ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 171/1001/24

Провадження № 1-кп/210/523/24

15 липня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), матеріали кримінального провадження №0000091 від 08 квітня 2024 року, та угоду про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року визначена підсудність кримінального провадження №0000091 від 08 квітня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , за Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

ОСОБА_4 , 20 лютого 2024 року, приблизно о 21:00 годині, знаходився в гостях у раніше знайомого ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також перебував за вказаною адресою, передав ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон марки «Samsung G5» для налаштування пам`яті на вказаному телефоні. Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_8 , шляхом використання даних останнього.

20 лютого 2024 року, приблизно о 21:10 годині, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення грошових коштів шляхом авторизації у застосунку «Дія» обліковий запис якого зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , без відома останнього, використовуючи мобільний телефон «Samsung G5» належний ОСОБА_8 , авторизувався у вказаному застосунку на своєму мобільному телефоні «Xiaomi Redmi 9C» та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання таємно, умисно, з корисливих мотивів перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом використання даних ОСОБА_8 у застосунку «Дія», доступ до якого він отримав раніше, 01 березня 2024 року, о 16:46 годині, здійснив таємне викрадення грошових коштів, шляхом оформлення договору кредитної лінії № НОМЕР_1 у мобільному застосунку ТОВ «Smartiway» на ім`я ОСОБА_8 на загальну суму 700 гривень, тим самим вчинив крадіжку грошових коштів на суму 700 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадені грошові кошти на свою користь.

ОСОБА_4 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року №49/2024.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , 20 лютого 2024 року, приблизно о 21:00 годині, знаходився в гостях у раніше знайомого ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також перебував за вказаною адресою передав ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон марки «Samsung G5» для налаштування пам`яті на вказаному телефоні. Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_8 , шляхом використання даних останнього.

20 лютого 2024 року, приблизно о 21:10 годині, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення грошових коштів шляхом авторизації у застосунку «Дія» обліковий запис якого зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , без відома останнього, використовуючи мобільний телефон «Samsung G5» належний ОСОБА_8 , авторизувався у вказаному застосунку на своєму мобільному телефоні «Xiaomi Redmi 9C» та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом використання даних ОСОБА_8 у застосунку «Дія», доступ до якого він отримав раніше, 05 квітня 2024 року, о 20:11 годині, повторно здійснив таємне викрадення грошових коштів, шляхом оформлення договору про надання споживчого кредиту №7761563 у мобільному застосунку ТОВ «CreditPlus» на ім`я ОСОБА_8 на загальну суму 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадені грошові кошти на свою користь.

ОСОБА_4 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року №49/2024.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, яку укладено 29 квітня 2024 року.

За змістом угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 КК України та обставини вчинення цих кримінальних правопорушень, погодився понести покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 ч.4 КК України, у вигляді 05 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, - адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо в судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Від потерпілого ОСОБА_8 надійшла письмова згода, в котрій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 29 квітня 2024 року, та ухвалює обвинувальний вирок.

Кримінальними правопорушеннями потерпілому ОСОБА_8 завдано майнового збитку на загальну суму 1200 гривень, котрий повністю відшкодовано. Цивільний позов не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілому роз`яснено.

Судові витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 КК України від 29 квітня 2024 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 КК України, та призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Матеріали кримінального провадження за №0000091 від 08 квітня 2024 року, залишити при обвинувальному акті, справа №171/1001/24, провадження №1-кп/210/523/24.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається та направляється негайно засудженому, його захиснику та прокурору.

Крім того засудженому роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Повний текст вироку складено 15 липня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1