П О С Т А Н О В А Пров. №1/1527/1011/12
Суддя Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 в порядку приватного обвинувачення про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.125 КК України,-
На розгляд Суворовського районного суду міста Одеси надійшла скарга приватного обвинувачення ОСОБА_2 , в порядку ст.27 КПК України (1960 року), в якій остання просить порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ст.125 КК України.
Вивчивши матеріали скарги, суддя дійшов до висновку про те, що скарга не може бути розглянута в даний час та має бути залишена без розгляду за наступних підстав.
Так, відповідно до ст.251 КПК України (1960 року), скарга приватного обвинувачення, передана в порядку ст.27 КПК України (1960 року), має відповідати вимогам ст.ст.223, 224 КПК України (1960 року), а саме, скарга приватного обвинувачення повинна відповідати вимогам обвинувального висновку та в ній мають бути чітко викладені підстави для порушення справи, обставини справи, час, місце, засоби, мотиви, свідки та наслідки вчинення злочину, його юридична кваліфікація та відповідні докази, дані про особу, яка підозрюється у вчиненні злочину. Також в резолютивній частині скарги приватного обвинувачення має бути коротко викладена сутність пред`явленого обвинувачення із зазначенням статті кримінального закону, а також додаватися список осіб, які підлягають виклику до суду, із зазначенням їх повних анкетних даних та адрес.
Аналогічні роз`яснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №6 «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції».
Разом з тим, відповідальність за ст.125 КК України наступає тільки за умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, які підтверджуються висновками СМЕ.
Але, як вбачається із скарги та доданих до неї матеріалів, наслідки та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень заподіяних заявнику з боку особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, - не зазначені, а наведені у скарзі обставини є не конкретними та деякі з них являють собою предмет цивільно-правового спору.
Окрім цього, в резолютивній частині скарги, всупереч вимогам ст.223 КПК України (1960 року), не викладено суті висунутої підозри та не зазначено якою статтею КК України заявником кваліфіковані дії особи, яка підозрюється у вчиненні злочину.
Наведені обставини суддя відносить до суттєвих порушень КПК України (1960 року), які не дозволяють прийняти законне та обґрунтоване рішення по скарзі приватного обвинувачення, а тому скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню заявнику для усунення вищезазначених недоліків та виконання вимог закону.
Керуючись ст.ст.27, 223, 224, 251 КПК України (1960 року),-
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_2 в порядку приватного обвинувачення про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.125 КК України, - залишити без розгляду.
Копію постанови надіслати для відома ОСОБА_2 .
Матеріали скарги повернути ОСОБА_2 , роз`яснивши заявнику право на повторне звернення зі скаргою приватного обвинувачення в межах строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, у випадку усунення у мотивувальній частині постанови недоліків.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: