Провадження № 1-кс/947/9359/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Макарове Ширяївського району Одеської області, українцю, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

19.06.2024 Ширяєвським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з погодженим із прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ..

З клопотання вбачається, що Слідчим відділенням ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 10.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи засудженим вироком від 19.06.2024 за вчинення злочинів проти власності до 5 років 3 місяці позбавлення волі, висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин проти власності, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, повторно, виник злочинний умисел, направлений на проникнення в приміщення приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення грошових коштів та золотих виробів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09.07.2024 приблизно об 11:30 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 прибули до приватного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за допомогою прикладання фізичної сили ОСОБА_8 зірвав металеву решітку з вікна, після чого ОСОБА_4 вибив металопластикове вікно, яке знаходилось в положенні провітрювання та проник до приміщення зазначеного приватного будинку.

ОСОБА_8 в цей час знаходився на території зазначеного домоволодіння та спостерігав, щоб їх дії залишились не поміченими випадковими очевидцями та місцевими мешканцями. ОСОБА_4 в свою чергу, знаходячись в приміщення кімнати зазначеного будинку, таємно, викрав з полиці майно ОСОБА_9 , а саме: 100 000 гривень, 400 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 09.07.2024 становить 16280 грн., два золотих каблучки, вагою 1 грам кожне, загальною вартістю 3564 гривень, золотий браслет, вагою 10 грамів, вартістю 17820 гривень, які були загорнуті у фрагмент тканини.

Після чого, ОСОБА_4 передав викрадене майно ОСОБА_10 і вони разом залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 137664 гривень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на визнання вини, неповнолітній вік підозрюваного.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , вході якого виявлено слідову інформацію та зафіксовано факт скоєння злочину;

-протоколом прийняття заяви в ОСОБА_9 щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 11.07.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.07.2024, яка повідомила про те, що вона показувала, де зберігається майно її матері ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;

-протокол огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_11 від 11.07.2024;

-протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_9 , від 11.07.2024, під час якого остання впізнала підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 як осіб які раніше відвідували її місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 11.07.2024, під час якого остання впізнала підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;

-протоколами затримання підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в ході яких було вилучено викрадене майно;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.07.2024 ;

-протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 , під час якого останній впізнав підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 як осіб яких бачив 09.07.2024 що виходять з помешкання потерпілої через вікно;

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за № 0000480 від 10.07.2024 року відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи зазначене, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 може:

- ОСОБА_4 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив вчинив новий умисний корисливий злочин. Усвідомлюючи, що санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, на строк від п`яти до восьми років підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

- ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено місцезнаходження всього викраденого майна, яким незаконно заволодів ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки, свідками злочину є неповнолітні близькі знайомі підозрюваного, на яких останній може здійснити вплив з метою зміни ним показів, а також ОСОБА_4 відома адреса проживання потерпілої.Та, вказані особи на теперішній час судом не допитані;

- ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній немає постійного джерела доходу, засуджений за скоєння злочину проти власності, під час іспитового строку, вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення майнового характеру, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, тривалість та зухвалість вчинення, що характеризує стійкість сформованих злочинних намірів останнього, особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приймаючи до уваги те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що потребує більшої суворості в оцінці порушень цінності суспільства, орган досудового розслідування вважає, що викладенні обставини, є достатніми для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів, не дасть змоги запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими учасниками провадження за допомогою електронних засобів зв`язку, а також здійснювати вплив на свідків.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, проти власності, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 40 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 вересня 2024 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 40 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 07 вересня 2024 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1