Справа № 169/548/24
Провадження № 1-кп/169/91/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Турійськ Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, з угодою про визнання винуватості,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 69/2022 року «Про загальну мобілізацію», Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 року №32/321/501/13т, старшого солдата ОСОБА_5 25 лютого 2022 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи всупереч вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_5 24 березня 2024 року приблизно о 16:50 годині, перебуваючи на автодорозі Т0309, поблизу службового автомобіля марки «Renault Duster», білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами та виконують свої службові обов`язки, умисно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав неправомірну вигоду в сумі 1 000.00 гривень інспектору відділу реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 за непритягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Так, 24 березня 2024 року о 08:00 годині інспектор відділу реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (селище Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_7 , будучи в форменому одязі зі знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування в складі наряду групи реагування патрульної поліції в селищі Турійськ Ковельського району Волинської області та Ковельському районі Волинської області на службовому автомобілі марки «Renault Duster», білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про національну поліцію» вказані працівники поліції є службовими особами правоохоронного органу Національної поліції.

24 березня 2024 року о 16:18 годині ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_3 , сірого кольору, та рухаючись по автодорозі Т0309 в напрямку села Радовичі Ковельського району Волинської області з селища Турійськ Ковельського району Волинської області, був зупинений нарядом групи реагування патрульної поліції в селищі Турійськ Ковельського району Волинської області в складі інспектора відділу реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (селище Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_7 на службовому автомобілі марки «Renault Duster», білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на підставі пункту 2 частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

В подальшому, 24 березня 2024 року о 16:50 годині військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 у званні «молодший сержант» ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні службового автомобіля працівників поліції марки «Renault Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на території автомобільної дороги Т0309 в напрямку села Радовичі Ковельського району Волинської області з селища Турійськ Ковельського району Волинської області, під час винесення на нього постанови про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 121, частиною п`ятою статті 125, частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами та виконують свої службові обов`язки, умисно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив інспектору відділу реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 , який відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями та використовує надану йому владу та службове становище, пропозицію надання неправомірної вигоди та в подальшому, перебуваючи поблизу службового автомобіля працівників поліції на узбіччі автомобільної дороги Т0309 в напрямку села Радовичі Ковельського району Волинської області з селища Турійськ Ковельського району Волинської області, діставши із кишені власних штанів одну банкноту Національного банку України номіналом «1 000 гривень» з серійним номером АД 8583757, поклав їх у кишеню куртки поліцейського ОСОБА_6 за невчинення дій з використанням наданої поліцейським влади, зокрема, не складання відносно нього вищезазначеної постанови про адміністративне правопорушення, тим самим надав вищевказаному працівнику поліції неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

З реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що 30 квітня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України.

22 травня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, призначається у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень; обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Слідчим 22 травня 2024 року складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як установив суд, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 12 КК України є нетяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачена санкцією частини першої статті 369 КК України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту 9 частини другої статті 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній немає можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у підготовчому судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

На підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2024 року, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог статей 96-1,96-2 КК України судом застосовується спеціальна конфіскація до предметів та речових доказів кримінального правопорушення грошової купюри номіналом 1 000 гривень,серійний номер АД 8583757.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 травня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2024 року на майно, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, а саме, грошову купюру номіналом 1 000 гривень, серійний номер АД 8583757, скасувати.

Речові докази, а саме, грошову купюру номіналом 1 000 гривень, серійний номер АД 8583757, поміщену в спеціалізований пакет «Національна поліція України» WAR 165831, який знаходиться на зберіганні у відділенні Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вул. Градний узвіз, 4, конфіскувати в дохід держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий