Справа № 559/814/24
Провадження № 1-кс/559/203/2024
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

08 березня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000088 від 05.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, перебуваючому на обліку у лікаря нарколога, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, востаннє - 15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 21.07.2023 звільненого з ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» по відбуттю строку покарання;

запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 08.02.2024 надійшло вищевказане клопотання.

Виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання

У провадженні СВ Дубенського РВП ГУ НП в Рівненській області перебували матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000088 від 05.02.2024, у якому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення умисного злочину проти власності, а саме: будучи засудженим 15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі та звільненим 31.07.2023 з ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності.

Так, ОСОБА_5 , у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами та продовженнями), а саме: 03.02.2024 близько 15 год. 22 хв. зайшов у приміщення магазину «Аврора», що за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Д. Галицького, 1, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Вигідна покупка» (ідентифікаційний код юридичної особи 41130363).

Перебуваючи у вказаному магазині, ОСОБА_5 помітив на торгових стелажах чуже майно, що належить ТОВ «Вигідна покупка», та в цей час у нього виник кримінально протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 того ж дня о 15 год. 28 хв., знаходячись у відділі з продажу аксесуарів до мобільних телефонів вказаного магазину, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу чуже майно, а саме: навушники бездротові марки «Wireless Sport TWS-5», вартістю 298 грн. 00 коп., які, перебуваючи у відділі з побутовими товарами вказаного магазину, з метою приховання своєї кримінально протиправної діяльності, дістав із упаковки та сховав у кишеню свого одягу.

Надалі, продовжуючи реалізовувати кримінальний протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 того ж дня о 15 год. 29 хв. шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу ліхтар-вимикач світлодіодний, накладний, на батарейках моделі «TR C322», потужністю 3 Вт, вартістю 73 грн. 59 коп., який сховав у кишеню свого одягу, після чого залишив порожню упаковку з-під вищевказаних навушників на одному із стелажів, та о 15 год. 30 хв. покинув торгівельний зал зазначеного магазину, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду у загальному розмірі 371 грн. 69 коп.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свою кримінальну протиправну діяльність, у період дії воєнного стану, а саме: 04.02.2024 приблизно о 16 год. 03 хв. зайшов у приміщення магазину «Eva», що за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Д. Галицького, 1, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Руш» (ідентифікаційний код юридичної особи 32007740).

Перебуваючи у вказаному магазині, ОСОБА_5 помітив на торговому стелажі чуже майно, що належать ТОВ «Руш», та в цей час у нього виник кримінально протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 того ж дня о 16 год. 04 хв., знаходячись у відділі з продажу господарських товарів вказаного магазину, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу чуже майно, що належить ТОВ «Руш», а саме: три упаковки жувальної гумки, марки «Dirol Ікс Фреш Свіжість Морозної М`яти» загальною вартістю 74,10 грн., після чого, перебуваючи у відділі з продажу засобів гігієни, з метою приховання своєї кримінально протиправної діяльності, сховав вказане майно у кипеню своєї куртки, в яку був одягнений. Надалі, того ж дня о 16 год. 06 хв., перебуваючи у відділі продажу парфумерії, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу чуже майно, що належить ТОВ «Руш», а саме: чоловічу туалетну воду марки «STR 8 FR34K», об`ємом 100 мл., вартістю 455 грн. 00 коп., відклеїв з її упакування протикрадіжну наліпку, після чого у відділі з продажу косметики заховав зазначений товар під свою куртку, в яку був одягнений, та утримуючи викрадене майно при собі, не розрахувавшись за нього на касовій зоні, того ж дня о 16 год. 07 хв. покинув торгівельний зал вказаного магазину, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду у загальному розмірі 529 грн. 10 коп.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свою кримінальну протиправну діяльність, у період дії воєнного стану, а саме: 15.02.2024 приблизно о 19 год. 38 хв. зайшов у приміщення магазину «Аврора», що за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Д. Галицького, 1, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Вигідна покупка».

Перебуваючи у вказаному магазині, ОСОБА_5 помітив на торговому стелажі чуже майно, що належать ТОВ «Вигідна покупка», та в цей час у нього виник кримінально протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 того ж дня о 19 год. 43 хв., знаходячись у відділі з продажу аксесуарів для телефонів та комп`ютерів вказаного магазину, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу чуже майно, що належить ТОВ «Вигідна покупка», а саме: дві пари бездротових навушників марки «Wireless TWS-5» (арт. 64660), вартістю 332 грн. 50 коп. без ПДВ, а всього майна, що належить ТОВ «Вигідна покупка», вартістю 665 грн. 00 коп. (без ПДВ).

Після цього, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 того ж дня о 19 год. 43 хв. пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за товар, покинув торгівельний зал вказаного магазину, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду у загальному розмірі 665 грн. 00 коп. (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

У ході проведення досудового розслідування 29.02.2024 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дубно Рівненської області, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючому, не одруженому, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючому, перебуваючому на обліку у лікаря нарколога, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимому, востаннє - 15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 21.07.2023 звільнений з ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» по відбуттю строку покарання; 28.12.2023 обвинувальний акт стосовно якого за ч. 4 ст. 185 КК України скеровано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду; 12.02.2024 обвинувальний акт стосовно якого за ч. 4 ст. 185 КК України скеровано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду; 16.02.2024 обвинувальний акт стосовно якого за ч. 1 ст. 369 КК України скеровано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду.

У кримінальному провадженні № 0000043 від 15.01.2024 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області № 559/411/24 від 08.02.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби строком до 07.04.2024.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1.протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.02.2024, 05.02.2024, 16.02.2024;

2.протоколами допиту представників потерпілих, які повідомили відому їм інформацію щодо вчинення кримінальних правопорушень від 08.02.2024, 13.02.2024 ;

3.наданими документами про проведення інвентаризацій в магазинах «Аврора та «Єва»;

4.протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

5.протоколами огляду місця події від 05.02.2024, 16.02.2024, у ході яких зафіксовано розташування торгових стелажів в магазинах, з яких вчинено крадіжку товару;

6.протоколами огляду документів від 08.02.2024, 13.02.2024 відеозаписів з камер відеоспостереження, якими облаштовані магазини, та на яких зафіксовано послідовність дій ОСОБА_5 під час вчинення крадіжок.

7.іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

З огляду на вищезазначене наявні достатні підстави стверджувати про причетність ОСОБА_5 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , може бути застосований.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1.Вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово засуджувався, а саме:

03.03.2006 Дубенським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки;

18.07.2007 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК, ст. 71 КК до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

14.07.2008 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК до 4 років 7 місяців позбавлення волі; звільнений 24.03.2010 умовно достроково, з невідбутим терміном 1 рік 8 місяців 4 дні;

07.07.2011 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.07.2014 по відбуттю строку покарання;

27.05.2015 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.02.2020 по відбуттю строку покарання;

24.11.2020 Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 21.07.2023 року по відбуттю терміну.

Однак ОСОБА_5 , незважаючи на надані йому можливості, на шлях виправлення не став, а під час того, як судимість за попередніми вироками не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, через 3 місяці 17 днів після звільнення з місць позбавлення волі повторно вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин (обвинувальний акт 28.12.2023 скеровано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду), після чого його повідомлено про підозру за ще 3 аналогічними злочинами (два епізоди за ч. 4 ст. 185 КК України, та ч. 1 ст. 369 КК України), обвинувальні акти за вказаними подіями скеровано до суду 12.02.2024 та 16.02.2024.

Крім цього, Дубенським РВП ГУ НП в Рівненській області перевіряється причетність ОСОБА_5 до вчинення аналогічних злочинів в межах досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000128 від 19.02.2024 за заявою ОСОБА_13 про те, що 19.02.2024 близько 12 год. 47 хв. невідома особа, шляхом вільного доступу, перебуваючи у торговій залі магазинку «Econom Class», що по вул. Кирила і Мефодія, буд. 9 в м. Дубно Рівненської області здійснила крадіжку жіночої куртки «Raval» чорного кольору розміром «L» та жіночої поясної сумки «Inspired Urban» чорного кольору; та № 0000102 від 10.02.2024 за заявою ОСОБА_14 керівника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в м. Дубно вул. Сурмичі, 96, про те що 06.02.2024 близько 18 год. 20 хв. невідома особа, перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, здійснила крадіжку трьох наручних годинників.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що стосовно нього скеровано до суду три обвинувальні акти (один у грудні 2023 року та два лютому 2024 року), під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, що в цілому зводиться до накладення обмежень щодо пересування у цей час, які з огляду на введення воєнного стану та запровадження на території міста Дубна комендантської години, майже не відрізняються від обмежень, які поширюються на більшість жителів країни, не скористався наданою судом можливістю відшкодування заподіяної потерпілим шкоди, зміни власної поведінки, можливістю соціально адаптуватися та працевлаштуватися після звільнення з місць позбавлення волі та продовжує вчиняти правопорушення. Більше того, кримінальне правопорушення від 15.02.2024 вчинене у тому ж магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що й кримінальне правопорушення від 07.11.2023, де ОСОБА_5 надав до матеріалів кримінального провадження докази відшкодування шкоди (обвинувальний акт за даним фактом скеровано до суду 28.12.2023).

Зазначене в своїй сукупності свідчить, що ОСОБА_5 на шлях виправлення ставати не бажає, продовжує вчиняти нові правопорушення, перебуває на обліку у лікаря нарколога, офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, що, у свою чергу, може бути однією з причин спонукання останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень, з метою отримання грошових коштів.

2.Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 на етапі обрання запобіжного заходу у вказаному кримінальному провадженні отримав копії протоколів допиту свідків з їхніми персональними даними, в тому числі щодо місця проживання. Крім цього, кримінальні правопорушення у вчиненні яких на даний час обвинувачується ОСОБА_5 , вчинені за місцем роботи свідків. Слід зазначити, що даний час ОСОБА_5 має декілька непогашених судимостей за вчинення майнових злочинів у тому числі за ч. 1 ст. 187 КК України (вирок від 27.05.2015), 15.01.2024 вчинив кримінальне правопорушення за тією ж адресою, що й 07.11.2023 (обвинувальний акт скеровано до суду 28.12.2023): приблизно за 20 хв. до закриття магазину, де працюють виключно особи жіночої статі, відсутні охоронники, які могли б завадити його злочинній діяльності, демонстративно прийшов за місцем роботи свідків у іншому кримінальному провадженні, які свого часу переглядали відеозаписи камер відеонагляду, надавали органу досудового розслідування показання, однак ще не надавали їх суду, та вчинив нове кримінальне правопорушення. Сам по собі цей факт вже є непрямим впливом на свідків у іншому кримінальному провадженні. Таким чином, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 одним своїм візитом у магазин, може впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовлянь чи залякувань, демонструючи безпорадність правоохоронних органів, їх нездатність ізолювати людини, які свідомо порушує загальноприйняті та законодавчі норми поведінки від суспільства.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що з огляду на репутацію підозрюваного та тяжкість кримінального правопорушення, він не буде дієвим і не зможе стримати його як від переховування від органів досудового розслідування, так і від продовження кримінально протиправної діяльності.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, про те з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні та до органу досудового розслідування і прокуратури не звертались.

Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, немає постійного джерела доходів, а внесення за нього застави не зможе завадити продовженню злочинної діяльності.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на теперішній час довів свою неефективність та недостатність, про що свідчить повідомлення ОСОБА_5 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за подією, що відбулася через 7 днів після обрання його запобіжного заходу (15.02.2024).

Крім цього, підозрюваний неодноразово порушував обов`язки, покладені на нього слідчим суддею при застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме: 20.02.2024, 22.02.2024, 24.02.2024, 26.02.2024 та 28.02.2024 був відсутній за місцем проживання, про що працівниками події зареєстровано повідомлення в ЖЄО.

Зазначене свідчить, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби не є достатнім стримуючим фактом для недопущення вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень. Відповідно, у випадку неефективності вже обраного запобіжного заходу, підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи стримають ОСОБА_5 , від вчинення нових правопорушень, оскільки запобіжний захід, обраний у іншому кримінальному провадженні порушено ним через 7 днів після його обрання.

Відповідно до п. 4 розділу 3.4 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при розгляді аналізованої категорії клопотань слідчим суддям необхідно враховувати, що у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

При цьому правильною є практика слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла (якщо він відомий) та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у нього родини і утриманців тощо.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби ОСОБА_5 не надав відомості про власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та на якій підставі він на даний час там проживає (згода власника, договір тощо). Відповідно не встановлено кількість кімнат у квартирі, де ОСОБА_5 відбуває домашній арешт, не з`ясовано думку власника та інших користувачів вказаного житла, характер їх взаємовідносин, не надано оцінку, чи може спричинити спільне проживання зазначених осіб в одній квартирі конфліктні ситуації як між ними та з іншими особами, у тому числі у зв`язку з періодичним відвідуванням вказаної квартири працівниками поліції. Клопотань про допит як свідка власника житла підозрюваним не заявлено, письмова згоди власника житла на застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою належної йому квартири суду не надходило.

Разом з тим, у матеріалах досудового розслідування відсутні дані, у тому числі від потерпілого, які б свідчили що вартість викраденого товару повністю або частково відшкодовано.

Крім цього, в доповнення до вищезазначеного цілодобовий домашній арешт позбавить ОСОБА_5 засобів до існування, а вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_5 після обрання йому запобіжного заходу наочно свідчить про ставлення підозрюваного до вчиненого та бажання продовжувати злочинну діяльність, користуючись поблажливістю суду.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, обставин вчинення злочинів та особи підозрюваного. Крім цього, на теперішній час зібрані у ході досудового розслідування документи не вказують на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які б унеможливлювали його тримання під вартою.

Такими чином, слідчий вважає встановленою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, що підтверджують факт вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 репутації підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, починаючи з дати постановлення ухвали.

Доводи сторін

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор клопотання слідчого підтримала із викладених у ньому підстав, просила його задоволити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, окрім того зазначила, що попередній запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний слідчим суддею не забезпечив належної поведінки ОСОБА_5 , наслідком обрання такого запобіжного заходу слідчим суддею є те, що останній продовджує свою злочинну діяльність, здійснює крадіжки із магазинів, тим самим зухвало демонструє бездіяльність та неефективність правоохоронних органів до яких відноситься, також суд. Окрім того, ОСОБА_5 відвідує магазини, де продавцями є свідки у кримінальних проваджденнях, тому може впливати на них. ОСОБА_5 не відшкодував шкоди, завданої своїми злочинами.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні кримінальних правопорушеннях визнає, зі слідством співпрацює, просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, шкоду завдану кримінальними правопорушеннями має на меті відшкодувати повністю.

Мотивація суду

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

07.03.2024 о 14 год. 33 хв. в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів підозрюваний ОСОБА_5 отримав 07.03.2024 о 18 год. 30 хв.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , може бути застосований.

Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в підозрюваного ОСОБА_5 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у слідчого судді - немає.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

На стадії досудового розслідування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), § 32), як у даному випадку, оскільки термін «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC], § 184).

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_5 в. інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Отже, не вдаючись в оцінку даних доказів та зібраних на досудовому слідстві відомостей, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

В клопотанні та в судовому засіданні доведено наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Вказаний же в клопотанні ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні слідчим та прокурором не доведений, жодних фактичних даних щодо таких спроб не наведено.

Щодо недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

На переконання слідчого судді з врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, обставин вчинення злочинів та особи підозрюваного.

Обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України та враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

ОСОБА_5 розуміючи протиправність та наслідки за вчинення ним протиправних діянь (можливе позбавлення волі), коли на розгляді в судах знаходяться три обвинувальні акти відносно нього, під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби, не скористався наданою судом можливістю: відшкодувати заподіяну потерпілим шкоду, змінити власну поведінку; соціально адаптуватися та працевлаштуватися після звільнення з місць позбавлення волі; та таки пішов на вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за які передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків.

Мета застосування запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та унеможливлення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Висновки слідчого судді.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми КПК України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, його вік, стан здоров`я, сімейний стан (не одружений), майновий стан (не працює), особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні під час дії воєнного стану на території України умисних кримінальних правопорушень, вагомість наведених доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та недоцільність застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, а також, зважаючи на доведеність прокурором та слідчим наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. Саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, наявні по справі реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи підозрюваного.

Вирішення питання щодо визначення розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

Щодо обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків, зокрема:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- утримуватись від будь-якого спілкування із свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв на розлив.

Строк тримання під вартою

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

У клопотанні слідчий просить встановти строк дії запобіжного заходу 60 діб.

Відповідно до ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання - з моменту затримання.

Підозрюваного ОСОБА_5 затримано не було.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № №0000088 закінчується 29.04.2024.

Таким чином, строк дії ухвали суду, про тримання під вартою необхідно встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.04.2024.

Значення висновків, що містяться в ухвалі про застосування запобіжних заходів

Висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Окрему увагу слідчий суддя рахує за доцільне звернути на позицію прокурора та її висловлювання в судовому засіданні, а також на доводи слідчого, наведені у клопотанні, які за своєю суттю зводяться до незгоди сторонни обвинувачення із процесуальним рішенням слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічну пору доби ОСОБА_5 та нагадати прокурору і слідчому, що ст. 309 КПК України передбачена можливість оскарження таких рішень у апеляційній інстанції прокурором, скориставшись таким правом, прокурор має можливість висловити всі свої думки та незгоду в апеляційній скарзі.

Також слідчий судя звертає увагу прокурора та слідчого на те, що запобіжні заходи, мета та підстави їх обрання визначені главою 18 параграфом 1 КПК України, в тому числі і домашній арешт в нічну пору доби, і за своєю суттю запобіжні заходи не можуть прирівнюватися до обмежень, які запроваджуються у зв`язку із введенням воєного стану, а тому неприпустимим є те, що слідчий у клопотанні, а прокурор погоджуючи це клопотання, вказують на те, що домашній арешт в нічну пору доби "... зводиться до накладення обмежень щодо пересування у цей час, які з огляду на введення воєнного стану та запровадження на території міста Дубна комендантської години, майже не відрізняються від обмежень, які поширюються на більшість жителів країни...".

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000088 від 05.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб,- задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, перебуваючому на обліку у лікаря нарколога, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, востаннє - 15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 21.07.2023 звільненого з ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» по відбуттю строку покарання - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.04.2024.

Встановити заставу у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесяьт) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду за наступними реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)26259988
Банк отримувачаДКСУ, м.Київ
Код банку отримувача (МФО)820172
Рахунок отримувачаUA0010559

За умови внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- утримуватись від будь-якого спілкування із свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв на розлив.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», а копія документу до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого суддю Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 з моменту звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави до 29.04.2024.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повідомити родичів ОСОБА_5 про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту у залі суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали встановити до 29 квітня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду

Рівненської області ОСОБА_1