Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/7374/21
Провадження № 1-кп/644/24/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.07.2021 року №0000568, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, працює без трудового оформлення, не одруженого, раніше судимого

1) 01.06.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

2) 20.09.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 198, 71 КК України до 1 року 6 місяців 14 днів обмеження волі, звільненого 20.09.2018 року із зали суду по відбуттю строк покарання;

3) 20.11.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, звільненого 28.07.2020 року з Диканівської ВК Харківської області (№12), по відбуттю строку покарання;

зареєстрованого та що фактично проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України, -

УСТАНОВИВ:

01.07.2021 приблизно 16:10, ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці на першому поверсі під`їзду №6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, будучи агресивно налаштованим після виниклого конфлікту з раніше незнайомим потерпілим ОСОБА_6 , та знаходячись один до одного обличчями на відстані витягнутої руки, вийняв з барсетки, згідно висновку судово-балістичної експертизи гладко ствольну пневматичну зброю - пістолет (або револьвер) калібру 4,5 мм, якій він заздалегідь заготовив для нанесення тілесних ушкоджень та з особливою зухвалістю здійснив два постріли у праву руку ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_6 побоюючись за своє життя та здоров`я розвернувся та направився до виходу з під`їзду, однак ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії здійснив два постріли у спину потерпілого ОСОБА_6 , заподіявши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи забійні рани на правій руці та тулубі, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею, ймовірно округлої форми, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі, каявся, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, пояснював, що дійсно, 01.07.2021 приблизно 16:10, зайшов на перший поверх під`їзду №6 за адресою: АДРЕСА_2 , мав намір перерахувати кошти, бо вийшов від нотаріуса, бачив на вулиці потерпілого, він забіг до під`їзду майже після нього, почав кричати, почав звинувачувати, що він наркоман, та йому це не сподобалось, він дістав з барсетки пістолет та здійснив близько 4 пострілів спочатку в руку потерпілого, а потім, коли той став бігти, у спину. Розуміє, що це було громадське місце, каявся, приносив вибачення, просив врахувати, що за час перебування справи в суді він до відповідальності не притягався, нових злочинів не вчиняв, пістолет викинув, змінив оточення, працює, не спілкується з особами, що порушують закон, мешкає із батьками. Просив провести розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, запевняв, що подібного більше не повториться.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження, потерпілим подано суду відповідну заяву, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для заподіяння тілесних ушкоджень.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення злочин, що є тяжким, відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений раніше судимий, але при цьому, період часу з моменту вчинення інкримінованого правопорушення до розгляду справи по суті нових правопорушень не вчиняв, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, працює без трудового оформлення, має місце реєстрації, проживає із батьками, тобто має стійкі соціальні зв`язки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Уилкокс и Херфорд проти Сполученого Королівства» (заяви № № 43759/10 та 43771/12), зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, з урахуванням обставин справи, того, що обвинуваченим вчинено кримінальний правопорушення злочин, що є тяжким, даних про особу обвинуваченого, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, хоча обвинувачений раніше судимий, але покарання відбув повністю, з моменту вчинення ним злочину пройшло майже три роки, за цей час нових кримінальних правопорушень обвинуваченим не вчинено, суд вважає за можливе застосувати вимоги ст.ст.75,76 КК України, із встановленням іспитового строку, оскільки саме даний вид покарання, на думку суду є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави за проведену Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-21/14916-БЛ від 27.07.2021 року в сумі 2059,44 грн, а також судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-21/14914-БЛ від 27.07.2021 року в сумі 1716,20 грн, а всього 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 64 копійки.

Речовий доказ CD-диск, білого кольору з відеофайлами з камер відеоспостереження, зберігати в матеріалах справи.

Речові докази спеціальні полімерні пакети із серійними номерами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , в яких знаходяться металеві сферичні предмети, що перебувають на зберіганні у ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, відповідно до квитанції №713, знищити.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду, протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1