Справа № 278/2552/23
В И Р О К

Іменем України

13 березня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Попільнянського району Житомирської області, громадянина України, із середньо освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця за призовом за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и в:

02 січня 2023 року о 08 годині військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 в умовах воєнного стану умисно з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без дозволу відповідних командирів та поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент дислокувалася в АДРЕСА_2 , обов`язки за посадою не виконував та проводив час на власний розсуд до 18 травня 2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 5 ст. 407 КК (в редакції Закону України від 13.12.2022 № 2839-IX) як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК, є умисним тяжким військовим злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, проходить військову службу за призовом за мобілізацією, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, брав участь у бойових діях.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Враховуючи наведене, безальтернативний характер санкції ч. 5 ст. 407 КК, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, суд призначає покарання на мінімальний строк, визначений у санкції ч. 5 ст. 407 КК. Разом із цим суд не застосовує положення статей 69 або 75 КК щодо призначення більш м`якого покарання або звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки Законом від 13.12.2022 № 2839-IX, який набрав чинності 27.01.2023, внесено зміни до вказаних статей, які прямо забороняють їх застосування до випадків засудження за кримінальні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 407 КК, вчинені в умовах воєнного стану, а обвинувачений після набрання чинності цим Законом продовжував ухилятись від виконання обов`язків військової служби.

Позов у провадженні не пред`явлено, дані щодо судових витрат відсутні.

Враховуючи призначене покарання, а також те, що обвинувачений під час судового провадження перебував у розшуку, суд вважає, що продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, та враховуючи положення ч. 8 ст. 176 КПК про неможливість застосування у такому випадку інших, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів продовжує його дію.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк строк його попереднього ув`язнення з 6.03.2024 до дня набрання вирокої законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1