17.05.2024
справа №642/2504/24
провадження №1-кс/642/1568/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 24.12.2012 Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 70, ч. 2 ст. 186, ч. 2ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна, звільнений 24.07.2020, у зв`язку з відбуттям строку покарання

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищезазначене клопотання. Як вбачається з матеріалів, в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.05.2024, в період з 13 години00 хвилин до 13 години 51 хвилини, знаходячись поблизу кафе «Вдали от жен», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , помітив, що на сходинках його товариш ОСОБА_6 знайшов банківську картку з NFC- чіпом для безконтактної оплати АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на привласнення банківської картки АТ «Перший Український Міжнародний Банк»

№ НОМЕР_1 , що є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, та в подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_7 забрав вищезазначену банківську картку у свого товариша ОСОБА_6 собі, не намагаючись повернути її власнику, тим самим привласнив вищевказану банківську картку.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1

ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, 24.12.2012 Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 70, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 10 років, з конфіскацією майна, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену, в установленому законом порядку, судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 01.05.2024, ОСОБА_4 , після незаконного привласнення банківської картки

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи, що на вказаній банківській картці є грошові кошти та вона оснащена NFC- чіпом для безконтактної оплати, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, будучи достеменно обізнаним про введення військового стану, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався та діє на сьогоднішній день, відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, прийшов до магазину «АТТИКА» № НОМЕР_2 , що належить ТОВ «СБС», який розташований за адресою:м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 62/2, де о 13 годині 51 хвилині 48 секунд,

здійснив крадіжку коштів шляхом безконтактної оплати товару вищевказаною привласненою банківською карткою на суму 86 гривень, о 13 годині 52 хвилини 34 секунди, здійснив крадіжку коштів шляхом безконтактної оплати товару вищевказаною привласненою банківською карткою на суму 97 гривень 80 копійок, о 13 годині 54 хвилини 32 секунди, здійснив крадіжку коштів шляхом безконтактної оплати товару вищевказаною привласненою банківською карткою на суму 278 гривень 50 копійок. Після чого, ОСОБА_4 направився до магазину «АТТИКА» № НОМЕР_3 , що належить ТОВ «АТТИКА- 2007», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 43, де о 14 годині 06 хвилин 23 секунди, здійснив крадіжку коштів шляхом безконтактної оплати товару вищевказаною привласненою банківською карткою на суму 89 гривень. Всього, ОСОБА_4 здійснив крадіжку коштів шляхом безконтактної оплати товару вищевказаною привласненою банківською карткою на суму 551 гривня 30 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, і своїми протиправними умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду на загальну суму 551 гривня 30 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

17.05.2024, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитом потерпілого, впізнанням за фотознімками, оглядом місця події, допитами свідків, вилученими речовими доказами та їх оглядом.

При цьому, вивченням матеріалів кримінального провадження та даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на даний час у кримінальному провадженні мають місце ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється обвинувачується.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим, без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. З огляду на зазначені обставини, в даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, прохав обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, пославшись, що він не має бажання переховуватись від органу досудового слідства та суду, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали, заслухавши сторін кримінального провадження, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_4 згідно ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, за віком та станом здоров`я підозрюваного відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою, раніше засуджений, у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню iншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосування iнших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_4 суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмiрi 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028 грн. х 40), а саме - в сумі 90 840 гривень. При цьому в разі внесення застави необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ряд обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», строком на 60 діб, а саме до 15.07.2024 включно.

Визначити суму застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 90 840 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Термін дії ухвали до 15.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1