Номер провадження: 11-сс/813/710/24
Справа № 496/1371/24 1-кс/496/708/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000197 від 22 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2024 року задоволено клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладено арешт на документи, які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події 21.02.2024 року у період часу з 14 год. 59 хв. по 15 год. 07 хв. на території контрольно-прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого на ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а саме на довідку ВЛК № 274 від 11.01.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_3 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.01.2023 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , із забороною відчуження, розпорядження, користування до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на документи, які виявлені та вилучені під час огляду місця події, а саме на довідку ВЛК № 274 від 11.01.2023р. видану ІНФОРМАЦІЯ_3 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.01.2023р. видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши строк дії ухвали до 25 квітня 2024 року включно.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що у матеріалах справи відсутні належні докази того, що власник майна ОСОБА_7 або його представник повідомлялись про дату та час розгляду клопотання про арешт майна.

В оскаржуваній ухвалі не визначені мета та підстави для арешту, а доводи слідчого судді про те, що вилучене майно має бути досліджено експертом необґрунтовані, оскільки будь-які експертизи у кримінальному провадженні не призначені.

Крім того, строки накладення арешту на майно, а саме «до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні», порушують права власника майна, тому доцільно обмежити строк дії ухвали слідчого судді до часу, який є потрібним і достатнім для проведення органом досудового розслідування відповідних процесуальних дій, направлених на встановлення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.1 ст.172 та ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без участі прокурора.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З клопотання органу досудового розслідування вбачається, що сектором дізнання ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000197 від 22 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 21.02.2024 року до Ч/Ч ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що 21.02.2024 року об 11:05 годині за адресою АДРЕСА_1 було зупинено на пункті пропуску громадянина ОСОБА_7 , який пред`явив співробітнику ДПСУ ТПВ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.01.2023 року та довідку ВЛК № 274 від 11.01.2023 року видані ІНФОРМАЦІЯ_5 на його ім`я з явними ознаками підробки.

21.02.2024 року у період часу 14:59 год. по 15:07 год., за участі ОСОБА_7 проведено огляд місця події на території контрольно-прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований на 49 км автошляху М-15 (Одеса - Рені), в ході якого виявлено та вилучено: довідку ВЛК № 274 від 11.012023 р. на ім`я ОСОБА_7 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.01.2023 р. видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_7 які належать останньому, які були вилучені та запаковані до сейф пакету Національної поліції України за № ЕХР0203272.

22.02.2024 року у якості свідка допитано співробітника ДПСУ ОСОБА_10 який пояснив, що 21.02.2024 року в Одеській обл. Одеського р-н с.Маяки 49 км Одеса - Рені ОСОБА_7 , пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_3 на його ім`я та під час перевірки було встановлено, що вказані документи мають ознаки підробки, а саме, при огляді співробітником ДПСУ наданих документів дистанційно через ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що даний громадянин не перебуває на обліку в даному РТЦК та СП.

Клопотання про арешт майна мотивоване тим, що в кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вказані документи, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, а тому відповідають критеріям ст.98 КПК України. Вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого призначення у кримінальному провадженні судової експертизи.

Обставини можливої підробки вилучених документів, на даній стадії, підтверджується доданими до клопотання матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 21.12.2024 року та фото таблицею до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , іншими матеріалами, які долучені до клопотання органу досудового розслідування.

Існуючі первинні дані щодо події, яка досліджується в даному кримінальному провадженні, можуть вказувати на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, тому з метою прийняття остаточного рішення щодо доведеності наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, органу досудового розслідування дійсно необхідно встановити чи дійсно мала місце підробка документів, в тому числі і шляхом проведення відповідних експертних досліджень та витребування відповідних матеріалів від органу який видавав вказані документи.

Разом з цим, слідчим суддею під час розгляду клопотання дізнавача про накладення арешту на майно та ухваленні рішення, були допущені істотні порушення норм КПК, які є підставою для скасування оскарженої ухвали.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як убачається з матеріалів провадження, оскаржена ухвала слідчим суддею постановлена без участі власника майна ОСОБА_7 та його представника.

Невиконання слідчим суддею приписів ст.172 КПК України призвело до порушення права ОСОБА_7 на доступ до справедливого суду, а отже слідчим суддею було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Встановлені апеляційним судом порушення вимог КПК, допущені слідчим суддею під час розгляду клопотання дізнавача, є підставою для скасування оскарженої ухвали.

Вирішуючи питання щодо вмотивованості клопотання дізнавача про накладення арешту на документи ОСОБА_7 та чи підлягає воно задоволенню, апеляційний суд враховує наступне.

Апеляційний суд погоджується з доводами дізнавача про те, що накладення арешту на вилучені у ОСОБА_7 документи пов`язане саме з необхідністю встановлення їх оригінальності та відсутності ознак підробки, тому ці документи на даній стадії досудового розслідування, є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям визначеним у ст.98 КПК. Тому, з метою забезпечення збереження речових доказів існує необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Апеляційний суд вважає, що метою накладення арешту на майно, в даному конкретному випадку, є збереження речових доказів - документів з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження. Крім того, арешт майна обумовлений необхідністю проведення експертних досліджень.

За наведених обставин, апеляційний вважає клопотання дізнавача в частині необхідності накладення арешту на майно обґрунтованим.

Водночас апеляційним судом встановлено, що органом досудового розслідування та прокурором, після реєстрації в ЄРДР відомостей щодо факту вчинення кримінального правопорушення, не було здійснено необхідних слідчих дій, направлених на встановлення оригінальності чи підробки вищевказаних документів.

Так, в матеріалах провадження відсутні докази про те, що у даному кримінальному провадженні призначалась судова експертиза вилучених документів, а також докази щодо здійснення запитів до ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою встановлення або спростування факту видачі на ім?я ОСОБА_7 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки ВЛК.

Невжиття прокурором та дізнавачем необхідних та дієвих заходів щодо проведення невідкладних слідчих дій безпосередньо після внесення відомостей до ЄРДР апеляційний вважає невиправданою неефективністю досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний визнає слушними доводи представника власника майна про тривале зволікання органом досудового розслідування із встановленням чи спростуванням факту підробки вилучених документів, яке є фактично єдиною підставою для накладення арешту на майно.

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, можуть мати ознаки бездіяльності прокурора та дізнавача та свідчити про неналежне відношення до проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке з урахуванням специфіки даного кримінального провадження, вимагає оперативних та ефективних дій, направлених на досягнення мети досудового розслідування.

Разом з цим, з урахуванням нездійснення органом досудового розслідування до теперішнього часу всіх необхідних слідчих дій у даному кримінальному провадженні та існування беззаперечної необхідності їх проведення для досягнення мети та завдань кримінального провадження, що регламентовано ст.2 КПК, апеляційний вважає, що тимчасове позбавлення власника права на користування майном, щодо якого існують розумні підозри вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, в даному випадку, на період часу достатнього для проведення необхідних слідчих дій, є обґрунтованим і виправдовує таке втручання у право власності. Таке обмеження, на думку апеляційного суду, буде співрозмірним, слугуватиме досягненню завдань кримінального провадження та відповідатиме забезпеченню інтересів держави Україна.

За наведених обставин, апеляційний вважає за необхідне частково задовольнити клопотання дізнавача, шляхом накладення арешту на вилучені документи, але на період розумного часу, достатнього для проведення слідчих дій, зокрема направленням запитів для встановлення або спростування факту видачі цих документів відповідним органом та інших дій у разі необхідності, в тому числі пов`язаних з призначенням експертних досліджень.

Апеляційний суд вважає, що тривале обмеження особи в період воєнного стану в праві користування військово-обліковими документами, в сукупності з недотримання органом досудового розслідування та прокурором розумних строків розслідування та невиправданого зволікання з проведенням першочергових слідчих дій, може призвести до порушення прав ОСОБА_7 .

Приймаючи до уваги встановлені обставини, з метою досягнення справедливого балансу між правами та інтересами власника майна та завданнями досудового розслідування, закріпленими в ст.2 КПК, виконуючи вимоги ст.170 та 173 КПК, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження цим майном.

Разом з тим, керуючись положеннями ст.28, п.п.5,6 ч.2, ч.4, п.5 ч.5 ст.173 КПК, враховуючи обставини кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне обмежити строк дії арешту на час, який є розумним та достатнім для проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій.

Одночасно, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу прокурора та дізнавача на вимоги ст.28 КПК, у відповідності до яких під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Враховуючи встановлену апеляційним судом неефективність досудового розслідування та відсутність належної організації та нагляду за досудовим розслідуванням з боку прокурора-процесуального керівника в даному кримінальному провадженні, що полягає у нездійсненні необхідних та невідкладних заходів для встановлення обставин кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу дізнавача та прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні на необхідність дотримання вимог ст.28 КПК України щодо розумних строків досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про часткове задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2024 року, якою накладено арешт на документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000197 від 22 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накласти арешт на довідку ВЛК № 274 від 11.01.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_3 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.01.2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Визначити строк дії ухвали до 27 червня 2024 року.

Звернути увагу т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та прокурора-процесуального керівника на необхідність додержання розумних строків, передбачених ст.28 КПК України під час проведення досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000197 від 22 лютого 2024 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4