ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ЄРДР №0001941 від 30.06.2023),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 05 квітня 2024 року включно.

Таке своє рішення місцевий суд мотивував тим, що не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, оскільки наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу суду постановлену з істотним порушенням норм чинного законодавства України, без належного обґрунтування доказами, а доводи, які містяться, не відповідають фактичним обставинам. Посилається на недоведеність прокурором продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які потягнули застосування до її підзахисного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може слугувати єдиною підставою для обрання саме цього запобіжного заходу. Зазначає, що ОСОБА_6 в порядку ст. 89 КК України є несудимим, має тісні соціальні зв`язки дружину та двоє неповнолітніх дітей, постійне місце проживання на території м. Луцька. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 відмовити. Застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які скаргу підтримали з підстав викладених в ній, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що 30 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0001941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , що стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам ухилення від суду; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, та на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника про те, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу втратили свою актуальність та вважає, що такі ризики, не змінилися.

ОСОБА_6 судимий за вчинення, зокрема і тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів, в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року, якою обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді