Справа № 283/2455/23
Провадження №1-кп/283/73/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 29 липня 2023 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин, Малинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні осіб не має, не інвалід, котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

29 липня 2023 року близько 09 години ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , рухався ним зі швидкістю не менше 63...70 км/год, від центра села с. Скурати Коростенського району Житомирської області, по вулиці Воронці у напрямку домоволодіння №10.

Наближаючись указаним транспортним засобом у напрямку домоволодіння №10 вулиці Воронці у с. Скурати Коростенського району Житомирської області, водій ОСОБА_6 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме, водій зобов`язаний: п. 2.3 б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Не обравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням свого транспортного засобу, допустив до його заносу та виїзду на праве узбіччя, після чого ОСОБА_6 зніс своїм автомобілем дерев`яний паркан та заїхав на подвір`я вказаного домоволодіння, де на той час перебувала ОСОБА_5 , на яку ОСОБА_6 здійснив наїзд, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного відкритого перелому кісток правої гомілки в середній частині, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеня важкості.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, визнав повністю.

Обвинувачений вказав, що здійснив різку зупинку транспортного засобу, не врахувавши, що дорожнє покриття складалося із гравію, тому машину занесло задньою частиною на паркан. Дуже шкодує, що того дня сів за кермо, аби поїхати до магазину, що потрібно було йти пішки. Алкоголь вживав напередодні та вночі, до магазину поїхав о 09 ранку. Зазначив, що жодного разу не притягувався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху та не зловживає алкоголем. Припускає, що така ситуація трапилася через проблеми в особистому житті, тому не зміг її правильно оцінити.

Після вчиненого він постійно тримав зв`язок з потерпілою, тяжко переживав та каявся за вчинене, постійно її навідував у медичних закладах, хвилювався за її стан здоров`я та почуття, допомагав у придбанні медикаментів на її лікування та у побуті. Станом на сьогодні потерпілій відшкодував усі як матеріальні так і моральні збитки. Пояснив, що вчинив тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, але цей злочин є необережним. Зазначив, що безмірно кається, просить суд не позбавляти волі та обіцяє виправитися за більш м`якого покарання. У судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої, вказав, що дуже шкодує за скоєне.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала пояснення, що напередодні події вона із чоловіком та племінником ОСОБА_6 разом відпочивали та вживали алкогольні напої. Вона пішла відпочивати раніше за інших гостей. Вранці прокинулася та вийшла на подвір`я, після чого відбулася дорожньо-транспортна пригода. Зазначила, що ОСОБА_6 добровільно у повному обсязі відшкодував завдані збитки, оплатив все лікування. Обвинувачений увесь час перебування її на лікуванні в Києві був поруч, доглядав за нею, коли цього не міг робити чоловік. Після лікування підтримував телефонний зв`язок, допомагав по дому. Просить суд не позбавляти його волі з огляду на те, що такий вид покарання негативно вплине не лише на обвинуваченого, але і на всю сім`ю. Вважає все, що трапилося, просто жахливою випадковістю, злочин вчинений не умисно, вона вже вилікувалася, добре почувається. Жодних ні матеріальних ні моральних претензій вона до нього не має і не матиме.

За клопотанням захисника обвинуваченого та відсутності заперечень зі сторони обвинувачення, в судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_9 , яка надала пояснення, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 . Мати обвинуваченого зазначила, що незадовго до події сина залишила дівчина, тому правопорушення було вчинене внаслідок збігу важких особистих обставин. Син перебував в тяжкому моральному стані після події, для нього це трагічна подія. Він допомагав потерпілій, підтримував її, вони перебувають в дружніх відносинах з потерпілою.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, вказаних вище, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думки учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглянув кримінальне провадження відповідно до ст. 349 КПК України.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

В судовому засіданні судом досліджено наступні докази:

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000224 від 29.07.2023 р., відповідно до якого 29 липня 2023 року близько 09 години ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , рухався ним зі швидкістю не менше 63...70 км/год, від центра села с. Скурати Коростенського району Житомирської області, по вулиці Воронці у напрямку домоволодіння №10.

Наближаючись указаним транспортним засобом у напрямку домоволодіння №10 вулиці Воронці у с. Скурати Коростенського району Житомирської області, водій ОСОБА_6 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме, водій зобов`язаний: п. 2.3 б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Не обравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням свого транспортного засобу, допустив до його заносу та виїзду на праве узбіччя, після чого ОСОБА_6 зніс своїм автомобілем дерев`яний паркан та заїхав на подвір`я вказаного домоволодіння, де на той час перебувала ОСОБА_5 , на яку ОСОБА_6 здійснив наїзд, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного відкритого перелому кісток правої гомілки в середній частині, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеня важкості (а.с.46).

Згідно результатів проведення тестування приладом Драгер ALCOTEST 6810, прилад № ARBL-0793 на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_6 виявлено - 2.32 проміле (а.с.47).

Відповідно до довідки лікаря у хворої ОСОБА_5 політравма фрагментарний перелом кісток правої гомілки, ЗУМТ, струс мозку, рана голови, забій кісток тазу, суглобів, травматичний шок (а.с.48).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.07.2023 КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради, ОСОБА_6 проходив огляд на стані алкогольного сп`яніння (а. с. 49).

Відповідно з повідомлення КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради від 31.08.2023 вміст етанолу у відібраному зразку крові ОСОБА_6 відповідно до результату № 2356 від 17.08.2023-1,88 проміле (а.с.50).

Постанова про визнання предмету речовим доказом від 01.08.2023 (а.с.51).

Постанова про визнання предмету речовим доказом від 29.07.2023 (а.с.52).

Клопотання про арешт майна від 29.07.2023 (а.с.54-55).

Ухвала Малинського районного суду Житомирської області про арешт майна від 01.08.2023 (а.с.57).

Повідомлення КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради від 18.09.2023 згідно якого ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з травматологічними ліжками КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради в період з 29.07.2023 по 31.07.2023, загальна вартість лікування становить 2983,38 грн (а.с.56).

Постанова про визнання предмету речовим доказом від 29.07.2023 (а.с.61).

Постанова про визнання предмету речовим доказом від 30.07.2023 (а.с.62).

Довідка експертно криміналістичного центру про витрати на проведення експертизи 1912,00 грн (а.с.63).

Акт здачі приймання висновку експерта № 1897/23-25 від 11.09.2023 про загальну вартість проведення експертизи 3584,70 грн (а.с.64).

Постанова про визнання предмету речовим доказом від 22.09.2023 (а.с.65).

Водійські права ОСОБА_6 реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.67-68).

Вимога про судимості від 29.07.2023, відповідно до даних якої ОСОБА_6 є не судимий (а.с.69).

Відповідно до довідки характеристики відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 07.08.2023 ОСОБА_6 характеризується позитивно (а.с.70).

Згідно медичного заключення від 30.07.2023 ОСОБА_6 на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває (а.с.71).

Постанова про визнання предмету речовим доказом від 30.07.2023 (а.с.73).

Ухвала Малинського районного суду Житомирської області від 31.07.2023 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 (а.с.75).

Квитанція до платіжної інструкції про внесення застави в сумі 134200,00 грн (а.с.75-76).

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення встановлена та доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 п.3 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне - повне визнання своєї вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння у розслідуванні злочину, добровільне відшкодування завданого потерпілій збитку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

При призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та взяти до уваги інтереси потерпілих, які зазнали шкоди.

Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами кримінального правопорушення, поведінкою особи під час його вчинення та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватої особи.

Санкція ст. 286-1 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Термін "явно несправедливе покарання" означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання. Зазначене роз`яснення надав Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 716/1224/19.

Зазначається, що при цьому повноваження суду, надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття "судова дискреція" (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Зокрема, дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Позбавлення волі є найбільш суворим видом покарання.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, особу винного, раніше не судимого, молодий вік, каяття та щире хвилювання щодо скоєного, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі саме у даному випадку при вказаних обставинах, буде надмірним тягарем для обвинуваченого, неспівмірним з вчиненим правопорушенням саме при вказаних вище обставинах.

На думку суду, призначення в даному випадку покарання у виді позбавлення волі до особи, яка вела законослухняний спосіб життя, має доброзичливі, близькі стосунки із сім`єю, турбується про близьких, буде надто обтяжливим та у майбутньому може мати негативні наслідки, а саме труднощі повернення обвинуваченого до самостійного загальноприйнятого соціальнонормативного життя в суспільстві.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення основного покарання більш м`якого (більш м`якого виду), ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу.

При застосуванні ст. 69 КК України суд враховує низку пом`якшуючих обставин, те, що злочин вчинений обвинуваченим без умислу, з необережністю, поведінку обвинуваченого після вчиненого, дійсне щире каяття, відшкодування шкоди, допомогу та турботу щодо потерпілої, думку потерпілої.

При призначенні виду покарання у виді штрафу, суд враховує, що застосування також додаткового виду покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами унеможливить вчинення обвинуваченим подібних правопорушень у майбутньому та матиме превентивний вплив на обвинуваченого.

Покарання ж у виді штрафу у розмірі 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є досить великим розміром, буде достатнім для покарання обвинуваченого, його виправлення та усвідомлення скоєного.

Судом також враховано відсутність умислу обвинуваченого щодо настання негативних наслідків від вчиненого правопорушення, те, що алкоголь він вживав напередодні, зі слів свідка та самого обвинуваченого, до цього жодного разу не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, позитивну характеристику, активні дії щодо допомоги потерпілій.

Все вищевикладене свідчить про меншу суспільну небезпечність особи винного, порівняно із особою, яка вільно обирає злочинні дії.

Отже, пом`якшуючі обставини, обставини вчинення кримінального правопорушення, характеристика особи винного, його поведінка після вчиненого безпосередньо впливають на суспільну небезпечність вказаного діяння та істотно знижують його.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись принципу справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманізму, суд приходить до висновку, що призначення основного покарання у виді штрафу у розмірі 6000 неоподатковуваних доходів громадян та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 5 років буде достатнім саме при вказаних обставинах для покарання обвинуваченого, його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Прокурором у кримінальному провадженні Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Малинської міської ради, до обвинуваченого ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов про стягнення з останнього на користь держави в особі Малинської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_5 в лікувальному закладі КНП «Малинська міська лікарня» в сумі 2983,38 грн. Так, згідно довідки за підписом в. о. директора комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради № 1409 від 18.09.2023 року, вартість затрат на лікування та перебування ОСОБА_5 у медичній установі становить 2983 грн. 38 коп.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За наведених обставин, позовні вимоги прокурора викладені у вищенаведеній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в загальній сумі 5496,70 грн., а саме: 1912,00 грн за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу та 3584, 70 грн за проведення судової авто технічної експертизи.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2023 року на майно, а саме, на транспортний засіб марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_2 , три змиви на марлевих стерильних тампонах з ручки перемикання передач автомобіля, керма автомобіля, ручки для відкривання дверцят, матерчату подушечку під шию вилучену з водійського сидіння автомобіля, виріз з тканини нижнього чохла з водійського сидіння, посвідчення водія серії та номер НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ключі від замка запалювання автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,369,373,374,376, 392-395 КПК України, ч. 2 ст.286-1 КК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України і призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_10 суму внесеної застави в розмірі 134200,00 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, яка згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 2 від 01.08.2023 р. була перерахована останньою на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області на підставі ухвали Малинського районного суду Житомирської області від 31 липня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 5496 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 70 копійок, а саме: судової експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 1912,00 грн.; судової автотехнічної експертизи у розмірі 3584,70 грн.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Малинської міської ради про стягнення зі ОСОБА_6 (котрий проживає за адресою АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Малинської міської ради коштів, витрачених на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_5 в лікувальному закладі КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради в сумі 2983 грн (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят три) гривні 38 копійок - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати понесені КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_5 в сумі 2983, 38 грн на користь Малинської міської ради в особі фінансового управління виконавчого комітету Малинської міської ради на бюджетний рахунок: отримувач коштів Малинське УК, код 37976485 в ГУК у Житомирську область/ ТГ м. Малин/ 24060300 МФО 37976485, р/р UA0006829 призначення платежу код 24060300, відшкодування затрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2023 року на транспортний засіб марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_2 , три змиви на марлевих стерильних тампонах з ручки перемикання передач автомобіля, керма автомобіля, ручки для відкривання дверцят, матерчату подушечку під шию вилучену з водійського сидіння автомобіля, виріз з тканини нижнього чохла з водійського сидіння, посвідчення водія серії та номер НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ключі від замка запалювання автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- оптичний DVD-R диск «VIDEX МАМВА», з відеозаписом під назвою « ОСОБА_11 », який зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на території штраф майданчика ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, ключі від замка запалювання автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути власнику ОСОБА_8 .

- три змиви на марлевих стерильних тампонах з ручки перемикання передач автомобіля, керма автомобіля, ручки для відкривання дверцят, матерчата подушечка під шию вилучена з водійського сидіння автомобіля, виріз з тканини нижнього чохла з водійського сидіння, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області; оптичний DVD-R диск «VIDEX» із записами з відео реєстратора магазину «Лідія», оптичний DVD-R диск «VIDEX» із відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_5 від 30.07.2023, оптичний DVD-R диск із записами з відео реєстратора магазину «Лідія», оптичний DVD-R диск «VIDEX» із відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 30.07.2023, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- посвідчення водія серії та номер НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_6 - повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1