Провадження № 1-кс/761/7536/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.10.2023 (справа № 761/38479/23) у кримінальному провадженні № 0000843 від 11.08.2023,

установив:

На електронну адресу Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.10.2023 (справа № 761/38479/23) у кримінальному провадженні № 0000843 від 11.08.2023.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту майна, адвокат зазначив, що слідчими СУ ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000843 від 11.08.2023.

Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.10.2023 (справа № 761/38479/23), накладено арешт, зокрема на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 350 D», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

На думку адвоката, зазначений автомобіль не є знаряддям злочину у кримінальному провадженні та наразі відсутні будь-які відомості щодо залишення наявних слідів злочину на ньому. ОСОБА_5 , як власник арештованого автомобіля (право власності на який є діюче та ніким не оскаржене), не має процесуального статусу а ні свідка, а ні підозрюваного.

Адвокат у клопотанні зазначає, що втручання у право власності третіх осіб, як арешт майна, вже не відповідає принципу пропорційності, коли має бути дотримано справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом основних прав людини. А враховуючи конкретні обставини справи, скасування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна) жодним чином не зашкодить виконанню завданню кримінального провадження.

А тому, адвокат просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.10.2023 (справа № 761/38479/23), а також зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП у місті Києві передати безоплатно автомобіль MERCEDES-BENZ S350D р.н. НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 25.03.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 26.03.2024 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання адвоката про скасування арешту майна, зазначивши, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000843 від 11.08.2023 триває.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.10.2023 (справа № 761/38479/23) у кримінальному провадженні № 0000843 від 11.08.2023, накладено арешт на арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ S 350 D» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , згідно реєстраційної картки ТЗ зареєстрований за ОСОБА_6 , а саме на: транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 350 D», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; предмет зовні схожий на рушницю ESCORT MAGMAN BTS 12 (bullpup) калібр 12/76, серійний номер НОМЕР_3 .

Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали слідчого судді, арешт на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 350 D», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 накладено з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Зазначена процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

У той же час, оцінюючи наведені заявником доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, в рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини» ЄСПЛ, оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п.195). Крім того, в п. 203 рішення у наведеній справі ЄСПЛ, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

У судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 13.07.2023 наразі триває, досудове розслідування здійснюється слідчими СУ ГУНП у місті Києві, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.

Також слідчий суддя враховує, що датою державної реєстрації арештованого автомобіля за ОСОБА_5 є 21.10.2023, при цьому 17.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.09.2023 проведено обшук транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ S 350 D», належного на праві приватної власності ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Зазначене може свідчити про умисне приховування належного підозрюваному майна, з метою недопущення його конфіскації у подальшому. А тому, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалою від 23.10.2023 обґрунтовано накладено арешт на вказане майно, за наявності правових підстав, визначених ст. 170 КПК України, тому підстав вважати, що арешт накладено необґрунтовано - немає.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, виходячи із завдань кримінального провадження, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.10.2023 (справа № 761/38479/23) у кримінальному провадженні № 0000843 від 11.08.2023.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.10.2023 (справа № 761/38479/23) у кримінальному провадженні № 0000843 від 11.08.2023 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7