Справа № 592/2196/24
Провадження № 1-кп/592/335/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000033, відомості за яким 07.01.2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово не працює та ніде офіційно не працевлаштований, який має повну середню освіту, неодруженого, громадянина України, українця, раніше не судимого, військовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

06.01.2024 року близько 20 годин 30 хвилин ОСОБА_3 перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 . В цей момент, для з`ясування відносин з сусідами у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме: до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в якій проживають ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з прямим умислом, направленим на порушення недоторканості житла особи та незаконного проникнення до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною адресою, діючи умисно, протиправно, таємно, всупереч волі законного володільця, ривком, із застосуванням сили відчинив вхідні двері зазначеної квартири. Після цього ОСОБА_3 проник до вказаної квартири, ігноруючи законні вимоги власника ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_6 покинути приміщення їх квартири, чим порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла особи. На підставі викладеного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до житла ОСОБА_5 .

Не спиняючись на вчиненому, продовжуючи свою протиправну діяльність, 06.01.2024 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи в коридорі квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 почав словесну сварку з ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 , в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи на ґрунті неприязних відносин свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень, тобто діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій ОСОБА_6 , перебуваючи в коридорі вказаної квартири, ОСОБА_3 вихопив із рук потерпілої кухонний ніж, яким вона готувала їжу, та наніс вказаним ножем три удари в область лобної та тім`яної ділянок потерпілій ОСОБА_6 , від чого вона впала на підлогу у коридорі квартири. Після чого ОСОБА_3 носком лівої ноги наніс один удар в обличчя ОСОБА_6 . Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження: забійна рвана рана слизової верхньої губи, забійні рани лобної та тім`яної ділянок, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 92 від 23.01.2024 року є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. В результаті вчинення вищевказаних протиправних дій, що виразилось в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не спиняючись на вчиненому, продовжуючи свою протиправну діяльність, 06.01.2024 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи в коридорі квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , продовжуючи словесну сварку, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи на ґрунті неприязних відносин свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень, тобто діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорі вказаної квартири, ОСОБА_3 кулаками обох рук наніс близько 12 ударів в обличчя та по голові потерпілому ОСОБА_5 . Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 забій м`яких тканин правої щічної ділянки, гематому та садно, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 88 від 23.01.2024 року є легкими тілесними ушкодженнями. В результаті вчинення вищевказаних протиправних дій, що виразилось в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду про те, що 06.01.2024 року він дійсно умисно незаконно проник до житла, умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потерпілій ОСОБА_6 , умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати, призначити покарання у виді штрафу.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. п. 46, 49) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

При цьому суд керувався принципом поза розумним сумнівом , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine ) від 14.02.2008 року, заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або за відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження.

Зіставивши ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Зіставивши ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як умисне незаконне проникнення до житла.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, вчинені ОСОБА_3 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відносяться до категорії кримінальних проступків.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином.

Має постійне місце проживання та постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1) .

Є особою молодого віку (а. п. 1, 39-41) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 (а. п. 1, 27, 42) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань № 01-17/01/225 від 29.01.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звертався до лікарів-наркологів комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань та перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні інтенсивної терапії та детоксикації медичного центру з 26.09.2022 року до 27.09.2022 року з діагнозом Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан відміни . З 28.09.2022 року до теперішнього часу за наданням медичної допомоги до лікарів-наркологів медичного центру не звертався (а. п. 31) .

Раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався (а. п. 32) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласна клінічна спеціалізована лікарня № 124п/01-11 від 19.01.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований/проживає за адресою: АДРЕСА_2 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 33) .

Незадовільно характеризується за місцем проживання (а. п. 34) .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 98 від 05.02.2024 року: 1. На даний час ОСОБА_3 будь-яким психічним захворюванням не страждає. 2. На момент вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_3 на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а. п. 35-37) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 49) ; - активне сприяння розкриттю кримінального проступку (а. п. 49) ; - молодий вік (а. п. 1, 39-41) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні кримінальних проступків.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активне сприяння розкриттю злочину обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, думку прокурора, думку обвинуваченого, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді штрафу. Розмір штрафу суд визначає залежно від тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_3 ані під час досудового розслідування, ані до початку розгляду справи по суті пред`явлені не були (а. п. 3) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.01.2024 року у справі № 592/600/24, провадження № 1-кс/592/318/24 на ніж, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України ( ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. п. 6, 11, 28, 29, 38) .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а. п. 7, 10) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта відсутні (а. п. 3) .

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувалися (а. п. 3) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 615 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-53, 125 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. ;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.01.2024 року у справі № 592/600/24, провадження № 1-кс/592/318/24 на ніж, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі, а саме:

- ніж, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- змив та контрольний змив, поміщені до пакету № 2, зішкріб речовини бурого кольору, поміщений до пакету № 3, змив та контрольний змив, поміщені до пакету № 4, зішкріб на підлозі, поміщений до пакету № 1, рушник з речовиною бурого кольору, поміщений до пакету № 2, рушник з речовиною бурого кольору, поміщений до пакету № 3, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованої за адресою: 40009, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 12, знищити;

- 3 медичні довідки ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- 1 медичну довідку ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск з відеозаписом з мобільного телефону свідка ОСОБА_7 залишити в матеріалах кримінального провадження.

- DVD-R диск з аудіозаписом дзвінка на лінію 102 за 06.01.2024 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1