Справа № 627/741/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутську кримінальне провадження № 0000205 від 14.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качалівки Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.02.2020 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.03.2024 року по відбуттю строку покаріння,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався, останнього разу на момент вчинення злочину 06.02.2024 відповідно до Указу Президента України №49/2024 від 05.02.2024.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, а саме: 22.01.2020 Краснокутським районним судом Харківської області, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 27.02.2020 Валківським районним судом Харківської області, за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 22.03.2024 по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

13.04.2024, близько 17:00 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 знаходився поряд з домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де біля паркану побачив велосипед марки «Україна», чорного кольору і в цей час у останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення зазначеного вище чужого майна.

Реалізуючи свій вказаний вище злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне збагачення, за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скористався зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, протиправно, таємно викрав велосипед ТМ «Україна» чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , на якому поїхав у власних справах, тобто покинув місце вчинення злочину з викраденим та обернув його в подальшому на свою користь і розпорядився ним за власним розсудом, внаслідок чого, завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №3379 від 22.04.2024 становить 800,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - злочині передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини справи викладені у обвинувальному акті підтвердив. Пояснив, що у квітні-травні 2024 року, точної дати не пам`ятає, він зайшов до магазину у сусіднє село Ковалівка Богодухівського району Харківської області, з метою придбати алкогольні напої. Вийшовши з магазину, побачив велосипед, який вважав нічиїм, сів на нього і поїхав, проте у АДРЕСА_2 , покинув його у полі через несправність. Зазначив, що соромиться свого вчинку, надалі подібної поведінки не допускатиме, просив суд суворо не карати, зазначив, що має намір піти служити до лав ЗСУ, щоб спокутувати свою провину.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, зазначивши при цьому, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, позицію потерпілого, відсутність претензій з боку потерпілого, той факт, що матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, останній раз 27.02.2020 Валківським районним судом Харківської області, за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 22.03.2024 по відбуттю строку покарання, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, за місцем проживання характеризується негативно, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає відповідно до ст. 66 КК України його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що особисто зазначив у судовому засіданні.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання (щире каяття), відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого, з урахуванням думки прокурора та позиції потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Правових підстав для застосування положень статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням) при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 24.05.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи №3379 від 22.04.2024, складають 1514 грн. 56 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393-395 КПК України

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27 - залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня постановлення ухвали Богодухівським районним судом Харківської області про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою, тобто з 24.05.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ННЦ Інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріусапроцесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №3379 від 22.04.2024 по кримінальному провадженню №0000205 від 14.04.2024, у сумі 1514 грн. 56 коп. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок) за реквізитами: стягувач платежу Держава, код доходів 24060300.

Речові докази: велосипед марки «Україна», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1