В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суд, кримінальне провадження, відомості про яке 21 лютого 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Ужгород, з незакінченою середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , будучи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на другому поверсі, у своїй кімнаті, самостійно, без допомоги медичних працівників та спеціалістів в галузі акушерства, народила дитину. Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що своїми діями поставила новонароджену дитину жіночої статі в небезпечний для життя стан, внаслідок ненадання необхідної допомоги і догляду, діючи умисно, не залучивши після народження відповідного спеціаліста до огляду, знаючи достовірно про те, що новонароджена не має можливості пересуватись, незважаючи на її безпорадний стан, зумовлений малолітнім віком, вжиття нею заходів для самозахисту, використовуючи явну перевагу в силі, з особливою жорстокістю, завдаючи особливих фізичних страждань, упродовж тривалого часу у невстановленій органом: досудового розслідування послідовності залишила новонароджену дитину жіночої статті, роздягнену, без відповідного післяпологового догляду та належного одягу, поклавши на підлогу кімнати в будинку. Сама відійшла від новонародженої дитини та лягла спати на ліжко. Через деякий час піднялась з ліжка та поставила новонароджену дитину жіночої статті до пакету з маркуванням «АТБ», білого кольору, винесла з будинку і залишила на задній сторонні подвір`я. Згодом, о 15 год. 58 хв. 21 лютого 2023 року на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 було виявлено тіло новонародженої дитини жіночої статті, на якій наявні ознаки від укусів тварин.

ОСОБА_4 , яка відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України зобов`язана піклуватися про здоров`я своєї дитини, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що її новонароджена дитина жіночої статі перебуває у небезпечному для життя стані, унаслідок народження позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через її малолітство, а також унаслідок безпорадного стану, зумовленого кількістю прожитого життя, нехтуючи моральними та правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, та маючи реальну можливість надати допомогу, - ОСОБА_4 не вжила можливих заходів для надання їй необхідної медичної допомоги, зокрема, до найближчого лікувального закладу її не доставила, бригаду екстреної медичної допомоги не викликала, про такий стан дитини жодній сторонній особі, органам влади чи правоохоронним органам не повідомила, не вжила інших заходів до збереження життя і здоров`я своєї новонародженої дитини жіночої статі та завідомо залишила її без допомоги.

Унаслідок залишення новонародженої дитини жіночої статті без допомоги та у небезпеці - остання від переохолодження тіла, а також наявних ознак залишення без догляду, померла. Крім того, констатовано, що новонароджена дитина жіночої статті була доношеною, життєздатною, за відсутності на наявних частинах тіла вад розвитку і ознак родової травми та народилася живою.

У разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги та здійснення належного післяродового догляду можна було запобігти смерті новонародженої дитини.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 135 КК України, а саме: завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, вчинене матір`ю стосовно новонародженої дитини, що спричинило смерть.

У підготовчому судовому засіданні подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 08.04.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, розкаялася у вчиненому та просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 08.04.2024 вбачається, що прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачена беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання за ч. 3 ст.135 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням та встановити іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, вчинене матір`ю стосовно новонародженої дитини, що спричинило смерть, - кваліфіковано вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 08.04.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення, вказує на кваліфікацію діяння за ч. 3 ст.135 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 08.04.2024 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 , може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 08 квітня 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена ОСОБА_4 , визнала вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 , визначити узгоджену міру покарання в угоді.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 квітня 2024 року укладеної між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000369 від 21.02.2023.

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Процесуальні витрати пов`язані із проведенням молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/107-23/3334-БД від 24.05.2023 в розмірі 13 264,65 грн., та молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/107-23/3347-БД від 24.05.2023 в розмірі 8 638,34 грн., віднести на рахунок держави.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази по справі:

- змиву РБК з землі (об`єкт №3); змиву РБК з землі (об`єкт №5); змив РБК із землі (об`єкт №7) ; светр рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; спідницю червоного кольору, яку упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; спортивні штани сірого кольору з речовиною бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; прямокутну ганчірку зі слідами та згустками речовини бурого кольору, упаковану до паперового конверту НПУ ГСУ; штани рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; простирадло зі слідами речовини бурого кольору, упаковано до паперового, конверту НПУ ГСУ; спортивний светр сірою кольору з маркуванням «STREET UNIOUE» на застібку зі слідами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; вирізку з покривала на ліжку зі слідами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; наволочку прямокутної форми зі слідами речовини зі слідами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; наволочку з квітковим орнаментом з речовиною бурого кольору упаковано до паперового конверту НІ ГУ СУ; предмет зовні схожий на ножиці зі слідами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; змив на стерильну марлеву серветку речовини бурого кольору, з шиферу, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; учнівський квиток на ім`я ОСОБА_4 зі слідами речовини бурого кольору та частинами волосся, упаковано до паперового конверту НПУ СУ; змив РБК, з грунту підйому, що веде до колії (об`єкт №5), упаковано до паперового конверту НПУ СУ; змив РБК з ЖД колії (об`єкт №6), упаковано до паперового конверту НПУ СУ; змив з землі з подвір`я за будинком (об`єкт №3), упаковано до паперового конверту НПУ СУ; змив РБК з подвір`я (об`єкт №1) за будинком, упаковано до паперового конверту НПУ СУ; змив РБК з грунту (об`єкт №8), упаковано до паперового конверту НПУ СУ; змив РБК з ЖД колії (об`єкт №7), упаковано до паперового конверту НПУ СУ знищити.

-мобільний телефон марки «Ірhоnе» в чохлі різних кольорів упаковано до спец, пакету НПУ WAR 113080 , що належить обвинуваченій ОСОБА_4 , - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1