ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4752/21

Провадження № 1-кп/210/211/24

11 березня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури - ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке 25 червня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України.

15 лютого 2024 року прокурором в данному кримінальному провадженні подано змінений обвинувальний акт відповідно якого дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено усне клопотання про закриття кримінального провадження в обґрунтування якого посилається на зміст зміненого обвинувального акту та зазначає, що 30 червня 2021року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 345 КК України. Крім того, 15 лютого 2024 року прокурором подано змінений обвинувальний акт відповідно якого, дії ОСОБА_4 кваліфіковано вже за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження. Враховуючи, що змінене обвинувачення відноситься до кримінальних проступків, та згідно ст. 49 КК України строки давності за даним кримінальним правопорушенням (передбачені в два роки), вже сплили.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони захисту, з огляду на наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За приписами частини восьмої статті 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 285 КПК України закріплено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з частиною першою статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до частини четвертої статті 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; порядок обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Отже, строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в справі № 449/1689/19 наголосив на тому, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст. 49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п?ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п?ять років.

Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише у разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п?ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п?ятнадцять років з дня вчинення злочину.

У разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК України, подовженого на період ухилення.

Закінчення загальних строків, встановлених частиною другою цієї статті (п?ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п?ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 року у справі №735/1121/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 125 КК України, санкція статті передбачає покарання за вчинене правопорушення у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року., що згідно ст. 12 КК України відноситься до проступків.

Як зазначено в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 травня 2018 року (справа N 665/2387/14-к) та в постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 травня 2020 року (справа N 127/6935/16-к), факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч.1 ст.49 КК (у редакції Закону N 1183-VIIвід 8 квітня 2014 року). Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення. Відтак, у разі підтвердження факту ухилення особи від слідства, строки давності для неї становлять п`ятнадцять років із часу вчинення інкримінованого злочину.

Для застосування зазначеної норми обов`язково має бути підтверджено факт ухилення особи від досудового слідства або суду, що є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст.49 КК (у редакції Закону N 2617-VIII від 22 листопада 2018 року). При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.

Так, під час розгляду справи, внаслідок систематичних неявок обвинуваченого для розгляду обвинувального акту відносно нього, ухвалами суду від 14 лютого 2022 року, 27 квітня 2022 року до нього було застосовано приводи.

В судові засідання, що були призначені судом, обвинуваченого було повідомлено судовими повістками, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2022 року, обвинуваченого було оголошено в розшук у зв`язку з його неявками в судове засідання. Вирішено зупинити провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 . На вказане судове засідання обвинуваченого було повідомлено у встановленому законом порядку рекомендованим листом (а.с.51).

Крім того, судом неодноразово вживались заходи спрямовані на своєчасний розгляд справи за участі обвинуваченого, оскільки для доставлення ОСОБА_4 до суду, відносно нього було застосовано приводи й розшук. Відтак, вказані дії, на переконання суду, свідчать про зловживання обвинуваченим своїми процесуальними правами з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, внаслідок закінчення строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

На переконання суду за відсутності чіткого унормування ч. 2 ст. 49 КК шляхом унесення відповідних змін, висновок про її застосування не може виходити за межі буквального змісту закону.

Перебіг давності у даному кримінальному провадженні був перерваний 19 травня 2022 року.

Захисник не навів грунтовних доводів, що строки давності відносно ОСОБА_4 сплинули незважаючи на те, що перебіг давності був перерваний.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відмова у задоволенні клопотання не перешкоджає повторному заявленю за наявності умов застосування давності, передбачаної статті 49 КК УКраїни з урахуванням періоду розшуку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 7-29, 128, 129, 248, 284 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25 червня 2021 року за №0000312 на підставі статті 49 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженю не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2024 року та проголошено 13 березня 2024 року о 11 год. 50 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Суддя: ОСОБА_1