Справа № 761/8828/24
Провадження № 1-кс/761/6187/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 241 051 000 0004 14, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 120 241 051 000 0004 14, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone», який належить ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СД ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000414, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2024 приблизно об 11 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 39 працівниками поліції виявлено громадянина ОСОБА_3 , у якого в лівій кишені куртки виявлено один згорток з клейкою стрічкою, розмотавши який було виявлено один поліетиленовий пакетик з речовиною невідомого походження, який останній зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, 01.03.2024 під час затримання ОСОБА_3 та проведення особистого обшуку в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone».

З метою з`ясування істини по кримінальному провадженню, недопущення зникнення, втрати або пошкодження тимчасово вилученого майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, прокурор просив накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone», що був вилучений у ОСОБА_3 .

В судове засідання прокурор не з`явився, звернувся із заявою про розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що доводи клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши власника майна, вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з наданих матеріалів клопотання, у провадженні СД ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000414, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

01.03.2024 під час затримання ОСОБА_3 та проведення особистого обшуку в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone».

Обґрунтовуючи підстави для накладення арешту слідчий вказує, що вилучений телефон, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а необхідність накладення арешту виникла для забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей, які б у відповідності до ст. 170 КПК України давали підстави для накладення арешту на мобільний телефон, що належить ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Проте, в доданих до клопотання слідчого матеріалах відсутні будь-які дані, які б вказували, що вилучений мобільний телефон може містити відомості, які має доказове значення у даному кримінальному провадженні № 120 241 051 000 0004 14 за ч. 1 ст. 309 КК України

Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений лише на гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом тобто ті які містять ознаки встановлені ст. 98 КПК України, а тому без доведеності незаконності походження тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям даної норми закону, слідчий суддя позбавлений можливості накласти на нього арешт із цією метою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення якого застосовуються на території України поряд з національним законодавством, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинну слугувати не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна дотримуватись розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Зазначене твердження міститься у Рішенні «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» від 24.10.1986 року.

Отже сукупність вказаних вище обставин свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone» у чохлі, IMEI НОМЕР_1 в який вставлена сім карта з абонентським номером НОМЕР_2 мобільного оператора «Лайф селл», який належить ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: