Справа № 350/2120/23
Номер провадження 1-кп/350/68/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000053, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.06.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч. 2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.209, ч.2 ст.15, ч. 1 ст.201-1 Кримінального кодексу України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

суд

в с т а н о в и в:

У провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 11.06.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч. 2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.209, ч.2 ст.15, ч. 1 ст.201-1 КК України

Захисники обвинуваченого ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду клопотання, у якому просять повернути прокурору обвинувальний акт, складений старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБ України, затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 30.11.2023, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В обґрунтування заявлених вимог сторона захисту зіслалася на те, що прокурором та слідчим при підготовці обвинувального акту не було дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України стосовно викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації, незважаючи на наявність назви таких розділів в оскаржуваному обвинувальному акті. Також зовсім не відображено в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, що суперечить вимогам закону.

Сторона захисту щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, зазначає, що обставини викладені слідчим у даному обвинувальному акті в більшій частині не відповідають дійсності, є видуманими та такими, що жодним чином не підтверджуються встановленими фактами.

Далі, захисники обвинуваченого наводять низку аргументів, які на їх думку спростовують виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.20101, ч.1 ст.209 КК України, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_3 . При цьому, сторона захисту зазначає, що обвинувачення у відповідній частині є надуманим, та ґрунтується виключно на припущеннях та недопустимих доказах, що за вимогами КПК України є незаконним та зокрема суперечить ст. 8 та 9 КПК України. Викладені захис6никами у клопотанні факти на їх думку підтверджують, що слідчий по відношенню до підзахисного ОСОБА_3 в обвинувальному акті виклав не фактичні обставини справи, а обставини які не відповідають дійсності та які жодним чином не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Що стосується вимоги до зазначення правової кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення вважають, що ця частина норми - п. 5, ч.2, ст.291 КПК України також прокурором порушена, у зв`язку з невідповідністю як самої кваліфікації кримінального правопорушення так і формулювання обвинувачення, яке у викладеному змісті є нічим іншим як викривленням істини, «прийняття бажаного за дійсне», а також введення суду в оману.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , а також його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали подане до суду клопотання з підстав, викладених у ньому.

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо заявленого стороною захисту клопотання про повернення обвинувального акту, зазначивши, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 складений з дотриманням вимог 291 КПК України. У підсумку прокурор просив відмовити у задоволенні заявленого клопотання та призначити справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши зміст клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокуророві, заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що в задоволенні цієї вимоги слід відмовити, а кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду по суті з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 24.11.2016 №5-328кс16, проаналізовано зміст вказаної норми закону, яка вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема у ньому викладено: фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Суд вважає, що цих вимог кримінального процесуального закону орган досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000053 з додатками про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч. 2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.209, ч.2 ст.15, ч. 1 ст.201-1 КК України, у цілому дотримався, з урахуванням при цьому обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначених ч. 1 ст. 91 КПК України.

Захисники в обґрунтування клопотання посилаються на те, що прокурором та слідчим при підготовці обвинувального акту не було дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України стосовно викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації, та не відображення в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, що суперечить вимогам закону.

Аргументуючи таку вимогу кримінального процесуального закону до обвинувального акту, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, сторона захисту зазначає, що обставини викладені слідчим у даному обвинувальному акті в більшій частині не відповідають дійсності, є видуманими та такими, що жодним чином не підтверджуються встановленими фактами. З цих підстав і формулювання обвинувачення у викладеному змісті на думку сторони захисту є нічим іншим як викривленням істини.

Вищезазначені аргументи сторони захисту по суті є незгодою із пред`явленим обвинуваченням та зазначеними у ньому обставинами.

Доводи захисників про необхідність повернення обвинувального акта прокурору з підстав пред`явлення неконкретизованого обвинувачення, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до виключних повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Заявлені стороною захисту аргументи на спростування обставин, викладених у обвинувальному акті не можуть бути взяті судом до уваги під час підготовчого провадження, оскільки такі твердження та представлені аргументи є предметом судового розгляду та їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення на підставі ч.1 ст.89 КПК України.

При цьому, суд вважає, що зазначені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення інкримінованого обвинуваченому, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Твердження сторони захисту про недотримання стороною обвинувачення вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України стосовно правової кваліфікації обвинувачення на думку суду також є неспроможними, оскільки в обвинувальному акті відображена правова кваліфікація інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і відповідних статей (частин статей) КК України.

При цьому, як суд зазначив вище, формулювання обвинувачення, так і правова кваліфікація кримінального правопорушення відносяться до дискреційних повноважень сторони обвинувачення, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор або слідчий.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисників про повернення обвинувального акту прокурору та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів в даному кримінальному провадженні, оскільки згідно з наданим до суду обвинувальним актом, він складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено, в підготовчому судовому засіданні інших клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду не заявлено.

Відповідно до ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Розгляд даного кримінального провадження, слід здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні, що буде відповідати вимогам ст.31 та ч.2 ст.27 КПК України.

Керуючись ст.316 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку із невідповідністю вимогам КПК України відмовити.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000053, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.06.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.246, ч. 2 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 1 ст. 209, ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 201-1 Кримінального кодексу України у відкритому судовому на 11:30 годину 21 березня 2024 року у приміщенні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області (77601, сел. Рожнятів, вул.Шкільна, 15, зал судових засідань №4).

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Про місце та час розгляду провадження повідомити учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1