Справа № 711/2039/24
Номер провадження 1-кп/711/333/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 08.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, судимого:

1) вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.06.2011 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 29.01.2013 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 21 день;

2) вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.02.2014 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3) вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 06.03.2014 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.04.2014 по відбуттю строку покарання;

4) вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 29.03.2016 за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

5) вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 18.07.2016 за ч. 3 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70, ст. 75 України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Рішення переглянуто, відмінено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, звільнений умовно-достроково 05.08.2020 на невідбутий строк 6 місяців 28 днів;

6) вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2021 за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

7) вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.07.2022 за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року і 1 місяця позбавлення волі. Звільнено 31.05.2023 по відбуттю строку покарання;

8) вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

9) 15.06.2023 в рамках кримінального провадження № 0001969 скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України;

10) вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2024 за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, набрав законної сили 25.03.2024, -

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.12.2023 справа №711/9420/23, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2024, справа №711/9694/23, діючи систематично, умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив відносно потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 психологічне насильство, за наступних обставин.

Продовжуючи свій умисел, направлений на вчинення систематичного психологічного насильства, 19.12.2023 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 , почав висловлюватись нецензурною лайкою відносно своєї матері ОСОБА_5 , що принижує честь і гідність особи, яка полягала в принизливих словах, залякуванні, погрозах та нездатності потерпілої себе захистити від психологічного насильства.

Також, продовжуючи свій умисел, направлений на вчинення систематичного психологічного насильства, 05.01.2024, у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 , почав висловлюватись нецензурною лайкою відносно своєї матері ОСОБА_5 , що принижує честь і гідність особи, яка полягала в принизливих словах, залякуванні, погрозах та нездатності потерпілої себе захистити від психологічного насильства.

Як наслідок, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № СЕ-19/124-24/1134-ПС від 28.02.2024, ситуація здійснення домашнього насильства є психотравмуючою для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у останньої наявні зміни в емоційному стані, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню та виникли внаслідок насильства в сім`ї.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що 19 грудня 2023 та 5 січня 2024 дійсно вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері, в ході сварки виражався нецензурною лайкою, ображав її та погрожував, пошкодив майно. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив, зробивши для себе належні висновки, просив суворо не наказувати, надавши шанс на виправлення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_4 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство різного характеру, висловлюється нецензурною лайкою, породжує сварки, вимагає гроші, шкодить майно. Такі його дії викликають в неї страх, психологічні страждання та погіршення якості життя. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, інвалідом не являється, раніше судимий, вину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. З урахуванням того, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, вибачився, суд призначає йому покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді громадських робіт, що сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст.69, 69-1 КК України судом не встановлено.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2023, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Керуючись правилами складання покарань, визначених ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за цим вироком та покарання, призначене за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2023 - виконувати самостійно.

З огляду практики, викладеній у постанові Верховного суду України від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17, де касаційний суд з огляду на неоднаковість застосування ч. 4 ст. 70 КК України, зробив висновок про те, що у разі, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте у ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно, оскільки злочини вчинені до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2024, яким ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного у виді 1 року обмеження волі з визначенням іспитового строку тривалістю 1 рік, положення ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються. Покарання з випробуванням та цей вирок виконуються самостійно.

Згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 та страждання від нього потерпілої, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України та направити його для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та застосовано до нього обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці. Підстав для зміни або скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - суд не вбачає.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілою не пред`явлений, що не позбавляє права останню відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 17038 грн. 80 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, ст. 373, ст. 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2023, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Керуючись правилами складання покарань, визначених ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за цим вироком та покарання, призначене за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2023 - виконувати самостійно.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 , до якого застосований обмежувальний захід, покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Строк застосованого до ОСОБА_4 , на підставі ч. 3 ст. 91-1 КК України, обмежувального заходу та обов`язку, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, строком 2 (два) місяці, обчислювати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта - висновок № СЕ-19/124-24/1134-ПС від 28.02.2024 в розмірі 17 038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) грн. 80 (вісімдесят) коп.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1