Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/222/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 січня 2024 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№49)», звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, а саме зарахувати строк попереднього ув`язнення за період утримання останнього в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» з 15.11.2019 року по 20.10.2022 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За наслідком розгляду клопотання засудженого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_6 скоїв злочин після набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року, а тому вказаний засудженим період, не підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України.

З цих підстав районний суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, захисник ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 15.11.2019 по 20.10.2022.

Захисник вказані вимоги обґрунтовує тим, що вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.01.2022 р. не вирішувалося питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Утримання особи під вартою, як запобіжний захід не с покаранням і несе зовсім іншу мету. Знаходження особи в умовах фактичного позбавлення волі тягне за собою серйозні обмеження. Тому, вважає, що закон передбачає зарахування цього строку у строк покарання.

ОСОБА_6 утримувався у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» у період з 15.11.2019 р. по 20.10.2022 р., що підтверджується листом ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» від 25.01.2024 р. №20/6/3-163. Тому, до засудженого ОСОБА_6 може бути застосовано норму ч. 5 ст. 72 КК України та у строк призначеного йому покарання підлягає зарахування строку його попереднього ув`язнення у період його утримання у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до апеляційного суду не надходили.

Захисник ОСОБА_5 та прокурор до початку апеляційного розгляду подали заяви, в яких вони просили проводити розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)», повідомлений належним чином про день та час розгляду апеляційної скарги захисника, клопотання про його обов`язкову участь в судовому засіданні не подавав.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, які надійшли з районного суду та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК (у редакції закону №838-VIII) було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У подальшому 21.06.2017 набрав чинності закон №2046-VIII, яким ч.5 ст.72 КК викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: - затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; - затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; - тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; - перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; - перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2022 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років, з конфіскацією майна. Строк відбування покарання обчислюється з 06.11.2019 року. Вирок набрав законної сили з 09.09.2022 року.

З 28.10.2022 року засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№49)».

З вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2022 року убачається, що ОСОБА_6 засуджений за злочини, передбачені п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, які він вчинив в жовтні 2019 року, а тому до нього не може бути застосовано положення ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, оскільки на той час втратили чинність.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення за період утримання останнього в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» з 15.11.2019 року по 20.10.2022 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є законним та обґрунтованим.

При цьому колегія суддів зазначає, що сам факт перебування особи у слідчому ізоляторі не є підставою для застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги захисника є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а тому ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 січня 2024 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4