Справа № 1-кп/593/53/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"19" березня 2024 р.

у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Захисника (адвоката) - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000013 від 02 січня 2024 року про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, учасника бойових дій, депутатом не обирався, у шлюбі не перебуває, має на утриманні мати віком 89 років, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстровано по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - за ч.3 ст. 246, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Близько 09 години 02 січня 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерева у лісі, в кварталі 48 виділу 25 лісових насаджень Козівського лісництва філії «Бережанське лісомисливське господарство» Державного підприємства «Ліси України» на території природно-заповідного фонду загально зоологічного заказника місцевого значення «Звіринець», розташованого неподалік м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, з метою використання для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерева, ОСОБА_5 близько 09 години 02.01.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, взявши із собою ручну металеву пилу, направився до лісу, а саме: у квартал 48 виділу 25 лісових насаджень Козівського лісництва філії «Бережанське лісомисливське господарство» Державного підприємства «Ліси України» на території природно-заповідного фонду загально зоологічного заказника місцевого значення «Звіринець», що розташований неподалік м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, де в порушення ст.ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 10, 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою ручної металевої пили, яку приніс із собою, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання здійснив незаконну порубку одного дерева породи «Граб», діаметром у пні - 5,75 см.

Внаслідок зазначеного вище протиправного діяння, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №575 від 10.05.2022 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду державі на загальну суму 2385,77 гривні (дві тисячі триста вісімдесят п`ять гривень сімдесят сім копійок).

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерева на території природно-заповідного фонду.

Окрім цього, на початку літа 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці в ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне виготовлення вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел на початку літа 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в житловому господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно переробив саморобним способом 4,5 мм. однозарядну, пневматичну, пружино-поршневу гвинтівку «ИЖ-38» із серійним номером « НОМЕР_1 », промислового виготовлення, шляхом укорочення ложа та ствола до залишкової довжини 405 мм., механічно обробив внутрішню частину ствола та патронника, розточив дульну частину до 5,7 мм., казенну частину до 6 мм., після чого даний обріз став вогнепальною зброєю придатною для стрільби, при цьому снаряди вистріляні із зброї, отримують енергію, достатню для враження цілі.

Таким чином ОСОБА_5 своїми діями вчинив виготовлення вогнепальної зброї, шляхом переробки 4,5 мм. однозарядної, пневматичної, пружино-поршневої гвинтівки «ИЖ-38» у зброю придатну до стрільби патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 не маючи будь-якого дозволу на такі дії виготовив вогнепальну зброю шляхом переробки 4,5 мм. однозарядної, пневматичної, пружино-поршневої гвинтівки «ИЖ-38», чим порушив вимоги: п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за №901-VIII від 23.12.2015, Постанови Верховної Ради України за №2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення вогнепальної зброї.

Також, на початку літа 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 виготовивши шляхом переробки саморобним способом 4,5 мм. однозарядної, пневматичної, пружинно-поршневої гвинтівки «ИЖ-38» із серійним номером «90079430», промислового виготовлення, укоротивши ложе та ствол до залишкової довжини 405 мм, механічно обробивши внутрішню частину ствола та патронника, розточивши дульну частину до 5,7 мм., казенну частину до 6 мм., після чого обріз гвинтівки став вогнепальною зброєю придатною для стрільби при цьому снаряди отримують енергію, достатню для враження цілі, привласнивши його у ОСОБА_5 , винник злочинний умисел направлений на носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого на це законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 на початку літа 2023 року точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання, носіння вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно взяв обріз гвинтівки виготовлений шляхом переробки, а саме укорочення ложа та ствола, механічної обробки внутрішньої частини ствола та патронника, однозарядної, пневматичної, пружинно-поршневої гвинтівки «ИЖ-38» із серійним номером « НОМЕР_1 », промислового виготовлення, який внаслідок змін є вогнепальною зброєю, переніс його із свого житлового господарства за адресою АДРЕСА_2 до Козівського лісництва філії «Бережанське лісомисливське господарство» Державного підприємства «Ліси України», що розташований неподалік м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, а саме у квартал 48 виділ 25, де під одним із дерев заховав в поліетиленовому пакеті, та таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, та заховавши їх, продовжив умисно зберігати вогнепальну зброю без передбаченого на це законом дозволу, до 02 січня 2024 року.

Відповідно до ч.2 ст. 178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 не маючи будь-якого дозволу на такі дії, носив та зберігав вогнепальну зброю, чим порушив вимоги: п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за №901-VIII від 23.12.2015, Постанови Верховної Ради України за №2471-ХН від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

01 лютого 2024 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 246, ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 246 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити підозрюваному ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, який буде визначений судом, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 246, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 246, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України, які, згідно положень ст. 12 КК України, є:

-ч.3 ст. 246 КК України злочином невеликої тяжкості;

- ч.1 ст. 263 КК України тяжким злочином;

-ч.1 ст. 263-1 КК України - тяжким злочином.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 01 лютого 2024 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 , за обставин, вказаних в обвинувальному акті, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 246, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України й така кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01 лютого 2024 року.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкціям ч.3 ст. 246, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю відшкодував заподіяні збитки. Судом враховується тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, із яких те, що кваліфіковане за ч.3 ст. 246 КК України є нетяжким, а за ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України, - є тяжкі. Судом також приймається до уваги, що за місцем проживання обвинуваченого, відомості, які б його негативно характеризували відсутні; раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався і не є судимим, є учасником бойових дій та інвалідом 3 групи, має на утриманні мати віком 89 років.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин у судовому засіданні не встановлено.

Зважаючи на такі обставини, виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, є можливим без ізоляції обвинуваченого від суспільства й визначене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі у запропонованому терміні (ближче до нижньої межі санкції) є обґрунтованим, а також є наявними підстави для застосування у даному випадку положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від такого покарання із випробуванням та встановлення йому задля цього іспитового строку мінімальним терміном, а також покладення на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи зброї від 11 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/203-БЛ, на проведення експертизи затрачено 8 годин, вартість експертогодини складає 378,64 грн., витрати на проведення експертизи 3029,12 грн.

Положеннями статті 118 КПК України визначено, що процесуальні витрати складаються із, зокрема, витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Отже, у кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 3 029,12 грн., які прокурор просив стягнути з обвинуваченого на користь держави.

У свою чергу, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 клопотала перед судом про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від сплати такого виду процесуальних витрат, покликаючись при цьому на скрутний матеріальний стан обвинуваченого та перебування на його утриманні престарілої матері.

Відповідно до ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на вищенаведені обставини, враховуючи скрутний майновий стан обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи та учасником бойових дій, отримує соціальну допомогу у розмірі близько 2000 грн. щомісячно, суд вважає за доцільне частково звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення згаданої судової експертизи в розмірі 3 029,12 грн., - визначивши до стягнення із нього в рахунок держави 1039,12 грн. й компенсувавши 2000,00 грн. таких витрат за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Щодо вжитого стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд зазначає таке.

Ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1-4 ч.5 ст. 194 КК України, терміном на 2 місяці.

На даний час строк дії такого запобіжного заходу не закінчився, прокурор клопотав про продовження його дії до набрання вироком законної сили, захисник та обвинувачений щодо задоволення клопотання прокурора не заперечили.

Також у справі слід вирішити питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України, а також про вжиті заходи забезпечення у виді арешту речових доказів.

Про інші, вжиті заходи кримінального забезпечення суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , укладену в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 01 лютого 2024 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 02 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.246, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01 лютого 2024 року покарання:

-за ч.3 ст. 246 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-за ч.1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі терміном 4 (чотири) роки.

Із застосуванням ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі терміном 4 (чотири) роки з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання із покладеними обов`язками: не відлучатися із м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати за першим викликом суду, - залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта з проведення експертизи зброї від 12 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/2034-БЛ в розмірі 1 039 ( одна тисяча тридцять дев`ять) гривень 12 коп.

Компенсувати 2000,00 грн. процесуальних витрат на залучення експерта з проведення експертизи зброї від 12 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/2034-БЛ за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Припинити чинність арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 03 січня 2024 року, а саме на:

- металеву пилу, з сірою ручкою (упакована у сейф-пакет №PSP4201881), яка зберігається у камері зберігання речових доказів відділу поліції №-1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (квитанція №-248 від 02 січня 2024 року);

- один стовбур дерева (породи «Граб»), діаметром на пні 6.5 см на 5 см , довжиною 4.5 м.

Речові докази:

-металеву пилу, з сірою ручкою (упакована у сейф-пакет №PSP4201881), яка зберігається у камері зберігання речових доказів відділу поліції №-1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (квитанція №-248 від 02 січня 2024 року) конфіскувати в дохід держави;

-один стовбур дерева (породи «Граб»), який зберігається на відповідальному зберіганні у інженера охорони і захисту лісу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» філії «Бережанське лісомисливське господарство» ОСОБА_6 конфіскувати у дохід держави;

-пневматичну зброю (упакована у сейф-пакет №PSP4201884), яка зберігається у камері зберігання речових доказів відділу поліції №-1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (квитанція №-6 від 12 січня 2024 року) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1