Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 490/1070/24
У Х В А Л А

20 лютого 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000481 відомості про яке12.05.2023р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Родатичі Львівського району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, з базовою вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді командира роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні « старший лейтенант», учасник БД,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 13.03.2022 призваний на військову службу за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_2 на період воєнного стану.

Наказом Командувача Військово Морських Сил Збройних Сил України від 09.01.2023 № 7, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення, призначений на посаду командира протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 та того ж дня прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за вказаною посадою.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є відправлення до військової частини з відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 13.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 до військової частини, останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, лейтенант ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і Законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу, виявляти повагу до начальників і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Лейтенант ОСОБА_3 , будучи особою, яка керує транспортною машиною автомобілем «Mitsubishi», моделі «L200», р.н. НОМЕР_2 та маючи відповідний стаж водіння, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», з метою забезпечення безпеки управління транспортного засобу, за управлінням якого знаходився, повинен був достовірно знати, неухильно додержуватись та керуватись «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, п.п. 31, 241, 243, 244, 246, 251, 252, 255 259 «Настанови з автомобільної служби», затвердженої наказом Міністра оборони СРСР від 01.09.1977 № 225, яка діє і на цей час, Наказу Міністра оборони України від 10.01.1995 № 10 «Про порядок використання автомобільної техніки у Збройних Силах України», та був зобов`язаний: твердо знати обладнання, технічні можливості та правила експлуатації закріпленої за ним машини; вміти керувати закріпленої за ним машиною вдень та вночі в різних дорожніх умовах та в будь-яку погоду; утримувати машину справною і в постійній бойовій готовності; знати та точно дотримуватися Правил дорожнього руху, команди, сигнали регулювання та керування, водію категорично забороняється передавати управління машиною будь-кому та курити при керуванні машиною; знати періодичність та обсяг робіт з технічного обслуговування, міжремонтний ресурс, строк служби машини, шин та акумуляторних батарей; знати причини основних експлуатаційних несправностей, вміти їх виявляти та усувати, не допускати поломок машини, доповідати про них командиру та негайно усувати; перед виходом машини із парку перевіряти технічний стан машини та вести нагляд за нею в путі, звертаючи увагу за нею в путі, звертаючи особливу увагу на справність гальм, рульового керування, шин, тягово-сцепного пристрою, зовнішніх світових приборів, склоочисників, на правильну установку дзеркала заднього виду, чистоту та видимість номерних та пізнавальних знаків; при керуванні машиною мати при собі водійське посвідчення, документ, який посвідчує особистість водія, шляховий лист, талон на право експлуатацією машиною; вживати заходи безпеки при експлуатації, ремонті та евакуації машини.

Вищевикладені вимоги нормативно-правових актів, достеменно були відомі лейтенанту ОСОБА_3 , як військовослужбовцю що перебуває на посаді командира протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , які він, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був знати та неухильно виконувати.

Так, лейтенант ОСОБА_3 , 12.05.2023 близько 13 години 20 хвилин, керуючи технічно справною транспортною машиною «Mitsubishi», моделі «L200», р.н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Велика Морська зі сторони вул. Нікольська у бік вул. Велика Морська в м. Миколаєві.

Разом з цим, ОСОБА_3 , проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, позбавивши себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху та вірно оцінювати дорожню обстановку не забезпечивши безпеку дорожнього руху, під час руху в обраному напрямку, в грубе порушення вимог пунктів 2.3 «б», 12.3, 18.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), керуючи вищевказаним автомобілем, не стежив за дорожньою обстановкою та не врахував її зміни, створив небезпеку для пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка переходила дорогу по вул. Великій Морській на сигнал світлофору, що дозволяє рух (зелений), після чого не надавши переваги в русі пішоходу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду пішохода, внаслідок чого здійснив наїзд на останню передньою частиною транспортного засобу, яким він керував.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, забою грудної клітки зліва, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_3 та порушення ним вимог 2.3 «б», 12.3, 18.2 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 415 КК України порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив закрити кримінальне провадження відносно нього, так як вони примирилися з потерпілою ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого та просила його задовольнити, ніяких претензій до обвинуваченого вона не має.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, оглянувши матеріали судової справи, вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на психіатричному та наркологічному обліку не знаходився, потерпіла ніяких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляла, в судовому засіданні підтвердила факт примирення з обвинуваченим та не заперечувала проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку з примиренням.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 415 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття відносно нього кримінального провадження є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз: судової автотехнічної експертизи технічного стану № СЕ 19/115/ - 23/7406 ІТ від 22.06.2023р. в сумі 1912 грн. 00 коп.; судової транспортно - трасологічної експертизи технічного стану № СЕ 19/115/ - 23/7405 ІТ від 04.07.2023р. в сумі 1912 грн. 00 коп.; судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо транспортних пригод» № СЕ 19/115/ - 23/17165 ІТ від 11.01.2024р. в сумі 3029 грн.12 коп.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 284-286, 288 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 та закриття відносно нього кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 22.05.2023р, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз: судової автотехнічної експертизи технічного стану № СЕ 19/115/ - 23/7406 ІТ від 22.06.2023р. вартістю одна тисяча дев`ятсот дванадцять грн. 00 коп.; судової транспортно - трасологічної експертизи технічного стану № СЕ 19/115/ - 23/7405 ІТ від 04.07.2023р. вартістю одна тисяча дев`ятсот дванадцять грн. 00 коп.; судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо транспортних пригод» № СЕ 19/115/ - 23/17165 ІТ від 11.01.2024р. вартістю три тисячі двадцять дев`ять грн. 12 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Головуючий ОСОБА_1