ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/100/24
Номер справи місцевого суду: 766/6999/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

24 квітня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області в кримінальному провадженні від 26 березня 2024 року в кримінальному провадженні №0001385 від 03 липня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.311 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого та стосовно ОСОБА_8 підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.311 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28 квітня 2024 року

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати підозрюваній запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації. У разі залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить зменшити підозрюваній розмір застави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначила, що висновки слідчого судді про подальше існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної є помилковими, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б підтверджували реальне існування таких ризиків. На думку захисника відсутні докази продовження існування ризиків, які були враховані при обранні запобіжного заходу, з огляду на те, що досудове розслідування завершене.

Крім того прокурор не надано доказів щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Вказує, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 не є достатньою підставою для продовження найсуворішого запобіжного заходу.

Зазначає, що слідчий суддя при продовження запобіжного заходу безпідставно не врахував дані про стан здоров`я ОСОБА_8 , які були надані стороною захисту, а також те, що підозрювана є наркозалежною особою, отримує замісну терапію, перебуває на обліку у лікаря інфекціоніста, проживає з матір`ю та знаходиться на своєму утриманні..

В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_8 посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, просить змінити їй запобіжний захід на цілодобової домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю або особисте зобов`язання.

Вказує, що головуюча суддя не з`ясувала її думку щодо заміни судді, адже до цього продовження дії запобіжного заходу розглядав інший суддя.

Звертає увагу, що утримується під вартою 6 місяців. За вказаний час ризики на які посилалася сторона обвинувачення суттєво зменшилися. При цьому слідчий суддя не врахував її доводи, що наведені під час розгляду клопотання.

Зазначає, що ніколи не перебувала в розшуку та не переховувалася, має постійне місце проживання разом з матір`ю. Затягувати досудове розслідування не має можливості, оскільки воно завершене. Крім того до кримінальної відповідальності за злочини у сфері обігу наркотичних засобів раніше не притягалася.

Також вказує, що має ряд хронічних захворювань, які неможливо лікувати в умовах СІЗО, оскільки потребує періодичної терапії в умовах стаціонару.

Вказує, що не взмозі внести заставу .

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційній скарги, просила їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року залишити без змін.

Підозрювана ОСОБА_8 належним чином повідомлена про місце дату та час апеляційного розгляду. Клопотання про забезпечення її участі в судовому засіданні на адресу суду не надходили. Заслухавши думку учасників провадження, зокрема захисника ОСОБА_7 щодо можливості проведення апеляційного розгляду без участі підозрюваної, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі ОСОБА_8 .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Щодо законності ухвали суду першої інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, матеріали провадження, свідчать, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001385 від 03 липня 2023 року за ч.2, 3 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.2 ст.311 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно, організованою групою; ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту; ч.1 ст.311 КК України незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 листопада 2023 року. В подальшому ухвалами Херсонського міського суду Херсонської області дія вказаного запобіжного заходу продовжувалася. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2024 року ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28 березня 2024 року, а також визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 гривень.

26 березня 2024 року слідчий СВ РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, терміном до 28 квітня 2024 року. Крім того просив визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

Таке клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України. Також слідчий послався на подальше існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того зазначив, що процесуального часу, що залишився до спливу строку застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу недостатньо для направлення обвинувального акта до суду та проведення підготовчого судового засідання з метою вирішення питання про продовження заходів забезпечення кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя погодився із такими доводами сторони обвинувачення та, врахувавши відомості, передбачені ст.178 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для продовження підозрюваній ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя зазначив, що в ході розгляду клопотання встановлено існування лише ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних, а також скоєння підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

Перевіривши такі висновки слідчого судді у відповідності із доводами апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року є законною та обґрунтованою.

Доводи підозрюваної про те, що слідчий суддя не з`ясувала її думку щодо заміни судді, який розглядав продовження строку тримання під вартою, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже вони не ґрунтуються на вимогах Кримінального процесуального законодавства. Зокрема положеннями ст.35 КПК України не передбачено можливості розгляду клопотань щодо запобіжних заходів лише одним слідчим суддею чи порядку заміни такого судді. Об`єктивний і неупереджений розподіл судових справ здійснюється з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.

Як вбачається із матеріалів провадження у даній справі головуючого було обрано шляхом автоматизованого розподілу справи, а не шляхом заміни одного судді на іншого.

При цьому на початку судового засідання, слідчий суддя з`ясував питання щодо наявності відводів складу суду. Будь-яких відводів учасниками кримінального провадження заявлено не було.

Розглянувши клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для продовження ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання, зокрема: протоколі проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи від 07.08.2023; протоколі допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколі оперативної закупки від 08.08.2023, 28.08.2023, 15.09.2023; висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-23/2606-НЗПРАП від 16.08.2023, №СЕ-19/122-23/2928-НЗПРАП від 05.09.2023; протоколі проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою відносно ОСОБА_13 від 07.08.2023, 29.08.2023; протоколі проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 ; висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №№ СЕ-19/122-23/3179-НЗПРАП від 20.09.2023, СЕ-19/122-23/3405-НЗПРАП від 05.10.2023, СЕ-19/122-23/3404-НЗПРАП від 09.10.2023, СЕ-19/122-23/3403-НЗПРАП від 19.10.2023, СЕ-19/122-23/3407-НЗПРАП від 17.10.2023, СЕ-19/122-23/3401-НЗПРАП від 02.11.2023, СЕ-19/122-23/3402-НЗПРАП від 05.10.2023.

Зазначені докази, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Як вбачається зі змісту апеляційних скарг, зазначені обставини стороною захисту не оспорюються.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Вказана протиправна діяльність охоплює 24 епізоди, що скоєна в складі організованої групи. Сама підозрювана офіційного джерела доходів не має, має постійне місце проживання.

З урахуванням зазначеного, обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваної, а також тяжкості покарання, яке загрожуватиме ОСОБА_8 , у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, є підстави стверджувати про подальше існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, які встановлені слідчим суддею.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив подальше існування ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, існування ризику переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду обумовлене тяжкістю інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а також відсутністю у підозрюваної міцних соціальних зв`язків.

Колегія суддів при цьому зазначає, що сама по собі тяжкість злочину не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами, а саме, відомостями про особу підозрюваної, яка хоч і має місце проживання, проте матеріали провадження не містять відомостей про існування в неї міцних соціальних зв`язків, які б стримували підозрювану від переховування, зазначені обставини свідчать про реальне існування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду.

Крім того матеріали провадження свідчать, що інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення скоєні в складі організованої групи осіб, що передбачає певну ступінь узгодженості дій її учасників. Згідно з матеріалами провадження вказані особи також є підозрюваними у кримінальних правопорушеннях у даному провадженні. З огляду на це, враховуючи, що ОСОБА_8 знайома з іншими учасниками організованої групи, наявний ризик того, що ОСОБА_8 може здійснити вплив на них з метою узгодження показань.

Також обґрунтованим є висновок слідчого судді про існування ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, адже ОСОБА_8 не працевлаштована, не має офіційного джерела доходів, підозрюється у вчиненні 24 епізодів тяжких кримінальних правопорушень, що пов`язані з придбанням та збутом наркотичних засобів з метою отримання доходу незаконним шляхом. Таким чином, враховуючи відсутність у ОСОБА_8 законного джерела доходу існує реальний ризик того, що підозрювана може продовжити злочинну діяльність.

Твердження апеляційної скарги підозрюваної про те, що вона не збирається скоювати вказані дії, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, адже наявні в матеріалах справи відомості свідчать про високу ступінь ймовірності вчинення нею таких дій.

Відповідні обставини, попри доводи захисника ОСОБА_7 , підтверджені долученими до клопотання доказами, яким слідчий суддя надав належну оцінку.

Посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд також вважає безпідставними, адже долучені до клопотання докази, щодо тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, відомостей про особу підозрюваної, переліку ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки свідчать, що лише застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою здатне запобігти встановленим ризикам. Зокрема, перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_8 матиме можливість продовжити протиправну діяльність, адже згідно з матеріалами провадження, за місцем мешкання ОСОБА_8 було вилучено наркотичні засоби. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти ризикам незаконного впливу ОСОБА_8 на інщих підозрюваних та переховуванню від органів досудового розслідування. Таким чином належний контроль за поведінко підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та постійного контролю за поведінкою підозрюваної.

Доводи захисника про те, що висновки слідчого судді ґрунтуються лише на тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, адже як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, слідчим суддею враховано у сукупності також характер вчинених кримінальних правопорушень та відомості про особу підозрюваної.

Посилання підозрюваної на тривалість перебування під вартою є безпідставними, адже застосований до підозрюваний запобіжний захід не перевищу граничних строків, визначених ч.3 ст.197 КПК України. Правове значення при вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу має питання існування ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки. В даному випадку попри твердження підозрюваної матеріали провадження підтверджують подальше існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_10 , то апеляційний суд зазначає про таке.

Так, згідно з пунктом 2 глави 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 року № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8,107,116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року №1348/5/572.

Відповідно до вказаних нормативних актів в СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Апеляційний суд зазначає, що надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Таким чином, лікування підозрюваної у разі наявності у неї захворювань можливе в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та не може слугувати підставою неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких відомостей про те, що підозрювана ОСОБА_8 внаслідок стану здоров`я не може знаходитися в умовах слідчого ізолятора матеріали провадження не містять та стороною захисту не надано.

Що стосується питання розміру застави, то воно виходить за межі предмету апеляційного розгляду у даному провадженні, адже ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року стосовно ОСОБА_8 розмір застави не визначався.

Як вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, альтернативний запобіжний захід у виді застави стосовно підозрюваної застосовано окремою ухвалою слідчого судді. Повторне застосування застави під час вирішення питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено. Відповідне питання під час досудового розслідування може бути вирішене в порядку передбаченому ст.201 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді провадження не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_14 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4