Справа № 309/2525/24
Провадження № 1-кс/309/395/24
У Х В А Л А

13 травня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000306 від 12.05.2024 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно автомобіль марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , належного на праві користування ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 , який вилучено в ході огляду місця події 11.05.2024 р. та поміщено на арешт майданчик Хустського РУП..

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 11.05.2024 р. біля 20 год.30 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи мало вантажним автомобілем марки «Мерседес Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись по вул. Польова м. Хуст допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який вибіг на дорогу.

В ході огляду місця події від 11.05.2024 р. вилучено автомобіль марки «Мерседес Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві користування ОСОБА_5 та поміщено на арешт майданчик Хустського РУП.

Зазначений об`єкт, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, вважається тимчасово вилученим майном.

В судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 не з`явився. У клопотанні просить проводити слухання даного питання у його відсутності.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна проводилося без виклику підозрюваного, іншого власника майна в порядку ч.2 ст.172 КПК України.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: а) правову підставу для арешту майна; б) достовірність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; в) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; г) наслідки арешту майна для інших осіб; д) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч.2 ст.173 КПК).

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи те, що слідчим надано докази вчинення кримінального правопорушення, під час проведення огляду місця події 11.05.2024 року, приходжу до висновку про обґрунтованість внесеного клопотання щодо арешту майна.

Фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею не здійснювалася в порядку ст.107 ч.4 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «Мерседес Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на праві користування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим по даному кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1