Справа № 175/6681/24
Провадження № 1-кс/175/2578/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2024 р. смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорськ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 06.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 4261 КК України.

Таким чином, встановлено, що колишні військові службові особи Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (надалі КЕВ м. Луганськ) організували схему привласнення грошових коштів та перевищення влади військовими службовими особами КЕВ м. Луганськ із залученням підконтрольних суб`єктів господарювання фізичних осіб-підприємців із числа членів сім`ї, родичів, друзів організаторів схеми та активних виконавців.

Зокрема, встановлено, що колишній начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та колишній працівник КЕВ м. Луганськ ОСОБА_5 , будучи обізнаними із обсягом фінансування КЕВ м. Луганськ на потреби забезпечення Сил оборони України, які діють на території Донецької та Луганської областей, діючи у складі організованої групи, з корисливим мотивом, з метою привласнення грошових коштів Держави в особі КЕВ м. Луганськ, підшукали у якості співучасника (виконавця) злочинної схеми начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , працівника КЕВ м. Луганськ ОСОБА_7 та інших невстановлених на теперішній час працівників КЕВ м. Луганськ.

Згідно з розробленим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 планом злочинної діяльності, ОСОБА_6 , будучи начальником КЕВ м. Луганськ, перевищуючи свої військові службові повноваження, надавав вказівки працівникам КЕВ м. Луганськ ОСОБА_7 , іншим невстановленим працівникам КЕВ м. Луганськ щодо проведення публічних закупівель для потреб Сил оборони України деревини дров`яної твердих порід 1 групи непромислового використання в межах бюджетних асигнувань з метою її подальшої передачі військовим частинам, які виконують бойові завдання за призначенням на території Донецької та Луганської областей. При цьому, закупівля деревини дров`яної твердих порід 1 групи непромислового використання проведена військовими службовими особами КЕВ м. Луганськ без застосування процедури відкритих торгів, за прямими договорами з непрямими постачальниками деревини фізичними особами-підприємцями, які фактично господарську діяльність не здійснюють, утворюються з метою укладання договорів з КЕВ м. Луганськ, контролюються прямо чи опосередковано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пов`язані між собою та деревину за офіційними договорами не закуповують.

З метою створення умов для привласнення грошових коштів Держави в особі КЕВ м. Луганськ військовими службовими особами КЕВ м. Луганськ за вказівкою ОСОБА_6 під час проведення вищевказаних закупівель умисно не здійснено порівняння ринкових цін при зборі і аналізі цінової інформації з реального ринку товару, моніторинг цінових пропозицій здійснювався формально, шляхом направлення запитів ФОП, які контролюються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , чим не дотримано принципу максимальної економії, запобігання корупційним діям і зловживанням, визначених п. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі». Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших військових службових осіб КЕВ м. Луганськ ціна деревини дров`яної твердих порід 1 групи непромислового використання за договорами про поставку, укладеними ФОП, що підконтрольні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з КЕВ м. Луганськ у 2023-2024 роках, більш ніж у 2 рази перевищує середню ринкову ціну на деревину дров`яну зазначеної категорії та групи (2300 грн. без ПДВ - за договором, 1100 грн. без ПДВ середня ринкова ціна).

Внаслідок зазначених протиправних дій організованої групи заподіюються тяжкі наслідки Державному бюджету у вигляді сплачених КЕВ м. Луганськ грошових коштів за поставку деревини дров`яної за завідомо завищеними цінами, які в подальшому привласнюються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і розподіляються іншими членами організованої злочинної групи.

В ході досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що з січня 2024 року по березень 2024 року КЕВ м. Луганськ в особі ОСОБА_6 проведено 50 закупівель деревини дров`яної твердих порід 1 групи непромислового використання без застосування процедури відкритих торгів, за прямими договорами з непрямими постачальниками деревини ФОП, які фактично господарську діяльність не здійснюють, утворюються з метою укладання договорів з КЕВ м. Луганськ, контролюються прямо чи опосередковано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Загальна сума укладених договорів становить 282 828 786 грн. При цьому, орієнтовна сума привласнених грошових коштів за вказаними договорами у результаті реалізації злочинної схеми становить 140 млн грн.

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, 15.05.2024 проведено санкціонований обшук у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке є фактичним місцем проживання ОСОБА_8 за результатами якого виявлено та вилучено наступне:

-мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, синього кольору, IMEI62824;

-Банківську картку Ощадбанк № НОМЕР_1 ;

-Банківська картка Sense банк № НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України зазначені вище речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000430 від 06.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 4261 КК України.

Відповідно до викладеного банківські картки, мобільний телефон вилучені у ОСОБА_8 , підлягають огляду та отриманню тимчасового доступу до інформації стосовно руху грошових коштів рахунками ОСОБА_8 з метою перевірки його на причетність до незаконної діяльності, щодо перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень в умовах воєнного стану.

Вилучені речі, а саме банківські картки, мобільні телефони можуть слугувати знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, а саме перевищення повноважень, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, встановлено, що отримання грошових коштів в ході здійснення кримінально-протиправної діяльності здійснювалось на банківські картки, а також спілкування з особами здійснювалось за допомогою мобільного зв`язку та месенджерів.

Орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище зазначене майно, з метою збереження речових доказів, враховуючи що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчими діями у кримінальному проваджені підтверджено, що отримання грошових коштів в ході здійснення кримінально-протиправної діяльності здійснювалось на банківські картки, а також спілкування з особами здійснювалось за допомогою мобільного зв`язку та месенджерів, зазначені предмети являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України. Вилучені мобільні телефони, де наявні дані стосовно переказів грошових коштів можуть зберегти на собі сліди кримінальних правопорушень і слугувати доказом отриманої з мобільних телефонів інформації у вигляді листування, фотозображень, дзвінків та контактів, та аналізу письмової інформації в блокноті, що в сукупності можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення у вигляді перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, зазначивши, що клопотання підтримує.

Власник майна ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про місце та час судового засідання, заяв не подавав.

Суд дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до наступного.

Встановлено, що прокурор звертався до суду з вказаним клопотанням, за результатами розгляду котрого слідчим суддею 23.05.2024 було постановлено ухвалу, котрою клопотання прокурора про арешт майна у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків у строк, протягом семи десяти двох годин з моменту отримання ухвали. Згідно скріншота з електронної пошти копію вказаної ухвали прокурором було отримано 27.05.2024 о 14:58 та клопотання було направлено повторно до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 29.05.2024, що підтверджується описом Укрпошти та конветртом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчим суддею встановлено, що під час обшукук 15.05.2024 ОСОБА_9 добровільо видано мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, синього кольору, який йому належить та прокурорм доведено, що це майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, таким чином клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо банківських карток, слідчий суддя не вбачає підстав в накладенні на них арешту, оскільки прокурорм не зазначено кому вони належать та необхідності в їх арешті.

Таким чином, вилучений в ході проведеного обшуку мобільний телефон може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки існують ризики приховування, знищення вилученого майна, суд вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково. При цьому щодо інших речей перелічених в клопотанні, слідчий суддя не вбачає необхідності в накладенні арешту, оскільки прокурором не доведено необхідності в накладенні такого арешту та не зазначено яким чином вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного керуючись вимогами ст.ст. 2,7, ст.3 ч.1 п.18), ст.ст. 168-169, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на:

-мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, синього кольору, IMEI6282 4;

який вилучений 15.05.2024 в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке є фактичним місцем проживання ОСОБА_8 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 00 хвилин 12 червня 2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1