинного походження; 21 (двадцять один) зіп-пакет із речовиною рослинного походження; 20 (двадцять) зіп-пакетів із речовиною рослинного походження; два зіп-пакети з пресованою речовиною темного кольору; пластикова ємність з насінням та рослинами невідомого походження; зіп-пакет, всередині якого наявний зіп-пакет з речовиною рослинного походження; мобільний телефон марки «Хіаоmі», чорного кольору; мобільний телефон марки «Huawei» синього кольору, в чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , із сім-картою НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 9440 гривень, 10 євро, 20 доларів США; грошові кошти в сумі 13000 гривень; предмет, зовні схожий на пістолет із предметами, зовні схожі на набої в кількості 15 штук; банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_3 , банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_4 , банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_5 , банківська карта Монобанк N? НОМЕР_6 (затерті цифри)24; насіння невідомого походження, яке поміщено до спец пакету НУ N?EXP01766884; грошові кошти в сумі 1380 гривень, 100 доларів США, 20 доларів США; два пристрої для куріння із залишками невідомої речовини.

Вилучені під час обшуку 3 (три) зіп-пакети із речовиною рослинного походження, згідно висновку експерта КНДЕКЦ МВС України N? CE-19/111-23/52157-НЗПРАП від 28.09.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним накротичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становлять 0,47г, 0,33г та 0,61 г.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України N?770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиці ІІ, Списку N?l - канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Таким чином, як зазначає слідчий, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

28.09.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На переконання слідчого, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

В ході проведення досудового розслідування було проведено обшук за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме:

- мобільний телефон марки «Хiаоmі», чорного кольору, який поміщено до спец. пакету НПУ №KIV1149439;

- мобільний телефон марки «Huawei» синього кольору, в чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_7 , із сім-картою НОМЕР_2 , які поміщено до спец. пакету НПУ №KIV1149442;

- грошові кошти в сумі 9440 гривень, 10 євро, 20 доларів США, які поміщено до спец пакету НПУ N?KIV1149440; ??

- грошові кошти в сумі 13000 гривень, купюрами номіналом по 1000 гривень в кількості 2 штук, номіналом 100 гривень в кількості 5 штук, номіналом 500 гривень в кількості 13 штук, номіналом 200 гривень в кількості 20 штук, які поміщено до спец пакету НПУ N?KIV1149435; ??

- банківська карта Ощадбак N? НОМЕР_3 , банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_4 , банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_5 , банківська карта Монобанк N? НОМЕР_6 (затерті цифри) 24, які поміщено до спец пакету НПУ N?EXP0177015;

- грошові кошти в сумі 1380 гривень, купюрами номіналом 200 гривень в кількості 2 штук, номіналом 100 гривень в кількості 9 купюр, номіналом 20 гривень в кількості 4 штуки; 100 доларів США однією купюрою, 20 доларів США однією купюрою, які поміщено до спец пакету НПУ N?EXP0177016.

Зазначає, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Вищевказане майно, відповідно до п.3 ч.1 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення.

Вказує, що з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, - оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Посилається на те, що у ході досудового розслідування виявлені обставини, які свідчать, що необхідно накладення арешту на вище вказане майно, речі, з метою забезпечення збереження майна, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та забезпечення виконання цивільного позову.

Враховуючи вищенаведене, просить слідчого суддю накласти арешт на:

- мобільний телефон марки «Хіаоmі», чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Huawei» синього кольору, в чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_7 , із сім-картою НОМЕР_2 ;

- грошові кошти в сумі 9440 гривень, 10 євро, 20 доларів США;

- грошові кошти в сумі 13000 гривень, купюрами номіналом по 1000 гривень в кількості 2 штук, номіналом 100 гривень в кількості 5 штук, номіналом 500 гривень в кількості 13 штук, номіналом 200 гривень в кількості 20 штук;

- банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_3 , банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_4 , банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_5 , банківська карта Монобанк N? НОМЕР_6 (затерті цифри) 24;

- грошові кошти в сумі 1380 гривень, купюрами номіналом 200 гривень в кількості 2 штук, номіналом 100 гривень в кількості 9 купюр, номіналом 20 гривень в кількості 4 штуки; 100 доларів США однією купюрою, 20 доларів США однією купюрою, які перебувають у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді не було надано дозвіл на відшукання та вилучення в ході проведення обшуку грошових коштів, а щодо технічних засобі надавався лише дозвіл на копіювання інформації з таких. Окрім того, наголошувала на тому, що грошові кошти у розмірі 9440 грн., 10 Євро та 20 дол.США були вилучені у з гаманця дружини ОСОБА_4 та належать їй. Грошові кошти у розмірі 1380 грн. та 100 дол.США є особистими накопиченнями ОСОБА_4 з отриманої пенсії у розмірі 2100 грн. та заробітної плати, отриманої від КП «Плесо», у розмірі 5000 грн. щомісяця. На підтвердження перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з КП «Плесо» надала довідку від 18.05.2020 №160. Окрім того, зазначила, що дружині ОСОБА_4 належить і мобільний телефон «Хіаоmі», накласти арешт на який слідчий просить у своєму клопотанні. На переконання власника майна та його захисника слідчим не доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення, про який йдеться в клопотанні, є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт вказаного майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що Солом`янським УП ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000094 від 14.01.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 12.09.2023 (справа № 760/20409/23, провадження №1-кс/760/8620/23) надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку не зареєстроване, з метою:

1) відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, прекурсорів, знаряддя (обладнання) для їх незаконного зважування, пакування, зберігання, пересилання, чорнових записів, які містять відомості про здійснення незаконного збуту наркотичних засобів, банківських карток, на які здійснювався перерахунок грошових коштів, звітність про здійснення злочинної діяльності;

2) відшукання, огляду та копіювання інформації з засобів зв`язку (мобільних телефонів, сім-карток), на яких містяться відомості щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечної наркотичної речовини, обіг якої заборонено «канабісу», а у разі якщо доступ до вищевказаних мобільних терміналів обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту на їх вилучення.

28.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 12.09.2023 (справа № 760/20409/23, провадження №1-кс/760/8620/23), проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку не зареєстроване, в ході якого виявлено та вилучено речі, які можуть мати значення для кримінального провадження.

З копії протоколу обшуку від 28.09.2023 вбачається, що під час обшуку слідчим було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Хіаоmі», чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Huawei» синього кольору, в чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_7 , із сім-картою НОМЕР_2 ;

- грошові кошти в сумі 9440 гривень, 10 євро, 20 доларів США;

- грошові кошти в сумі 13000 гривень, купюрами номіналом по 1000 гривень в кількості 2 штук, номіналом 100 гривень в кількості 5 штук, номіналом 500 гривень в кількості 13 штук, номіналом 200 гривень в кількості 20 штук;

- банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_3 , банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_4 , банківська карта Ощадбанк N? НОМЕР_5 , банківська карта Монобанк N? НОМЕР_6 (затерті цифри) 24;

- грошові кошти в сумі 1380 гривень, купюрами номіналом 200 гривень в кількості 2 штук, номіналом 100 гривень в кількості 9 купюр, номіналом 20 гривень в кількості 4 штуки; 100 доларів США однією купюрою, 20 доларів США однією купюрою.

Згідно протоколу огляду від 28.12.2023, вбачається, що слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 здійснено огляд вилучених грошових коштів.

Постановою слідчого від 28.12.2023 вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти, мобільні телефони та банківські картки визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000094 від 14.01.2023.

Також встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наданих захисником власника тимчасово вилученого майна довідки від 18.05.2020 №160 вбачається, що ОСОБА_4 з 21.10.2019 працює на посаді робітника з благоустрою по утриманню ЛГТС мобільної бригади по утриманню лінійних гідротехнічних споруд служби утримання водних об`єктів КП «Плесо».

Як пояснила у судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , вилучені грошові кошти у розмірі 1380 грн. та 100 дол.США є його особистими накопиченнями з отриманої пенсії у розмірі 2100 грн. та заробітної плати, отриманої від КП «Плесо», у розмірі 5000 грн. щомісяця.

Грошові кошти у розмірі 9440 грн., 10 Євро та 20 дол.США були вилучені у з гаманця дружини ОСОБА_4 та належать їй. Слідчий у судовому засіданні підтвердила, що при проведенні обшуку такі грошові кошти знаходились у гаманці дружини ОСОБА_4 , доказів належності таких грошових коштів ОСОБА_4 не надала.

Окрім того, згідно пояснень ОСОБА_4 та його захисника, йому належить лише мобільний телефон «Huawei» синього кольору, в чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_7 , із сім-картою НОМЕР_2 . Мобільний телефон «Хіаоmі» належить на праві власності дружині ОСОБА_4 .. Слідчий у судовому засіданні даного проти даного факту не заперечувала.

За таких обставин, на підставі вищенаведених норм законодавства України та встановлених фактичних обставин, грошові кошти у розмірі 1380 грн. та 100 дол.США, грошові кошти у розмірі 9440 грн., 10 Євро та 20 дол.США, мобільний телефон марки «Хіаоmі», що вилучені 28.09.2023 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ознакам речового доказу у кримінальному провадженні №0000094 не відповідають, оскільки слідчим не доведено, що ці грошові кошти та мобільний телефон є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошима, набутими кримінально протиправним шляхом або отриманими фізичною особою-підприємцем внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчим не надано належних доказів того, що грошові кошти у розмірі 9440 грн., 10 Євро та 20 дол.США, мобільний телефон марки «Хіаоmі», що вилучені 28.09.2023 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя вважає необґрунтованим клопотання слідчого в частині накладення арешту на банківські картки, оскільки слідчим не надано належних доказів про відповідність вилученого майна вимогам ст.98 КПК України та наявність ознак речових доказів у кримінальному провадженні. У судовому засіданні слідча підтвердила, що необхідності у накладенні арешту на банківські картки немає.

Слідчий суддя також вважає, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

За таких обставин, клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Хіаоmі»; грошові кошти в сумі 9440 гривень, 10 євро, 20 доларів США; банківську карту Ощадбанк № НОМЕР_3 , банківську карту Ощадбанк № НОМЕР_4 , банківську карту Ощадбанк № НОМЕР_5 , банківську карту Монобанк № НОМЕР_6 (затерті цифри) 24; грошові кошти в сумі 1380 гривень, 100 доларів США, 20 доларів США, задоволенню не підлягає, оскільки у даному випадку необхідність арешту майна не доведена, і вжиття заходу забезпечення у спосіб, який просить, слідчий не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Що стосується клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Huawei», грошові кошти в сумі 13000 гривень, слідчий суддя зазначає, що дані матеріалів клопотання свідчать про те, що постановою слідчого ОСОБА_3 від 28.09.2023 зазначене майно, у відповідності до ст.98 КПК України, обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000094 від 14.01.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Переконливі докази таким висновкам органу досудового розслідування містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання, а тому слідчий суддя з цими висновками погоджується.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник підтвердили, що таке майно належить йому.

Водночас, слідчий суддя враховує, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже у цьому випадку є достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання ОСОБА_4 у виді конфіскації майна у разі його подальшого засудження.

Відтак, в цьому кримінальному провадженні необхідність арешту вищевказаного майна також обґрунтовано обумовлена сукупністю підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації як виду покарання у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом.

На підставі вищевикладених норм КПК України та встановлених фактичних обставин, враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, і враховуючи те, що мобільний телефон марки «Huawei» та грошові кошти в сумі 13000 гривень, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та постановою слідчого визнані речовими доказами, враховуючи наявність підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні та у судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації, а відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст.170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вилучене 28.09.2023 під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000094, а саме на:

-мобільний телефон марки «Huawei» синього кольору, в чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , із сім-картою НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ;

-грошові кошти в сумі 13000 гривень, купюрами номіналом по 1000 гривень в кількості 2 штук, номіналом 100 гривень в кількості 5 штук, номіналом 500 гривень в кількості 13 штук, номіналом 200 гривень в кількості 20 штук.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1