Провадження № 1-кп/557/49/2024
Справа № 557/111/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000002 від 06 січня 2024 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підліски Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із базовою середньою освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2024 року приблизно о 23 годині 35 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав для ОСОБА_6 один удар кулаком лівої руки у ділянку обличчя, внаслідок чого завдав для останнього тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на верхній повіці лівого ока, які відповідно до висновку судово-медичного експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому, 05 січня 2024 року приблизно о 23 годині 40 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав для ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки у ділянку обличчя, внаслідок чого спричинив для останнього тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на верхній повіці правого ока, яке відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчинені інкримінованого йому правопорушенні визнав, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування та пояснив, що дійсно в ході конфлікту спричинив для потерпілих тілесні ушкодження. На даний час свої дії оцінює критично, щиро кається, однак вибачення у потерпілих просити не бажає.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні вказали на те, що у вечірню пору почули гавкіт собак, та вийшовши зі свого помешкання побачили обвинуваченого із його товаришами, які тягнули їх рибацьку сітку, в ході конфлікту обвинувачений спричинив їм тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів в область обличчя. Потерпілі обвинуваченого не вибачили, мають до нього претензії матеріального характеру, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 поклався на розсуд суду, а ОСОБА_5 вказав на те, що покарання не повинно бути занадто м`яким, однак і не занадто суворим.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілих, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений після конфлікту з потерпілими не вчиняв будь-яких дій для досягнення примирення з ними, перед ними не вибачився та не намагався усунути негативні наслідки вчинених дій.

Вказані дії обвинуваченого, на думку суду, не свідчать про його щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, про що зазначено в обвинувальному акті та на чому у останньому судовому засіданні було наголошено самим ОСОБА_3 .

Разом з тим, прибуття на виклик слідчого та суду, свідчить про добросовісне ставлення та виконання обвинуваченим його обов`язку, як підозрюваного чи обвинуваченого, прибувати на виклики до слідчого та суду, а отже і про сприяння у з`ясуванні всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до класифікації кримінальних правопорушень згідно ст. 12 КК України віднесено до проступків, особу винного, зокрема стан його здоров`я, а саме те, що останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його позитивну характеристику з місця проживання, те, що такий на момент вчинення кримінального правопорушення був несудимим, офіційно не працевлаштований, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, а також думку потерпілих, які обвинуваченого не вибачила та мають до нього претензій матеріального характеру.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить висновку, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що уособлює основний принцип кримінального судочинства - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого

З огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 190 (сто дев`яносто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1