Справа № 366/193/19
Провадження № 1-кп/366/48/24
УХВАЛА

13.03.2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника, адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000375, відомості про яке внесені в ЄРДР 09.06.2018, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іванківського районного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000375, відомості про яке внесені в ЄРДР 09.06.2018, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

12.03.2024 прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання, у якому просив призначити у кримінальному провадженні повторну судову інженерно-технічну експертизу, доручивши її проведення експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (04119, м. Київ, вул. Джонса Гарета, 5) та на вирішення експертам поставити такі запитання:

1. Як з технічної точки зору та згідно з вимогами Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) ОСОБА_4 в заданій дорожній обстановці?

2. Чи мав технічну можливість водій автомобіля «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) ОСОБА_4 в заданій дорожній ситуації запобігти наїзду на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якщо так, то яким чином?

3. Чи вбачається з технічної точки зору порушення ПДР в діях водія автомобіля «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації, якщо так, то які саме?

4. Як з технічної точки зору та згідно вимог ПДР України повинні були діяти пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в даній дорожній ситуації?

Клопотання мотивоване наступним.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 08.06.2018, приблизно о 18 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер (Республіки Польща) НОМЕР_1 (на білому фоні), рухаючись зі швидкістю 84-87 км/год. по автомобільній дорозі сполученням Київ-Овруч в с. Обуховичі Іванківського району Київської області в напрямку м. Овруч, порушуючи вимоги пунктів 1.5 та 2.3 б), 2.3.д) та 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху), відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.», проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно своєчасно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, у наслідок чого біля перехрестя з вулицею Братів Киричуків зазначеного села, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які рухались по зазначеній ділянці проїзної частини з права на ліво відносно напрямку руху даного транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечно для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих тілесних ушкоджень померла, а потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 12-1/2421 від 27.12.2018 (а.с. 57-59 Т. 2), виконаного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва про проведення судової інженерно-транспортної експертизи по матеріалам досудового розслідування №0000375 від 09.06.2018 року, згідно з яким 08.06.2018 водій автомобіля марки «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер (Республіки Польща) НОМЕР_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3.та п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Зазначив, що водій автомобіля «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер (Республіки Польща) НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити наїзд на пішоходів шляхом застосування екстреного гальмування в момент коли сприйняв обстановку як небезпечну та застосував гальмування, рухаючись з допустимою в населеному пункті швидкістю руху 50 км/год.

Цей висновок складений на підставі відомостей з протоколу слідчого експерименту від 18.12.2018 та відповіді з клопотання експерта від 18.12.2018. При цьому, в ході судового розгляду встановлено, що зазначені у протоколі слідчого експерименту поняті ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) та свідок ОСОБА_11 фактичної участі в ході проведення слідчої дії не брали, що є порушенням процесуальних вимог.

У зв`язку з цим, прокурор вважає первинний висновок експерта таким, в основу якого покладені відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи, а тому, цей висновок є сумнівним.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 подав до суду заперечення, у якому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Заперечення мотивоване тим, що ще не вирішено питання про допустимість як доказів протоколу проведення слідчого експерименту від 18.12.2018 та висновку експерта від 27.12.2018, що унеможливлює призначення повторної експертизи. Наголосив, що перед призначенням повторної судової інженерно-транспортної експертизи слід визнати недопустимими згадані докази (протокол слідчого експерименту та висновок первинної експертизи), оскільки в основу первинного висновку експерта покладені вихідні дані з протоколу слідчого експерименту, відомості у яком ставляться під сумнів.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 також просив призначити у кримінальному провадженні повторну експертизу.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 підтримав доводи свого клопотання та наголосив, що для призначення повторної експертизи слід вирішити питання про допустимість протокол слідчого експерименту від 18.12.2018 та висновку первинної експертизи від 27.12.2018

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Згідно з п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Відповідно до п. 11 згаданої постанови пленуму ВСУ, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Відповідно до п. 1.2.14 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Згідно з п. 1.1.3 розділу ІІ «Інженерно-технічні експертизи» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі Науково-методичні рекомендації), основними завданнями автотехнічної експертизи є: установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

Відповідно до п. 1.3 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій, у документі про призначення автотехнічної експертизи (залучення експерта) повинні бути зазначені дані про параметри і стан дорожньої обстановки, дорожнього покриття та обставини щодо дій учасників події, з яких має виходити експерт при проведенні досліджень (вихідні дані).

При призначенні експертизи обставин ДТП необхідно, зокрема, вказувати: тип покриття дороги (асфальт, ґрунтова тощо), його стан (сухе, мокре, ожеледиця тощо), ширину проїзної частини, наявність і величину ухилів, наявність дорожніх знаків і розміток у районі ДТП, технічний стан ТЗ та його завантаженість; видимість і оглядовість дороги з місця водія, а в умовах обмеженої видимості - ще й видимість перешкоди; розташування ТЗ по ширині дороги, швидкість його руху (швидкість руху вказується, якщо немає сліду гальмування); момент виникнення небезпеки для руху; відстань, яку подолав пішохід з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту наїзду, швидкість руху пішохода або час його руху з моменту виникнення небезпеки до моменту наїзду; чи застосовував водій термінове гальмування і якщо застосовував, то яка довжина сліду гальмування до задніх коліс автомобіля (якщо сліди розташовані на ділянках дороги з різним покриттям, наприклад на проїзній частині й узбіччі, потрібно зазначити довжину сліду окремо на кожній з ділянок); місце наїзду відносно слідів гальмування (яку відстань пройшов ТЗ у стані гальмування до наїзду чи після наїзду на пішохода; якою частиною ТЗ контактував з пішоходом або якими частинами зіткнулись транспортні засоби; якщо ТЗ після залишення сліду гальмування до його остаточної зупинки рухався накатом, то яку відстань він пройшов у цьому стані).

Аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що додаткова судова експертиза призначається лише у разі: коли усунути неповноту або неясність висновку первинної експертизи шляхом допиту експерта неможливо; коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання; коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Підставою для проведення повторної судової інженерно-технічної експертизи є те, що висновок первинної експертизи від 27.12.2018 ставиться учасниками кримінального провадження під сумнів, оскільки вихідні дані для її проведення взяті з протоколу проведення слідчого експерименту від 18.12.2018.

12.03.2018 судом визнано недопустимим докази: протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2018 та висновок експерта № 12-1/2421 від 27.12. 2018.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Одним з предметів доказування у кримінальному провадженні є причинно-наслідковий зв`язок між діями водія транспортного засобу та спричиненими наслідками. Така обставина підлягає доказуванню шляхом проведення судової експертизи, оскільки для вирішення цього питання потрібні спеціальні знання.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У цьому ж випадку, висновок первинної судової експертизи, який надавав відповідь про причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_4 та смертю і тяжкими тілесними ушкодженнями для пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнаний недопустимим доказом, відтак, не може братись до уваги судом при ухваленні вироку, а тому, з метою виконання завдань кримінального провадження, для проведення всебічного, повного та неупередженого розгляду справи, у кримінальному провадженні слід призначити повторну судову інженерно-технічну експертизу.

Запропоновані прокурором запитання для проведення експертизи та відповіді на них стосуються предмета доказування та мають значення для судового розгляду, тим більше, що сторона захисту проти поставлених запитань не заперечувала.

Проти запропонованої прокурором експертної установи сторони кримінального провадження також не заперечували.

Прокурор у клопотанні не зазначив комплекс вихідних даних, необхідних для проведення судової експертизи, а тому, такі вихідні дані зазначаються судом з урахуванням наданих сторонами доказів, достовірність яких ніким не оспорюється.

З урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, вихідними даними для проведення експертизи є такі:

ДТП мала місце 08.06.2016, приблизно о 18 год. 00 хв. Місце ДТП: горизонтальна ділянка автомобільної дороги сполученням «Київ-Овруч» з асфальтобетонним покриттям, кінець спуску, перехрестя нерівнозначних доріг. Погода суха, без опадів, освітлення денне. Покриття дороги сухе, має два напрямки по одній смузі в кожному напрямку шириною: 3,5 м. по ходу руху автомобіля; зустрічна смуга 4,3 м.. На проїзній частині дороги нанесені суцільна та переривчаста лінії дорожньої розмітки, радіус заокруглення на місці ДТП відсутній. Дорожні знаки відсутні.

Автомобіль марки «Mazda» моделі «626» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 в технічно справному стані рухається зі швидкістю 84...87 км/год. в напрямку від м. Київ до м. Овруч. Завантаженість автомобіля: водій та пасажир. Видимість і оглядовість дороги з місця водія не обмежена.

Пішоходи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 переходили на проїзну частину дороги справа на ліво по ходу руху автомобіля.

Під час огляду місця ДТП зафіксовано, що автомобіль марки «Mazda» моделі «626» д.н.з. НОМЕР_1 розташований на відстані: 4, 14 м. від правового переднього колеса до краю дороги та 4, 0 м. від правового заднього колеса до краю дороги.

Момент виникнення небезпеки для руху орієнтовно 10 м. з моменту виявлення водієм пішоходів до наїзду на них.

Відомості про: відстань, яку подолали пішоходи з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту наїзду на них; швидкість та час руху пішоходів з моменту виникнення небезпеки до моменту наїзду, відсутні.

Водій автомобіля марки «Mazda» моделі «626» д.н.з. НОМЕР_1 застосував термінове гальмування в момент виявлення пішоходів, внаслідок чого на проїзній частині дороги (асфальтобетонному покритті) утворились такі сліди гальмування: 38, 9 м. відстань від початку сліду гальмування до заднього лівого колеса; 32, 6 м. відстань від початку сліду гальмування до заднього правого колеса. Відстань між слідами гальмування 1,3 м. Відстань від початку сліду гальмування лівого колеса, який розпочинається на зустрічній смузі руху до переривчатої лінії, яка поділяє потоки протилежних напрямків 1,0 м.

На місці ДТП виявлено: кепку чорного кольору, яка розташована на відстані 17,5 м. до переднього правого колеса автомобіля, 2,6 м. від правого краю дороги на смузі руху автомобіля та 1,9 м. від сліду гальмування правого колеса; кепку білого кольору, яка розташована на відстані 2,9 м. від правого краю дороги на смузі руху автомобіля. Інша прив`язка відсутня; пластикову вставку, яка розташована на відстані 2,4 м. від правого краю дороги на смузі руху автомобіля. Інша прив`язка відсутня; гумовий чобіт (в схемі «сапог»), розташований на відстані 1,4 м. від правого краю дороги на смузі руху автомобіля.

Відомості про місце наїзду відносно слідів гальмування (яку відстань пройшов ТЗ у стані гальмування до наїзду чи після наїзду на пішохода, відсутні.

Автомобіль контактував з пішоходами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 передньою частиною (пошкодження капоту та лобового скла).

Відповідно до ч. 4 ст. 332 КПК України після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Враховуючи, що для проведення повторної експертизи у розпорядження експертам необхідно надати матеріали кримінального провадження, оскільки в них знаходяться всі необхідні для проведення експертизи документи, що унеможливлює подальший судовий розгляд кримінального провадження, суд приходить до висновку, що судовий розгляд кримінального провадження необхідно продовжити після проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 242, 332, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні № 0000375, відомості про яке внесені в ЄРДР 09.06.2018, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, повторну інженерно-технічну експертизу.

Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (04119, м. Київ, вул. Джонса Гарета, 5).

На вирішення експертам поставити такі запитання:

1. Як з технічної точки зору та згідно з вимогами Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) ОСОБА_4 в заданій дорожній обстановці?

2. Чи мав технічну можливість водій автомобіля «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) ОСОБА_4 в заданій дорожній ситуації запобігти наїзду на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якщо так, то яким чином?

3. Чи вбачається з технічної точки зору порушення ПДР в діях водія автомобіля «Mazda» моделі «626», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації, якщо так, то які саме?

4. Як з технічної точки зору та згідно вимог ПДР України повинні були діяти пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в даній дорожній ситуації?

При проведенні експертизи виходити з таких вихідних даних:

ДТП мала місце 08.06.2016, приблизно о 18 год. 00 хв. Місце ДТП: горизонтальна ділянка автомобільної дороги сполученням «Київ-Овруч» з асфальтобетонним покриттям, кінець спуску, перехрестя нерівнозначних доріг. Погода суха, без опадів, освітлення денне. Покриття дороги сухе, має два напрямки по одній смузі в кожному напрямку шириною: 3,5 м. по ходу руху автомобіля; зустрічна смуга 4,3 м.. На проїзній частині дороги нанесені суцільна та переривчаста лінії дорожньої розмітки, радіус заокруглення на місці ДТП відсутній. Дорожні знаки відсутні.

Автомобіль марки «Mazda» моделі «626» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 в технічно справному стані рухається зі швидкістю 84...87 км/год. в напрямку від м. Київ до м. Овруч. Завантаженість автомобіля: водій та пасажир. Видимість і оглядовість дороги з місця водія не обмежена.

Пішоходи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 переходили на проїзну частину дороги справа на ліво по ходу руху автомобіля.

Під час огляду місця ДТП зафіксовано, що автомобіль марки «Mazda» моделі «626» д.н.з. НОМЕР_1 розташований на відстані: 4, 14 м. від правового переднього колеса до краю дороги та 4, 0 м. від правового заднього колеса до краю дороги.

Момент виникнення небезпеки для руху орієнтовно 10 м. з моменту виявлення водієм пішоходів до наїзду на них.

Відомості про: відстань, яку подолали пішоходи з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту наїзду на них; швидкість та час руху пішоходів з моменту виникнення небезпеки до моменту наїзду, відсутні.

Водій автомобіля марки «Mazda» моделі «626» д.н.з. НОМЕР_1 застосував термінове гальмування в момент виявлення пішоходів, внаслідок чого на проїзній частині дороги (асфальтобетонному покритті) утворились такі сліди гальмування: 38, 9 м. відстань від початку сліду гальмування до заднього лівого колеса; 32, 6 м. відстань від початку сліду гальмування до заднього правого колеса. Відстань між слідами гальмування 1,3 м. Відстань від початку сліду гальмування лівого колеса, який розпочинається на зустрічній смузі руху до переривчатої лінії, яка поділяє потоки протилежних напрямків 1,0 м.

На місці ДТП виявлено: кепку чорного кольору, яка розташована на відстані 17,5 м. до переднього правого колеса автомобіля, 2,6 м. від правого краю дороги на смузі руху автомобіля та 1,9 м. від сліду гальмування правого колеса; кепку білого кольору, яка розташована на відстані 2,9 м. від правого краю дороги на смузі руху автомобіля. Інша прив`язка відсутня; пластикову вставку, яка розташована на відстані 2,4 м. від правого краю дороги на смузі руху автомобіля. Інша прив`язка відсутня; гумовий чобіт (в схемі «сапог»), розташований на відстані 1,4 м. від правого краю дороги на смузі руху автомобіля.

Відомості про місце наїзду відносно слідів гальмування (яку відстань пройшов ТЗ у стані гальмування до наїзду чи після наїзду на пішохода, відсутні.

Автомобіль контактував з пішоходами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 передньою частиною (пошкодження капоту та лобового скла).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

У розпорядження експертам надати матеріали кримінального провадження 0000375.

Судовий розгляд кримінального провадження продовжити після проведення експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1