Справа № 487/1072/24
Провадження № 1-кс/487/2218/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000189 від 30.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 03.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України. Ухвалою слідчого судді від 05.02.2024 р. відносно підозрюваного обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.04.2024 року з визначенням розміру застави та покладанням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави. В подальшому підозрюваного було звільнено з під варти у зв`язку з внесенням застави.

Оскільки строк дії покладених на підозрюваного обов`язків спливає і продовжують існувати ризики, передбаченні пп. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідність у його продовженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Частиною третьою ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПк України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000189 від 30.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2023 громадянкою ОСОБА_6 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці в якості гуманітарної допомоги ввезено автомобіль JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2 .

Крім того, 24.12.2023 громадянином ОСОБА_7 через пункт пропуску «Устилуг- Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці в якості гуманітарної допомоги ввезено автомобіль CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_3, номер кузову НОМЕР_4 .

Крім того, 22.01.2024 громадянкою ОСОБА_4 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці в якості гуманітарної допомоги ввезено автомобіль JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_5, номер кузову НОМЕР_6 .

В подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлені час та місце, вищевказані транспортні засоби потрапили у користування ОСОБА_5 , який, усвідомлюючи, що вказані транспортні засоби є гуманітарною допомогою, вирішив здійснити продаж транспортних засобів, а саме: автомобілю JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2 ; автомобілю CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_3, номер кузову НОМЕР_4 ; автомобілю JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_5, номер кузову НОМЕР_6 , з метою особистого збагачення та отримання прибутку.

З метою реалізації свого корисливого умислу, направленого на незаконне використання, а саме: продажу з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги, усвідомлюючи, що діє під час воєнного стану, розмістив оголошення про продаж вищевказаних транспортних засобів, а саме: автомобілю JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2 ; автомобілю CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_3, номер кузову НОМЕР_4 ; автомобілю JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_5, номер кузову НОМЕР_6 , на загальнодоступному сайті оголошень ІНФОРМАЦІЯ_1 а також у мобільному додатку Instagram на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_2 , доступ до якої відкритий всім користувачам відповідного додатку з відображенням власного мобільного номеру для зворотного зв`язку НОМЕР_7 .

У подальшому 26.01.2024 громадянин ОСОБА_9 , з метою придбання для власного користування транспортного засобу, переглядав оголошення на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 де виявив транспортні засоби, які його зацікавили, а саме: JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2 (вартістю 4700 євро); автомобіль CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_3, номер кузову НОМЕР_4 (вартістю 3300 євро); автомобіль JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації з номерним знаком НОМЕР_5, номер кузову НОМЕР_6 (вартістю 4600 євро), в результаті чого за наявним в оголошеннях номером телефону НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 , домовився з останнім про зустріч з метою огляду відповідних транспортних засобів.

Приблизно о 14:00 годині 27.01.2024 ОСОБА_9 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 прибув до визначеного останнім місця огляду транспортних засобів, а саме: до будинку АДРЕСА_1 , де на відкритій ділянці місцевості знаходились вищевказані автомобілі. За результатами огляду відповідних транспортних засобів та на прохання ОСОБА_9 , ОСОБА_5 надав для ознайомлення наявні документи на відповідні транспортні засоби, з яких ОСОБА_9 виявив, що всі транспортні засоби ввезені на територію України з-за кордону та є гуманітарною допомогою, кінцевим користувачем якої повинні бути Збройні сили України.

На питання ОСОБА_9 щодо порядку оформлення купівлі-продажу відповідних транспортних засобів, ОСОБА_5 повідомив, що покупець передає безпосередньо йому обумовлені грошові кошти у визначеній сумі та валюті, а останній, у свою чергу, передає ключі від відповідних транспортних засобів, без фактичного документального оформлення відповідного правочину.

За таких обставин ОСОБА_9 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

У подальшому 31.01.2024 приблизно о 16:00 годині ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , прибув за місцем розташування транспортних засобів, які виставив на продажу останній, а саме: автомобіль JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2 (вартістю 4700 євро); автомобіль CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_3, номер кузову НОМЕР_4 (вартістю 3300 євро); автомобіль JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_5, номер кузову НОМЕР_6 (вартістю 4600 євро), які знаходились поблизу будинку АДРЕСА_1 . В ході розмови ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати для ознайомлення документи, що посвідчують законність факту перетину державного кордону України вищевказаних транспортних засобів.

В свою чергу ОСОБА_5 , з метою реалізації своїх протиправних намірів, направлених на незаконне використання, а саме: продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді вказаних транспортних засобів, пред`явив для ознайомлення ОСОБА_9 (без передачі в руки) документи, з яких вбачалось, що вказані транспортні засоби є гуманітарною допомогою для потреб ЗСУ.

При передачі від ОСОБА_9 ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 100 доларів США в якості завдатку за вказані транспортні засоби, останній відмовився від їх отримання, не бажаючи писати відповідну розписку, та зазначив про необхідність передачі повної суми коштів за всі три автомобілі під час наступної зустрічі.

02.02.2024 приблизно об 11:20 год ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньо домовленістю з ОСОБА_5 , прибув на місце, визначене останнім, а саме: до будинку АДРЕСА_1 , з метою придбання у останнього вказаних транспортних засобів. При повторному огляді транспортних засобів ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_9 пред`явив свідоцтва про реєстрації транспортних засобів іноземного походження та повідомив, що не надасть листи з благодійного фонду після розрахунку за вказані транспортні засоби.

Після нетривалої розмови ОСОБА_9 висловив готовність розрахуватись за вищевказані автомобілі на загальну суму 13 600 доларів США (що еквівалентно 511 360 грн за офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2024), на що ОСОБА_5 , продовжуючи діяти з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, з метою отримання прибутку від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді вказаних трьох транспортних засобів, дотримуючись засобів конспірації, повідомив ОСОБА_9 про необхідність проїхати з ним до відповідного пункту обміну валют та здійснити обмін наявних доларів США на еквівалентну суму коштів у валюті євро.

ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, виконуючи вказівки ОСОБА_5 , на транспортному засобі ОСОБА_10 , з номерним знаком НОМЕР_3, під керуванням останнього проїхали до пункту обміну валюти, розташованому в АДРЕСА_2 , увійшли до його приміщення, де на вимогу ОСОБА_5 . ОСОБА_9 поклав грошові кошти в сумі 13600 доларів США (що еквівалентно 511 360 грн за офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2024) до ящику для коштів обміну валют.

Одразу після цього ОСОБА_5 був затриманий на місці представниками правоохоронних органів, не встигши розпорядитись одержаними грошовими коштами.

02.02.2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину.

03.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме: у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, під час воєнного стану.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується даними рапорту начальника СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_11 від 30.01.2024; заяви ОСОБА_9 від 30.01.2024, в якій він просить здійснити перевірку можливого незаконного продажу товарів гуманітарної допомоги ОСОБА_12 ; протоколів допиту свідка ОСОБА_9 від 30.01.2024, 31.01.2024, 02.02.2024; протоколу огляду грошових коштів від 30.01.2024; протоколу огляду інтернет-сторінки від 30.01.2024; заяви ОСОБА_9 від 31.01.2024, відповідно до якої він добровільно надав співробітникам поліції фотозображення документів, що підтверджують спосіб перетину та ввезення ТЗ як гуманітарну допомогу; листа Миколаївської митниці від 01.02.2024 на запит слідчого з наданням інформації про ввезення на митну територію України автотранспортних засобів в якості гуманітарної допомоги; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 06.02.2024; протоколів огляду речей і документів від 07.02.2024.

В судовому засіданні прокурором доведено, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, злочин за ч. 3 ст. 201-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

А тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, суд вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено і продовження існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлене місцезнаходження та не забезпечено вилучення всіх документів або інших матеріальних носіїв, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, в тому числі, документів щодо перетинання державного кордону транспортними засобами (які є товарами гуманітарної допомоги) та обставин їх передачі у користування підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний може мати можливість особисто або через третіх осіб (в тому числі можливих невстановлених на тепер слідством співучасників) схиляти свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення (в тому числі не встановлених на даний час та не допитаних представників благодійних фондів, причетних до перевезення відповідних транспортних засобів на територію України), до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, або до відмови давати свідчення. Вказані обставини свідчать про те, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а отже продовжує існувати ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_5 обізнаний про тактику та методи документуванння протиправних дій, які використовуються правоохоронними органами, що може призвести до створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді від 05.02.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.04.2024 включно, із визначенням розміру застави, та вразі її внесення покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК УКраїни.

Підозрюваний був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави, а тому вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Крім того, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 03.04.2024, проте завершити його до вказаної дати неможливо через необхідність встановлення місцезнаходження та допиту усіх осіб, на яких вказує підозрюваний, з приводу обставин придбання транспортних засобів; витребувати відомості та інформацію з БО «БФ Поліни Кравченко» щодо обставин оформлення як гуманітарної допомоги на потреби ЗСУ транспортних засобів, які є предметом злочину; отримати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка зберігається у операторів мобільного зв`язку; отримати висновки експертиз.

25.03.2024 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_14 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, до 03.05.2024.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому продовження строку виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків дасть можливість запобігти зазначеним вище ризикам.

А за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177-179, 193, 194, 199, 309, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити до 03 травня 2024 в межах строку досудового розслідування строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого у справі за місцем розташування органу досудового розслідування щовівторка о 10:00 год;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, тобто з міста Миколаєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 29.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1