печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000477 відомості про яке 05.03.2024 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, громадянина України, українця, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

04.03.2024 року, ОСОБА_3 , будучи чітко обізнаним, що в Україні введений воєнний стан, прибув до центральної частини міста Києва та приблизно о 20 год. 23 хв., зайшов до магазину «Фора», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 3, що у Печерському районі міста Києва, перебуваючи в якому, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчиненому в умовах дії воєнного стану.

Так, 04.03.2024 року, приблизно о 20 год. 26 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Фора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 3, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, вважаючи, що його дії носять таємний характер, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті незаконно збагатитися за чужий рахунок, видаючи себе за доброчесного покупця, підійшов до полиць з виставленим товаром, з яких взяв: пиво марки «Stella Artois», об`ємом 0.5 л., в кількості 3 шт., артикул 17332, вартістю 37 грн. 11 коп. за одиницю товару; напій марки «Coca-Cola», об`ємом 1.25 л., у кількості 1 шт., артикул 930136, вартістю 30 грн. 39 коп. за одиницю товару; віскі марки «Jack Daniels», об`ємом 1 л., у кількості 1 шт., артикул 4103, вартістю 999 грн. 20 коп. за одиницю товару; пиво марки «Чернігівське Світле», об`ємом 2,25 л., у кількості 1 шт., артикул 942623, вартістю 49 грн. 59 коп. за одиницю товару; пиво марки «Garage hard lemon 4,4 %», об`ємом 0.44 л., у кількості 1 шт., артикул 928724, вартістю 34 грн. 63 коп. за одиницю товару; закуску марки «YoFi Humus класичний нут», вагою 250 гр., у кількості 2 шт., артикул 495361, вартістю 28 грн. 72 коп. за одиницю товару. Всього ОСОБА_3 обрав товару загальною вартістю на суму 1282 (одна тисяча двісті вісімдесят дві гривні) грн. 58 коп. В подальшому ОСОБА_3 з обраним ним товаром, який він поклав до пакету білого кольору, який був при ньому та який знаходився у візку з яким ОСОБА_3 ходив по магазину.

Після чого, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_3 попрямував до виходу із магазину ТОВ «Фора», де о 20 год. 33 хв., пройшов антикрадіжкові рамки магазину, не розрахувавшись за обраний ним товар, який знаходився в особистому пакеті білого кольору, вийшов з магазину ТОВ «Фора» та пішов у невідомому напрямку, а викраденим ним майном розпорядився на власний розсуд.

За викладених обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах дії воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Суд, за згодою учасників судового провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, після зміни прокурором обвинувачення, ухвалив про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, встановивши обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження, а саме допит обвинуваченого, дослідження документів що характеризують особу обвинуваченого, документи щодо речових доказів та судових витрат. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією його дій погодився, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому, просив враховуючи дані про його особу, та обставини, що пом`якшують покарання призначити покарання в мінімальних межах санкції інкримінованого йому злочину та звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК Українизнайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах дії воєнного стану.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України «Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства».

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжкого злочину, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючі обвинуваченого дані, відповідно до яких, останній не одружений, офіційно не працює, на обліку в психіатричній лікарні та на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судимий 09.08.2018 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт та 25.05.2021 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 289 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, за закінченням якого останнього 29.12.2023 знято з обліку центром пробації, у зв`язку із звільненням від відбування покарання, тому він вважається таким, що в силу ст. 89 КК України не має судимості.

Враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та приходить до висновку про можливість призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5