Справа №523/2216/24
Провадження №1-кс/523/1833/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0000304, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000304, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

27.04.2023 до чергової частини відділення поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з УМП ГУНП в Одеській області про те що невстановлена особа на території Суворовського району міста Одеси займається втягуванням осіб жіночої статі в зайняття проституцією, для подальшого надання інтимних послуг за грошову винагороду.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до скоєння зазначеного кримінального правопорушення можливо причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначена інформація підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування на адресу УМП ГУНП в Одеській області, в порядку ст. 40 КПК України, слідчим було надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, з метою встановлення осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення.

Так, на виконання доручення та проведення заходів направлених на встановлення осіб, які займаються втягуванням осіб жіночої статі віком в зайняття проституцією, з УМП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали, відповідно до яких, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в своїй протиправній діяльності тісно співпрацює з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

30.05.2024, у період часу з 08:20 год. до 09:07 год. на підставі ухвали слідчого судді співробітниками поліції було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки "Iphone 14 Pro" модель: Q273LL, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки "Iphone 12 Pro" модель: NGK73LL, серійний номер: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім-картою № НОМЕР_7 .

Прокурор в судовому засіданні підтримала вимоги клопотання та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене в ході обшуку є доказами злочину.

Враховуючи те, що існують достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду предмет, є речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також беручи до уваги у разі повернення вказаного тимчасово вилученого майна будуть створені можливості для його знищення, або переховування, на підставі чого суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0000304, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведеного огляду за адресою: АДРЕСА_1 :

-мобільний телефон марки "Iphone 14 Pro" модель: Q273LL, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки "Iphone 12 Pro" модель: NGK73LL, серійний номер: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім-картою № НОМЕР_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1