Справа № 344/1913/24
Провадження № 1-кс/344/954/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

01 лютого 2024 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, скаржник зазначає, що 28 грудня 2023 року постановою слідчого Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 вдруге закрито кримінальне провадження №0002804 від 30 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, за фактом смерті ОСОБА_6 . По даній справі скаржника визнано потерпілим, так як він є сином померлої ОСОБА_6 . Судово-медичною експертизою встановлено, що причиною смерті являється інсульт. Інсульт стався за нез`ясованих слідством обстави під час пожежі на дачній ділянці.

Скаржник вважає, що рішення прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин.

Попереднє рішення про закриття кримінального провадження було скасовано Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за скаргою ОСОБА_3 . Однак після скасування постанови слідчими органами ніяких дій вчинено не було. До матеріалів справи долучено формальний, а по суті нікчемний протокол допиту ОСОБА_7 , в якому не з`ясовано жодних суттєвих подробиць події та не усунуті суперечності й сумніви.

На досудовому розслідуванні не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного розслідування. Слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі. При призначенні експертиз скаржнику не надано можливості доповнити перелік запитань, які підлягають з`ясуванню при проведенні експертизи, а слідчим не поставлено всіх необхідних запитань для встановлення істини. Внаслідок цього слідчий прийшов до необґрунтованого завчасного висновку про відсутність події злочину.

Скаржник вважає, що постанова підлягає до скасування, оскільки допитаний по справі ОСОБА_7 , який, будучи внуком померлої, перебував на місці події безпосередньо під час пожежі, не пояснив, чому двічі, з невідомим проміжком часу, намагаючись витягнути померлу з осередку пожежі, не скористався великою кількістю води, яка була біля вагончика. При цьому слідчим не прийнято до уваги, що ОСОБА_7 двічі притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно померлої бабусі ОСОБА_6 та видано обмежувальний припис відносно нього.

Крім того не прийнято до уваги повідомлення скаржника про те, що ОСОБА_7 вживає наркотичні засоби; не допитано сусідів по земельній ділянці, які могли б повідомити про те, що пожежа відбулась після приходу ОСОБА_7 ; не надано належної оцінки місцю пожежі, а саме відсутність будь-яких приладів для нагрівання, дров`яної або газо-бензинової пічки, жодного приводу для розпалювання вогню в садовому будиночку у ОСОБА_6 не було. На підставі суб`єктивного припущення у висновку про причину пожежі вказано, що померла готувала їжу на відкритому вогні. Скаржнику достовірно відомо, що мама ніколи їжу в приміщенні зазначеного металевого вагончику не готувала і всі каструлі діряві та використовувались виключно як садовий інвентар. Слідством не встановлено, хто і з якого номеру телефону повідомив про пожежу, так як у ОСОБА_7 власного мобільного телефону немає, яким чином він повідомив по телефону сусідку ОСОБА_8 про пожежу слідством не встановлено. На місці пожежі не знайдено власного мобільного телефону померлої ОСОБА_6 або його залишків. Якщо ОСОБА_7 дзвонив ОСОБА_8 з телефону померлої або іншого телефону, то чому не подзвонив скаржнику. У допиті ОСОБА_8 зазначено, що ОСОБА_7 повідомив їй про пожежу з невідомого номера. Поверхнево допитана сусідка померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , яка дає суперечливі підозрілі пояснення.

Слідчий не надав можливості подати клопотання по справі, так як відразу після ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_3 28 грудня 2023 року, він виніс постанову про її закриття 28 грудня 2023 року, не повідомивши при цьому скаржника.

ОСОБА_3 зазначає, що при винесенні постанови від 28 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження слідчим не вчинено всіх дій, передбачених вимогами Кримінального процесуального кодексу України, вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не наведено жодних мотивів та обґрунтувань, які дають законні підстави для закриття кримінального провадження.

За таких обставин скаржник просить скасувати постанову слідчого С. Штефури від 28 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0002804.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 01 лютого 2024 року дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Скаржник та представник скаржника у судовому засіданні підтримали вимоги скарги на підставах, викладених у скарзі, просили скаргу задовольнити.

У судовому засіданні слідчий заперечував проти задоволення скарги, пояснив, що усі необхідні слідчі дії були проведені, просив залишити скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Вислухавши скаржника, представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, матеріали кримінального провадження №0002804 від 30 серпня 2023 року, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Про постанову слідчого від 28 грудня року про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 , як зазначено у скарзі, повідомленні (а.с. 2, 4) та пояснено у судовому засіданні, дізнався та отримав скаргу лише 29 січня 2024 року, даних про отримання скаржником копії оскаржуваної постанови раніше матеріали справи та матеріали кримінального провадження не містять.

01 лютого 2024 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки і обґрунтованих заперечень слідчого, слідчий суддя вважає, що скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження у передбачений законом десятиденний строк з дня отримання її копії

Судом встановлено, що 28 вересня 2023 року слідчим у кримінальному провадженні слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП України в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002804 від 30 серпня 2023 року у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення (а.с. 5).

Слідчим у кримінальному провадженні слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП України в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 28 грудня 2023 року винесена постанова про закриття кримінального провадження№0002804 від 30 серпня 2023 року у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення (а.с. 6-7).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

За змістом статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень частини другої статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У пункту 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У судовому засіданні встановлено, що у матеріалах кримінального провадження міститься рапорт працівника поліції про неможливість встановлення свідків та очевидців події, проте з даного рапорту неможливо встановити, які саме заходи вчинялися.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не навів усіх доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, та не дав їм належної правової оцінки.

Слідчий суддя вважає, що при винесенні 28 грудня 2023 року постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не вчинено всіх дій, передбачених вимогами Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, не допитано всіх осіб, на яких вказував заявник.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що в оскаржуваній постанові не обґрунтовано в повній мірі спростування доводів скаржника, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не наведено фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та які спростовують посилання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Відсутність у постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

Отже, доводи скаржника про неповне вчинення слідчим дій для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин розслідування, неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження, на переконання слідчого судді, є обґрунтованими, а тому слідчий суддя вважає, що вказана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, приходить до висновку про задоволення вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0002804 від 30 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1