Справа № 713/1300/24
Провадження №1-кс/713/217/24
УХВАЛА

іменем України

22.04.2024 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575 від 16.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яблуниця, Путильського району Чернівецької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця, учасника бойових дій, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, начальника їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 звернувся в суд з клопотанням, погодженим прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні вказував, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9

16.11.2023 року відомості про вказану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. 27.11.2023 року кримінальне провадження №0000575 від 16.11.2023 року перекваліфіковано із ст. 286 ч.1 КК України на ст.286 ч.2 КК України.

15.01.2024 року кримінальне провадження №0000575 від 16.11.2023 року перекваліфіковано із ст.286 ч.2 КК України на ст.286-1 ч.3 КК України.

17.04.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом вчинені в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.11.2023; протоколом огляду трупа від 27.11.2023; показами потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 ; висновками судових експертиз: судово-медичної №88 від 17.01.2024 року, судово-токсикологічної №1814 від 30.11.2023 року, медико-криміналістичних №244-мк від 08.01.2024 року та №243-мк від 08.01.2024 року, судово-автотехнічної №СЕ-19/126-23/10105-ІТ від 19.12.2023 року, судово-автотехнічної (дії водія) № СЕ-19/126-24/4065-ІТ від 10.04.2024 року, іншими доказами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286-1 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Керуючись ст.ст.177, 183 КПК України, наявна правова підстава та необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 оскільки наявні ризики, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу, а саме, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ( ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання; незаконно впливати на свідків (очевидців події злочину) у цьому ж кримінальному провадження (з метою зміни або відмови їх від показів, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду); вчинити інше кримінальне правопорушення (даний ризик обґрунтовується тим, що на даний час підозрюваний не позбавлений права керування транспортними засобами, та на разі може сісти за кермо, тому не виключається ймовірність скоєння ним злочину повторно.

Крім цього, ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення в період коли йому було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні (23.10.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівців підозрюваному у кримінальному провадженні №0000012 від 07.06.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном до 17.12.2023 року).

Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди з місця події поїхав, при цьому не викликав швидку медичну допомогу та не очікував її приїзду.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному також необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_4 до скоєння даного злочину; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину; наслідок спричинений даним злочином - загибель однієї особи, а також те, що на даний час не встановлено обставин, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного вказаного запобіжного заходу.

Просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 з клопотанням погодився частково, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник вважав підозру обґрунтованою, однак зазначені в клопотанні ризики жодними доказами не підтверджуються. Вважав за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, документів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені ОСОБА_4 , 17.04.2024 року о 15-10 год.

Копію клопотання з додатками підозрюваний ОСОБА_4 та захисник отримали 22.04.2024 року о 08.10 год.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно даних копії повідомлення про підозру та з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України.

Також прокурором доведено обставини, передбачені п.2 ч.1 ст.194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ст.177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не позбавлений права керування транспортними засобами, тому не виключається ймовірність скоєння ним злочину повторно.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.286-1 ч.3 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

Прокурором доведено обставини, передбачені пп.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 ; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п 1, 3, 5 ч.1 ст.177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин: домашній арешт - не доцільно застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Суд враховує положення ст.178 КПК України, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, вагомість наявних доказів про вчинене кримінальне правопорушення підозрюваним.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Згідно ст.197 ч.1, ч.2 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду та положення ст. 178 ч.1 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, згідно п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Однак, Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23.09.2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»)

Приписи ч.4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Врахувавши тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, вагомість доказів щодо пред`явленої підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі його засудження, а також враховуючи заявлені та доведені ризики, суд, приходить до висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю служби та проживання, одружений, на його утриманні перебувають неповнолітні діти та вагітна дружина, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, є учасником бойових дій, а також майновий стан останнього.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити в межах, передбачених щодо осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України), а саме розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 56 (П`ятдесят шість) днів.

Строк дії ухвали - до 16 червня 2024 року включно.

Розмір застави визначити у межах 40 (Сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121120,00 (Сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1). прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2). не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3). повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4). утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Вижницького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_13