1Справа № 335/1102/24 1-кп/335/513/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

процесуального прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000017 від 04 січня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за таких обставин.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права, Президент РФ ОСОБА_8 та інші невстановлені представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації ОСОБА_9 від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, із нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі значної частини Василівського та Пологівського районів Запорізької області.

Указом Президента України ОСОБА_10 від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який продовжено до 16.11.2023 на 90 діб.

27.09.2022 року громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території РФ, у м. Псков Псковської області, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, усвідомлюючи, що РФ розв`язано збройний конфлікт на території України, здійснив перехід на бік ворога шляхом підписання контракту з міністерством оборони РФ про вступ до лав 4 роти 3 взводу 234-го десантно-штурмового полку військової частини № НОМЕР_1 ЗС РФ на посаду старшого стрільця-сапера. При цьому, був забезпечений камуфляжною формою одягу, вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї.

Наприкінці жовтня 2023 року (точні дата та час не встановлені) ОСОБА_6 , перебуваючи у складі вищезазначеного підрозділу, був передислокований до так званої «зони проведення спеціальної військової операції», а фактично на територію суверенної держави Україна на тимчасово окуповані території Бердянського району Запорізької області, де займався військовою та вогневою підготовкою.

В подальшому, в першій декаді листопада 2023 року (точні дата та час не встановлені) на виконання наказу командування збройного формування держави агресора РФ військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони РФ, громадянин України ОСОБА_6 , діючи умисно, в період збройного конфлікту, в умовах оголошеного на території України воєнного стану, разом з іншими військовослужбовцями з його частини, будучи озброєним належним йому автоматом АК-12 та боєприпасами до нього, прибув на вогневу позицію, розташовану поблизу АДРЕСА_2 (точне місце не встановлене), для утримання бойових позицій збройних сил РФ.

08.11.2023 ОСОБА_6 під час ведення бойових дій на околицях АДРЕСА_2 (точне місце не встановлене) здійснив пересування в бік дислокації свого підрозділу, однак, переплутавши напрям руху, потрапив до бойових позицій Збройних сил України, після чого був затриманий військовослужбовцями Сил оборони України та доставлений до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив державну зраду, тобто діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України (далі КК України).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, визнав повністю та зазначив, що він отримав паспорт громадянина України в 2013 році. На той час він разом з батьками проживав у АДРЕСА_3 . Приблизно у 2014 році, після окупації міста Донецька, він разом із батьками переїхав до м. Санкт-Петербург РФ. При цьому, паспорт громадянина України весь час знаходився у нього вдома. Щодо припинення громадянства України він до відповідних державних органів не звертався. У 2020 році він отримав паспорт РФ, та проживав у м. Санкт-Петербург. Надалі був призваний на військову службу ЗС РФ. Під час проходження служби, приблизно через 3-4 місяці, 27.09.2023 він підписав контракт з 76 дивізією ЗС РФ на строк 2 роки, з метою заробітку. Обіймав посаду стрільця. До квітня 2023 року він перебував у м. Пскові у розташуванні військової частини. Наприкінці жовтня 2023 року його відправили у тренувальний табір неподалік м. Бердянськ Запорізької області, де отримав відповідне військове обмундирування та зброю. Перебував неподалік м. Бердянська до листопада 2023 року. 05.11.2023 його відправили на бойове завдання у АДРЕСА_2 , на виконання якого він мав перебувати в бліндажі та тримати оборону. Під час перебування у бліндажі разом із іншими військовослужбовцями ЗС РФ у кількості 9 осіб, у ніч з 07.11.2023 на 08.11.2023, відбувся обстріл позиції з боку ЗС України, а саме з дрону, внаслідок чого він та ще один військовослужбовець отримали поранення. Інші військовослужбовці загинули. Він разом із ще одним військовослужбовцем намагались повернутися до явочного пункту ЗС РФ, але заблукали, вийшли на позиції ЗС України та потрапили у полон.

Окрім визнавальних показань обвинуваченого, його винуватість у вчиненні інкримінованого діяння за обставин, що встановлені судом вище та які відповідають змісту пред`явленого обвинувачення, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та доводиться такими доказами.

Зі змісту повідомлення начальника 4 відділу 5 управління Департаменту військової контррозвідки СБУ про вчинення кримінального правопорушення від 25.12.2023 № 17/5/4-4940 нт випливає, що в ході виконання завдань з контррозвідувального забезпечення військових формувань Запорізького гарнізону отримані дані, які свідчать про вчинення громадянином України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Макіївка Донецької області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Так, встановлено, що в вересні 2022 року ОСОБА_6 , під час збройної агресії РФ в Україні, перебуваючи на території РФ, перейшов на бік ворога, в умовах воєнного стану, уклавши контракт від 17.09.2022 та добровільно вступивши до лав збройних сил РФ на посаду старшого водія 234-го мотострілкового полку, на шкоду національній безпеці України. 08.11.2023 ОСОБА_6 , діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, у складі зазначеного збройного формування, під командуванням збройних сил РФ, приймав безпосередню участь у бойових діях на стороні збройних сил РФ проти військовослужбовців ЗС України в районі АДРЕСА_2 . В цей же день, ОСОБА_6 , під час бойового зіткнення, був взятий у полон військовослужбовцями ЗС України (а.с. 43).

Згідно з протоколом огляду від 26.01.2024, слідчим у період часу з 11:31 год. до 11:33 год. за участі ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 оглянуто документи, а саме: копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 та копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а.с. 59-61).

Дослідженням у судовому засіданні вказаних документів встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06.08.1997 Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану АДРЕСА_4 , актовий запис № 318, 29.07.1997 народився ОСОБА_6 у АДРЕСА_4 (а.с. 48, 60). Відповідно до копії першої сторінки паспорта, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було документовано паспортом громадянина України (а.с. 48, 60).

Відповідно до змісту протоколу огляду від 05.01.2024, слідчим у період часу з 11:56 год. по 12:20 год., за участі спеціаліста, оглянуто офіційний сайт ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою посилання « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де вказані електронні сервіси сайту, серед яких є сервіс під назвою «Перевірка недійсних документів». Після проведення необхідних операцій, результатом перевірки виявлено наступне: «Документ: Паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 (що належить громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) інформація про визнання недійсним документу в базах ДМС відсутня» (а.с. 84-88), що вказує на дійсність паспорта громадянина України на ім`я обвинуваченого.

Додатком до протоколу є диск для лазерних систем зчитування, на якому містяться збережені файли з вищезазначеною інформацією (а.с. 89).

Згідно з протоколом огляду від 26.01.2024, слідчим у період часу з 11:26 год. до 11:30 год. за участі ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , оглянуто копії документів, зокрема, копію документа мовою оригіналу «Извещение № 3904» від 21.12.2023, копію паспорта громадянина РФ № НОМЕР_5 , копію посвідчення водія № НОМЕР_6 від 11.09.2021, копію військового квитка серії НОМЕР_7 від 02.06.2022, зі змісту яких випливає, що ОСОБА_6 був документований паспортом громадянина РФ 27.01.2020, також отримав посвідчення водія на території РФ 11.09.2021. Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_7 , виданого 02.06.2022, був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 РФ на посаду старшого стрілка-сапера 02.06.2022, та у подальшому на посаду водія 27.07.2022; 30.07.2022 склав військову присягу; має військове звання рядовий (а.с. 62-71).

Додатком до протоколу є диск для лазерних систем зчитування, на якому містяться збережені файли з вищезазначеною інформацією (а.с. 72).

Постановою слідчого від 26.01.2024 вказані копії документів визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні (а.с. 73-74).

Згідно з протоколом огляду від 05.01.2024, слідчим у період часу з 11:08 год. до 11:28 год., за участі спеціаліста, оглянуто інформацію, що розміщена у мережі Інтернет, що стосується існування та функціонування військової частини держави-агресора РФ, в якій проходив службу обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: у полі пошуку головного меню «Google» введено критерій пошуку у вигляді запису рос.мовою: «войсковая часть 74268», на вказаному сайті завантажились дані стосовно подібних сторінок інтернет-сайтів з вищевказаним заголовком рос. мовою: «войсковая часть 71718». В процесі подальшого огляду було здійснено перехід на адресу посилання із заголовком рос. мовою: «234-й гвардейский десантно-штурмовой полк», де виявлено інформацію щодо історії 234 гвардійського десантно-штурмового полку, що має умовну назву «Військова частина № НОМЕР_1 », місцем дислокації є м. Псков РФ (а.с. 76-82).

Додатком до протоколу є диск для лазерних систем зчитування, на якому містяться збережені файли з вищезазначеною інформацією з оглянутих слідчим інтернет-сайтів (а.с. 83).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2024, слідчим у період часу з 10:48 год. до 10:50 год. було пред`явлено свідку ОСОБА_11 4 фотознімки чоловічих обличь. Свідок впізнав на фото № 2 ОСОБА_6 як військовополоненого, якого взято в полон на початку листопада 2023 року (а.с. 90-92).

Під час вказаної слідчої дії здійснювалась безперервна відеофіксація, яка записана на DVD-R диск, що долучений до протоколу як додаток, та який був відтворений та досліджений в ході судового розгляду (а.с. 93).

Відповідно до протоколу огляду від 18.01.2024, слідчим у період часу з 10:52 год. до 11:00 год., за участі свідка ОСОБА_11 , з метою виявлення позицій, де було взято в полон ОСОБА_6 , було введено у полі пошуку головного меню «Google Chrome» критерій пошуку у вигляді запису «карта Запоріжжя». В процесі подальшого огляду було здійснено перехід на адресу посилання із заголовком «Google Maps». У браузері відкрилась сторінка, на якій міститься карта Запорізької області. В подальшому свідок ОСОБА_11 поставив відмітку в районі с. Вербове Пологівського району Запорізької області, де приблизно був взятий в полон ОСОБА_6 (а.с. 94-97).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2024, слідчим у період часу з 12:02 год. до 12:05 год. було пред`явлено свідку ОСОБА_12 4 фотознімки чоловічих обличь. Свідок впізнав на фото № 2 ОСОБА_6 як військовополоненого, якого взято в полон поблизу населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області та який був поранений, за такими ознаками: виступає лицьова кістка, ліве вухо трохи в сторону сторчить, худий (а.с. 98-101).

Під час вказаної слідчої дії здійснювалась безперервна відеофіксація, яка записана на DVD-R диск, що долучений до протоколу як додаток, та який був відтворений та досліджений в ході судового розгляду (а.с. 102).

Відповідно до протоколу огляду від 19.01.2024, слідчим у період часу з 12:08 год. до 12:15 год., за участі свідка ОСОБА_12 , з метою виявлення позицій, де було взято в полон ОСОБА_6 , було введено у полі пошуку головного меню «Google Chrome» критерій пошуку у вигляді запису «карта Запоріжжя». В процесі подальшого огляду було здійснено перехід на адресу посилання із заголовком «Google Maps». У браузері відкрилась сторінка, на якій міститься карта Запорізької області. В подальшому свідок ОСОБА_12 поставив відмітку, де приблизно був взятий в полон ОСОБА_6 , а саме в районі АДРЕСА_2 (а.с. 103-106).

Згідно з протоколом огляду від 26.01.2024, слідчим у період часу з 11:34 год. до 11:35 год. оглянуто речі, отримані від ІНФОРМАЦІЯ_5 в якості додатку до листа № 101/212 від 09.01.2024 на запит начальника слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, зокрема, предмети одягу, зовні схожі на військову камуфляжну форму збройних сил РФ, а саме: камуфляжну куртку та штани камуфляжні, що були вилучені у ОСОБА_6 після взяття його в полон (а.с. 109-112).

Постановою слідчого від 26.01.2024 вказані предмети одягу визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні (а.с. 113-114).

Крім того, враховуючи, що свідки наразі приймають участь у бойових діях та не мають можливості прибути до суду і надати показання особисто (лист військової частини НОМЕР_8 від 10.04.2024 № 693/7668 на а.с. 134), згідно з положеннями ч. 11 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), судом під час судового розгляду використані як докази показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , надані ними під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації.

Так, відтворенням відеозапису допиту свідка ОСОБА_12 , який є військовослужбовцем Збройних сил України, встановлено, що ОСОБА_12 під час допиту надав слідчому показання про обставини взяття у полон ОСОБА_6 в районі населеного пункту Вербове на Запорізькому напрямку. Зокрема, свідок пояснив, що отримав усне розпорядження від начальника розвідки про те, що на Запорізькому напрямку поблизу н.п. Вербове одним із підрозділів бригади було взято в полон військовослужбовця збройних сил РФ. З собою у ОСОБА_6 було 2 шеврони, та 1 папірець. Коли його забирали, стало відомо, що він уродженець м. Макіївки Донецької області, віком 26 років. У ОСОБА_13 було поранення плеча. Зброї при собі не мав (а.с. 128133).

Відтворенням відеозапису допиту свідка ОСОБА_11 , який є військовослужбовцем Збройних сил України, встановлено, що ОСОБА_11 під час допиту повідомив слідчому, що на початку листопада 2023 року в районі АДРЕСА_2 він з іншими військовослужбовцями взяли в полон військовослужбовця збройних сил РФ ОСОБА_6 . При собі ніяких документів в нього не було. Під час розмови ОСОБА_6 повідомив, що він з Донецької області. Свідок запам`ятав його зовнішні ознаки та повідомив, що зможе його впізнати (а.с. 135-140).

Дослідивши та проаналізувавши вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить переконливого висновку, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, шляхом підписання контракту про проходження військової служби в збройних силах держави-агресора РФ, а саме у військовій частині НОМЕР_1 , з метою подальшої безпосередньої участі у бойових діях проти зведених підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії та Національної поліції України, які здійснювали захист суверенної території України від переважаючих сил збройних формувань держави-агресора. Далі, в першій декаді листопада 2023 (точні дата та час не встановлені) ОСОБА_6 , діючи у складі вказаної військової частини РФ, прибув на вогневу позицію, біля АДРЕСА_2 , де, здійснюючи оборону рубежів з метою утримання тимчасово окупованих територій Запорізької області, будучи озброєним автоматом АК-12 та боєприпасами до нього, прийняв безпосередню участь у бойових діях проти підрозділів Сил оборони України.

Добровільність переходу ОСОБА_6 на бік ворога в період збройного конфлікту підтверджено вищезазначеними доказами, аналіз і оцінку яким наведено судом вище, а також не заперечувалось і самим обвинуваченим ОСОБА_6 у судовому засіданні, який пояснив, що контракт із військовою частиною РФ підписав добровільно, з метою отримання прибутку.

Отже, під час судового розгляду кримінального провадження повністю доведено винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), яке кваліфікується судом за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами КК України, роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Визначаючи вид та розмір покарання, яке має бути призначене ОСОБА_6 , суд враховує дані про його особу, зокрема, що він є особою працездатного віку, не одружений, на утриманні будь-яких осіб не має, офіційної трудової зайнятості на території України не мав, до кримінальної відповідальності в Україні не притягувався, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території, однак фактично проживав на території РФ. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Суд, з урахуванням викладених обставин, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не можливе без його ізоляції від суспільства. Тому з урахуванням всіх обставин справи, загальних засад призначення покарання, а саме законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд доходить висновку про необхідність і достатність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, визначений санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.

Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 не встановлено.

До того ж, суд звертає увагу, що незважаючи на характер злочину, його наслідки, а також те, що злочин посягає на основи національної безпеки України, обвинувачений свою провину у повному обсязі не усвідомив, адже при наданні пояснень, а також у судових дебатах та останньому слові він не розкаявся, не висловив жалю з приводу вчиненого, що свідчить про те, що ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, не жалкує про скоєне ним правопорушення та не бажає ставати на шлях виправлення.

Відтак, у даному випадку відсутні законні підстави для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж визначено у санкції ч. 2 ст. 111 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно на досудовому слідстві накладений не був.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

За приписами ч. 6 ст. 4 даного Закону, під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з неможливістю доставлення військовополонених безпосередньо до табору для тримання військовополонених, з метою забезпечення їхнього життя та здоров`я такі особи можуть тимчасово перебувати у дільницях для тримання військовополонених, утворених у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Такі висновки узгоджуються із положеннями ч. 2 ст. 103 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими, згідно з якими будь-який період перебування військовополоненого під вартою в очікуванні суду віднімають від загального строку покарання, призначеного військовополоненому, та беруть до уваги під час винесення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувався, однак останній був взятий в полон 08.11.2023, перебував у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», а тому строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, слід рахувати з 08.11.2023.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376, 395, 615 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_6 з 08 листопада 2023 року.

Речові докази:

- копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , копія свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_6 , копія документа мовою оригіналу «Извещение № 3904», копія паспорта громадянина РФ на ім`я ОСОБА_6 , копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 та копія військового квитка на ім`я ОСОБА_6 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- камуфляжну куртку та штани камуфляжні, що передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів УСБУ в Запорізькій області, знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам судового провадження, які присутні у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3