ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/5026/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/764/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, до засудження проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої:

- 27.07.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.345 КК України на 3 роки позбавлення волі.

- початок строку: 26.11.2021, кінець строку: 26.11.2024,

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_9 раніше судима, за час перебування у «Харківський слідчий ізолятор» характеризувалась задовільно, за час відбування покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» характеризується негативно, заохочень не має, має стягнення, що свідчить про те, що засуджена не весь період перебування у місцях позбавлення волі своєю поведінкою дотримувалася режиму відбування покарання та доводила своє виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Указав, що суд безпідставно зазначив, що засуджена раніше судима, оскільки згідно вироку, який ОСОБА_9 було засуджено, остання раніше не судима. На думку захисника суд не мав права брати до уваги наявність в ОСОБА_9 стягнень, оскільки з моменту їх накладення вже минуло понад 6 місяців, тобто вони є погашеними. Наголосив, що висновки суду про те, що ОСОБА_9 відмовилася працювати не відповідають дійсності, оскільки остання є інвалідом третьої групи та їй протипоказані певні види роботи. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в іншому складу суду.

Засуджена ОСОБА_9 , будучи повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надавала, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проводився за відсутності останньої.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Під час розгляду подання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_9 , її поведінку, ставлення до праці та її відношення до вчиненого злочину за весь період відбування покарання.

Як слідує із матеріалів провадження судом встановлено, що ОСОБА_9 за період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання порушувала, адміністрацією виправної колонії не заохочувалася та має 2 стягнення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не завжди стримана. За характером егоїстична та безвідповідальна. З метою отримання поблажливого ставлення намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До виконання передбачених законодавством вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно.

Рішенням комісії виправної колонії від 29.09.2022 року в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Рішенням комісії виправної колонії від 14.12.2022 року щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Відповідно до витягу з протоколу № 12 від 14.06.2023 ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарань вирішено не направляти відносно засудженої ОСОБА_9 матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, як особи, яка не довела своє виправлення (том 1, арк. 203 о.с.).

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі вищенаведені дані про поведінку засудженої за весь період відбування покарання, дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Доводи захисника про те, що він суд безпідставно зазначив у вироку про наявність судимостей у ОСОБА_9 не може свідчити про виправлення засудженої, а тому не може вважатися достатньою підставою для її умовно-дострокового звільнення

Посилання захисника на те, що стягнення ОСОБА_9 були погашені на момент розгляду провадження судом, є обґрунтованими, проте, згідно отриманої інформації з ВК №54 на ОСОБА_9 було накладено ще два стягнення від 17.06.2023 та від 02.04.2024.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_9 відмовилася від роботи через наявність в неї третьої групи інвалідності, в даному випадку також не свідчить про те, що ОСОБА_9 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

За таких обставин колегія суддів підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: