Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5566/23
Провадження №: 1-кп/332/128/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

25.01.2002 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

17.07.2002 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 25.01.2002 та визначено 5 років 6 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна;

11.04.2006 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 25.01.2002 та визначено 3 роки 6 місяці позбавлення волі;

17.10.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

19.11.2011 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

04.11.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2011 та визначено 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 23.08.2016 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 8 місяців;

17.07.2021 відносно ОСОБА_4 направлено обвинувальний акт до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України (за епізодом від 01.07.2021);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим відповідним Законом № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.05.2023 приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185, 186 КК України, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому Законом порядку, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно Указу Президента України введено воєнний стан, перебуваючи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав ноутбук «Асеr Аspire 3000» в корпусі сірого кольору, з зарядним пристроєм, вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/108- 23/13171-ТВ від 25.08.2023 становить 1000 гривень та ноутбук марки «Samsung» в корпусі чорного кольору, модель 300Е5, із зарядним пристроєм, вартістю 2000 гривень, які належать ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 розпорядився вказаним вище майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Своїми умисними діям ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Щиро розкаявся. Суду пояснив, що він тимчасово проживав у будинку Христини за адресою: АДРЕСА_3 . Остання поїхала за кордон. У зв`язку із тим, що йому не вистачало грошей на харчування та утримання господарства він 02 травня минулого року приблизно в обідній час з вказаного будинку викрав два ноутбуки та здав їх приблизно за одну тисячу на ринку на запчастини. В подальшому з даного будинку переїхав та почав проживати за іншою адресою. Через пару тижнів після цього до нього приїхали співробітники поліції. Він останнім показав, куди здав ноутбуки. Один повернули, а іншого вже не було. Він планує відшкодувати шкоду, однак не знає, яким чином, адже ОСОБА_7 знаходиться за кордоном. Ким доводиться потерпіла ОСОБА_6 його знайомій Христині, він не знає.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

вчинення кримінального правопорушення

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності. Просила призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, а також документів, що стосуються речових доказів та довідок про витрати на проведення експертизи.

Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого

Під час допиту обвинувачений підтвердив, викладені в обвинувальному акті обставини, і визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, покази обвинуваченого суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення судом покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, стан здоров`я - на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, соціальні зв`язки - розлучений, перебуває у цивільному шлюбі, на його утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 , покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , той факт, що він щиро каявся, матеріальна шкода відшкодована частково через неможливість відшкодувати шкоду у повному обсязі через перебування потерпілої за кордоном, думку потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, цивільний позов не подала, а також позицію прокурора, щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Згідно з довідками НДЕКЦ МВС про витрати на проведення експертизи, витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні складають 956,00 грн, тому на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

У справі цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати на проведення експертизи в сумі 956,00 грн на рахунок держави.

Речові докази: ноутбук марки «Асеr Аspire 3000» в корпусі сірого кольору залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1