Справа № 703/850/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником - прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29.02.2024 під №0000188, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрестище Слов`янського району Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні малолітніх дітей 2014, 2015 та 2021 р.н., непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

затриманого в порядку ст.208 КПК України 28.02.2024 о 23 год. 50 хв. (час фактичного затримання - 28.02.2024 о 23 год. 30 хв.),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України,

установив:

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Черкаського ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000188 від 29 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, в ході проведення досудового слідства у якому встановлено, що ОСОБА_5 28 лютого 2024 року близько 22 години 11 хвилин, перебуваючи на вузловій електрифікованій дільничній залізничній станції Шевченківської дирекції Одеської залізниці, що розташована по пров. Тараса Шевченка, 1, м. Сміла Черкаської області, та являє собою пункт (сукупність об`єктів інфраструктури), що розділяє залізничні колії на перегони або блок-дільниці, забезпечує функціонування інфраструктури залізничного транспорту загального користування або незагального користування, має колійний розвиток, що дозволяє виконувати операції з приймання, відправлення, схрещення й обгону поїздів, операції з обслуговування пасажирів та приймання, видавання, навантаження, вивантаження вантажу, багажу, вантажобагажу, а за наявності розвинених колійних пристроїв - виконувати маневрові роботи з розформування та формування поїздів і технічні операції з поїздами, а також підготовку залізничного рухомого складу, контейнерів до перевезення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи прямий умисел на привертання до себе уваги правоохоронних органів, шляхом здійснення телефонного дзвінка з власного мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , повідомив оператору лінії «102»неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності, про те, що має при собі дві гранати та погрожує скоїти підрив залізничного вокзалу, що в м. Сміла Черкаської області. При цьому, ОСОБА_5 , достовірно знав, що вказане повідомлення не відповідає дійсності та є неправдивим, оскільки у нього відсутні будь-які предмети, що можуть спричинити вибух.

Таким чином, ОСОБА_5 створив умови, які б потягли за собою загрозу загибелі людей, настання тяжких наслідків, а саме: створення обстановки загального страху, внаслідок чого було б паралізовано нормальний графік роботи вузлової електрифікованої дільничної залізничної станції Шевченківської дирекції Одеської залізниці, що розташована по пров. Тараса Шевченка, 1, м. Сміла Черкаської області.

28 лютого 2024 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.

29 лютого 2024 року, з врахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху, якщо об`єктами завідомо неправдивого повідомлення стали об`єкти критичної важливої інфраструктури.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та враховуючи, що встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, так як підозрюваний не одружений, не працює, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, останній постійно проживає у м. Слов`янськ Донецької області, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаному ризику, у зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали та зазначили, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України. При цьому, з огляду на існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, а також особи підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків не має, вважають, що будь-який з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні, з урахування позиції підозрюваного, не заперечував проти задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши доводи слідчого та прокурора, заслухавши думку підозрюваного та позицію захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з ЄРДР від 29 лютого 2024 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000188 внесені до вказаного реєстру 29 лютого 2024 року за фабулою: «28 лютого 2024 року близько 22 години 11 хвилин до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_5 про те, що перебуваючи на залізничному вокзалі в м. Сміла Черкаської області, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про наявність в нього двох гранат та про намір їх підірвати, що свідчить про завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян» - правова кваліфікація - ч.2 ст.259 КК України.

29 лютого 2024 року старшим слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до якого, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, за обставин, які викладені у клопотанні слідчого.

У цей же день, о 17 годині 05 хвилин ОСОБА_5 вручено вищевказане повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також оголошені та роз`яснені права підозрюваного.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у копіях: витягу з ЄРДР від 29 лютого 2024 року за №0000188; рапорту інспектора СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 29 лютого 2024 року; рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 28 лютого 2024 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28 лютого 2024 року; постанови серії ЕГА №1344302 від 26 лютого 2024 року по справі про адміністративне правопорушення; постанови серії ЕГА №1345389 від 27 лютого 2024 року по справі про адміністративне правопорушення; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 29 лютого 2024 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 29 лютого 2024 року; протоколу огляду предметів від 29 лютого 2024 року, свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Доказів, які свідчать про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 судимостей, матеріали клопотання не містять.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за яке законом передбачено покарання, згідно санкції ч.2 ст.259 КК України, у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий, як на підставу застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначили, зокрема, про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України

Слідчий суддя погоджується з вищевказаними доводами прокурора та слідчого, а також вважає, що в ході розгляду даного клопотання встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язані з необхідністю обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, достовірно знаючи про суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, у разі доведеності його вини, хоча і має зареєстроване місце проживання, яке знаходиться в м. Слов`янськ Донецької області, однак у такому, як вбачається з матеріалів клопотання, фактично не проживає, не одружений, не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, слідчий суддя не виключає можливість його переховування від органу досудового розслідування та суду.

Згідно п.4, 5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , хоча і має зареєстроване місце проживання, однак фактично у такому не проживає, місця проживання на території проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не має, неодружений, не працевлаштований, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, під час судового розгляду, слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та приймаючи до уваги відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з погрозою застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 затриманий на підставі ст.208 КПК України, 28 лютого 2024 року.

Таким чином, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 необхідно рахувати з 28 лютого 2024 року.

Керуючись ст.177, 178, 183, 194, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником - прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29.02.2024 під №0000188, про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 28 лютого 2024 року по 27 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що учасники провадження не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж дії запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали вручити підозрюваному, прокурору і захиснику негайно після її оголошення та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Повний текст ухвали оголошений о 12 год. 50 хв. 04 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1