ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19725/23

Провадження № 11-сс/4820/209/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретарів

судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

представника заявника

ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що викладені скаржником відомості у його заяві, зареєстрованій 15.06.2023 за № 1449зк уже перевірялися у межах кримінального провадження № 0001322 від 08.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, підстави для повторного внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначила, що вона отримала заяви його та адвоката про перенесення справи на 11.04.2024, через його погане самопочуття та запаморочення під час релігійного обряду, але не взяла їх до уваги, в порушення ст.ст. 161, 180 КК України , чим фактично порушила його права.

Заслухавши суддю доповідача, представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 395 п. 3 ч.2, ч. 3 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження убачається, що слідчий суддя постановив оскаржувану ухвалу без участі заявника ОСОБА_7 , а тому строк на апеляційне оскарження судового рішення, в даному випадку, слід обчислювати з моменту отримання копії ухвали слідчого судді заявником. Копію ухвали ОСОБА_7 отримано лише 29.03.2024, що підтверджується розпискою (а.с. 127), а відтак суд апеляційної інстанції визнає поважними причини пропуску строку.

Згідно з приписами статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги заявника, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя, в даному випадку, не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

З матеріалів скарги убачається, що ОСОБА_7 звернувся до Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована 02.06.2024 та направлена до ГСУ НПУ.

У подальшому, заява ОСОБА_7 була направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, де зареєстрована 15.06.2023 за №1449зкп.

У заяві ОСОБА_7 виклав факти, які свідчать про вчинення, на його думку, злочинів нотаріусом м. Хмельницького ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , заступником начальника Хмельницького УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , начальником ЗВ УМВСУ в Хмельницькій області Ладанським з приводу привласнення кв. АДРЕСА_1 .

01.07.2023 за результатами перевірки за заявою ОСОБА_7 , начальником першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_15 за вих. №1449зкп/14-01-01-3083/2023 заявнику було надано відповідь, із змісту якої слідує, що у зверненні відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Отже, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 внесені не були.

В ході судового розгляду справи слідчим суддею було встановлено, що ухвалою слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.12.2020, постановленої у справі № 686/21086/20, було зобов`язано уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, у відповідності до ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно із заявою ОСОБА_7 (М-4540), з якою він звернувся до Президента України та Генеральної прокуратури України та яка була зареєстрована в ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, 11.08.2020 за № М-4540.

Слідчим суддею було витребувано із ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, матеріали кримінального провадження, відомості у якому були внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчої судді № 686/21086/20 та з`ясовано, що на її виконання відомості до ЄРДР були внесені, порушено кримінальне провадження № 0001322 від 08.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, та з їх аналізу слідчий суддя прийшов до висновку, що заява ОСОБА_7 , відомості за якою були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001322, ідентична тій, за якою прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, що оскаржується у даній справі.

Таким чином, слідчий суддя перевіривши всі доводи скарги заявника ОСОБА_7 , відмовив ОСОБА_7 у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про кримінальні правопорушення, зазначивши, що викладена заявником ОСОБА_7 інформація про факт можливого вчинення кримінального правопорушення, в частині невиконання судових рішень, була предметом дослідження у ході розгляду скарг слідчими суддями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, а відомості щодо привласнення квартири ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та незаконного заволодіння його майном, були предметом досудового розслідування, тому відсутні підстави для повторного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 .

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками слідчого судді та вважає безпідставними та необґрунтованими апеляційні доводи заявника.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано також Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора України від 30 червня 2020 №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості, в тому числі про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021, у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заявником ОСОБА_7 апеляційної скарги, слідчий суддя ухвалив законне, вмотивоване й обґрунтоване рішення за скаргою ОСОБА_7 , встановивши відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 , так як викладена заявником ОСОБА_7 інформація, в цій заяві, вже була предметом дослідження у ході розгляду його скарг слідчими суддями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, ці відомості були предметом досудового розслідування, рішення за аналогічними заявами ОСОБА_7 вже приймалися, тому відсутні підстави для повторного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відмова представника органу досудового розслідування у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 є обґрунтованою.

Крім того, підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

У заяві повідомленні ОСОБА_7 від 28.04.2023 викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містять жодних об`єктивних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення за скаргою ОСОБА_7 відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень, які б давали підстави для його скасування, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_7 .

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2024.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2024 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до ЄРДР залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2