Провадження № 1-кп/742/277/24
Єдиний унікальний № 742/2578/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000193 від 01.08.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно ст.1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2022 №70 головного сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду сержанта з матеріального забезпечення 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 сержант з матеріального забезпечення 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону головний сержант ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 сержант з матеріального забезпечення 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону головний сержант ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 06.06.2022, близько 10 год. 00 хв., в порушення вимог ст.17, 65 Конституції України, п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначене в смт Мала Дівиця Малодівицької територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області.

07.07.2022 головний сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до місця служби в АДРЕСА_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 сержант з матеріального забезпечення 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону головний сержант ОСОБА_4 внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначене в смт Мала Дівиця Малодівицької територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області, обов`язки військової служби з 10 год. 00 хв. 06.06.2022 по 06.07.2022 включно не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив той факт, що дійсно 06.06.2022 о 10 год. 00 хв. самовільного залишив місце служби, оскільки дуже стомився та хотів відпочити, але 07.07.2022 самостійно повернувся до місця служби та приступив до виконання своїх обов`язків. Свою вину у скоєному ОСОБА_4 визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій та щиро у цьому розкаявся, а також просив суд застосувати до нього покарання, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки і далі має намір боронити Україну.

Показання обвинуваченого відповідає всім фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, отримавши згоду всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом встановлено не було.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини справи, вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжкими злочином, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , за відсутності обставин, які б його обтяжували, особу самого обвинуваченого (а.п.54-55), який офіційно одружений (а.п.67), має на утриманні неповнолітню дитину та матір похилого віку (а.п.66, 69), є військовослужбовцем (а.п.56), за місцем служби характеризується посередньо (а.п.57), раніше не судимий (а.п.58), але протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство (а.п.59-60), стан його здоров`я, зокрема те, що є обмежено придатним до військової служби (а.п.65), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п.63-64), але з 11.07.2017 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом внаслідок вживання алкоголю, має синдром залежності (а.п.61-62), а також його ставлення до вчиненного, зокрема, усвідомлення зробленої помилки, самостійне повернення до місця служби та щирість розкаяння, продемонстровану безпосередньо у судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, як того просили у судовому засіданні обвинувачений та його захисник, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде повністю відповідати як характеру скоєного ним кримінального правопорушення, його суспільній небезпеці, так і особі самого обвинуваченого, а тому зможе належним чином посприяти виправленню ОСОБА_4 і запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.370-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_6