Справа № 932/4923/24
Провадження № 1-кс/932/1598/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької обл., українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставами для задоволення клопотання вказано те, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження № 0001982 від 04.06.2024 року, відносно гр. ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 04.06.2024 приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, відкрито, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом ривку відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 , після чого з місця події зник, розпорядившись телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 3700 грн.

04.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Сторона обвинувачення вважає доцільним на даній стадії досудового розслідування застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того підозрюваний характеризується негативно, підозру не визнає, зі слідством не співпрацює, раніше був засуджений за вчинення корисливого злочину та на шлях виправлення не стає, вчинив новий корисливий злочин в період іспитового терміну, не має офіційного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців, проживає у хостелі. Тому слідство вважає, що лише винятковий запобіжний захід може забезпечити поведінку підозрюваного та запобігти ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру та пояснив, що він не причетний до скоєння даного злочину, оскільки його знайомі попросили віднести пакет з речами додому, а потім він виявив, що у пакеті міститься невідомий йому мобільний телефон. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що підозра необґрунтована, ризики не доведені. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, доходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001982 від 04.06.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, 04.06.2024, приблизно о 21:00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом із малознайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в арці біля хостелу «Лябретто» за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), повторно, в умовах воєнного стану та ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки "Vivo Y15s», imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 3700 грн.

Перебуваючи у тому ж місці, в той же день та час, ОСОБА_4 побачив, як вищевказаний мобільний телефон, випав з рук ОСОБА_7 на землю, одразу після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його злочинні дії є очевидними для ОСОБА_7 , відкрито, взяв з землі належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки "Vivo Y15s», imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 3700 грн, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3700 грн.

3 урахуванням викладеного, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

04.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви від 04.06.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 від 04.06.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.06.2024; протоколом пред?явлення особи для впізнання від 04.06.2024; протоколом огляду речей від 04.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.06.2024; протоколом пред?явлення особи для впізнання від 04.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.06.2024; протоколом пред?явлення особи для впізнання від 04.06.2024; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий суддя критично відноситься до показань підозрюваного, оскільки вони спрямовані лише на введення суду в оману та є способом захисту. Так, потерпілий прямо вказує на ОСОБА_4 , який після того як телефон був вибитий з рук ОСОБА_7 , підняв його з землі та не повернув потерпілому, а отже заволодів цим телефоном. Доводи, що телефон перебував у пакеті, і підозрюваний нібито не бачив вміст пакету, не підтверджуються жодним доказом.

Свідок ОСОБА_9 , яка є співучасницею даного злочину, діяла за вказівкою ОСОБА_7 , та повинна була з метою реалізації спільного умислу, відвести потерпілого за кут будинку, де ОСОБА_4 міг би безперешкодно забрати телефон або особисті речі ОСОБА_7 , оскільки мав на меті його пограбувати.

Однак ОСОБА_9 не змогла відвести потерпілого подалі. Тому ОСОБА_10 дав вказівку ОСОБА_9 , щоб остання вибила телефон з рук потерпілого, нібито випадково. Остання умисно зачепила телефон рукою, і він впав на підлогу, після чого ОСОБА_4 зміг безперешкодно ним заволодіти.

Слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_9 також є співучасницею злочину і їй має бути повідомлено про підозру.

Дослідивши обставини даного кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Тобто цей ризик є доведеним.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний не працює, тобто не має офіційного джерела доходу, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, тому може вчинити новий корисливий злочин з метою власного збагачення. Тому цей ризик є доведеним.

Що стосується ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то потерпілий та свідки надали важливі свідчення у даному кримінальному провадженні, а ОСОБА_9 виконувала допоміжну функції при вчиненні цього злочину, тому розуміючи, що показання цих учасників мають істотне значення для досудового розслідування, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показів. Відтак, цей ризик є доведеним.

При обранні міри запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, який характеризується негативно, не визнає підозру та не співпрацює зі слідством, повідомляючи хибні обставини, раніше судимий, вчинив новий злочин в період випробування, не має офіційного місця роботи, сім`ї та утриманців, скоїв тяжкий злочин, в умовах воєнного стану, тому виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен унеможливити реалізацію ризиків та забезпечити дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Тому слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винятковий запобіжний захід тримання під вартою.

Водночас альтернативним запобіжним заходом слід визначити заставу.

Так, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану підозрюваного та обставин даного провадження, вважаю можливим визначити заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) з`являтись (прибувати) за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 01.08.2024 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11