ЄУН 174/1240/23
н/п 1-кп/174/17/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2024 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000074 від 06.12.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.05.2023 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. Штраф сплачено 16.06.2023;

- 07.08.2023 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт на строк 180 годин;

- 17.10.2023 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.125, ст.126-1, ч.ч.1,4 ст.70, ст.ст.75,76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, вироком Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2023, вирок від 17.10.2023 скасовано в частині призначеного покарання, засуджений по ч.2 ст.125, ст.126-1, ч.1 ст.70, ст.ст.75,76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 виконувати самостійно,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023, засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 180 годин.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 07.09.2023 та прийнятий до виконання Кам`янським районним відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

19.09.2023 ОСОБА_4 з`явився до Кам`янського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де ознайомився з умовами та порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджений під підпис про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування зазначеного покарання.

У цей же день ОСОБА_4 отримав направлення до КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області для відбування покарання у виді громадських робіт, згідно якого останній мав приступити до відбування покарання з 02.10.2023. Однак, 13.10.2023 до Кам`янського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшло повідомлення з філії «ВГМК» АТ «ОГХК», відповідно до якого ОСОБА_4 мав основний двозмінний графік роботи та тимчасовий однозмінний (п`ятиденний) графік роботи на час проведення ремонтних робіт службового транспорту, тому 24.10.2023 останньому складено оновлений графік виходу відпрацювання громадських робіт з моменту повернення до двозмінної роботи та відпрацювання громадських робіт останній повинен був розпочати з 25.10.2023.

29.09.2023 відповідно до розпорядження № 243 КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, засуджений ОСОБА_4 зарахований для відбування 180 годин безоплатних громадських робіт та відповідно до графіку виходу на громадські роботи повинен приступити 25.10.2023, з яким був під підпис ознайомлений.

В той же час, ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді 180 годин громадських робіт, будучи ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування цього покарання, починаючи з 25.10.2023 став ухилятися від відбування покарання та, про причини неявки уповноважених осіб не повідомивши, до відпрацювання громадських робіт не приступив.

Згідно табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт від 31.10.2023, складеного КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_4 не відпрацьовував громадські роботи з 25.10.2023 по 31.10.2023, а саме 25.10.2023, 27.10.2023 та 31.10.2023. Про причини неявки відповідних осіб не повідомляв, не відбував громадські роботи, тобто ухилявся від відбування покарання без поважних причин.

31.10.2023 ОСОБА_4 прибув до Кам`янського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де за фактом не виходу на громадські роботи без поважних причин йому, на підставі ст.40 КВК України, винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій прямий протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, продовжив ухилятися від відбування покарання та до КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області не з`явився, про неявку уповноважених осіб не повідомив.

Згідно табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт від 30.11.2023, складеного КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_4 не відпрацьовував громадські роботи жодної години з 01.11.2023 по 30.11.2023, а саме: 01.11.2023, 02.11.2023, 06.11.2023, 08.11.2023, 09.11.2023, 10.11.2023, 13.11.2023, 14.11.2023, 16.11.2023, 17.11.2023, 20.11.2023, 21.11.2023, 22.11.2023, 24.11.2023, 28.11.2023, 29.11.2023 та 30.11.2023. Про причини неявки відповідних осіб не повідомляв, не відбував громадські роботи, тобто ухилявся від відбування покарання без поважних причин.

13.11.2023 та 28.11.2023 ОСОБА_4 прибув до Кам`янського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де за фактом невиходу на громадські роботи без поважних причин йому, на підставі ст.40 КВК України, винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Станом на 01.12.2023 ОСОБА_4 , будучи засудженим до відбування покарання у виді громадських робіт у КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, не вийшов на відпрацювання робіт жодного разу.

ОСОБА_4 , будучи належним чином попереджений про кримінальну відповідальність, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без поважних причин не вийшов на громадські роботи більше двох разів протягом місяця, що відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт. Зокрема, за період часу з 25.10.2023 по 01.12.2023 останній не відпрацьовував громадські роботи жодної години без поважних причин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю і показав, що 07.08.2023 був засуджений по ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді 180 годин громадських робіт. Коли вирок суду набрав законної сили, викликали до органу пробації, де був направлений для відпрацювання громадських робіт до КП «УК «Жилкомсервіс». Прибув на підприємство, де роз`яснили, що він повинен прибирати територію міста. Працювати повинен був 4 години на день. На той час працював та виконував ремонтні роботи на іншій роботі, тому графік роботи був змінений. До громадських робіт мав приступити 25.10.2023, майстром була ОСОБА_5 Відпрацював два дні, а саме один день грузив відсів, а наступного дня згрібав листя, але не пам`ятає коли саме це було. В листопаді нічого не відпрацьовував. Тричі викликали до відділу пробації, де надавав пояснення щодо причин невиходу на відпрацювання, попереджався про можливість притягнення до кримінальної відповідальності. Причин невиходу пояснити не може. З колективом КП «УК «Жилкомсервіс» працювати не зміг, не знайшов з ними спільної мови. Розуміє, що повинен був відпрацьовувати громадські роботи, в цей час на лікарняному не перебував, ходив на основну роботу, працював АТ «ОГХК» філія «ВГМК» до 04.12.2023, після чого звільнився за власним бажанням, бо не вистачало заробітної плати, не платили вчасно обіцяні грошові кошти. Зараз працює неофіційно. Розумів, що не відпрацювання громадських робіт могло тягнути за собою кримінальну відповідальність, 3 рази письмово попереджався, після чого почав відпрацьовувати громадські роботи вже в 2024 році. У вчиненому щиро кається.

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані по ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, має постійне місце проживання, не працює, не одружений, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває(а.с.43-50).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005).

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливо без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді двох років обмеження волі, а оскільки ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 по ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт та вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.10.2023, який скасований в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2023 та ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.125, ст.126-1, ч.1 ст.70, ст.ст.75,76 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, і вчинив кримінальне правопорушення по даній справі після постановлення цих вироків, то загальну міру покарання йому слід визначити за правилами ст.ст.71,72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутих частин покарань по вказаним вирокам до знову призначеного.

Згідно листа Кам`янського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації у Дніпропетровській області № 21/4/2-355-24 від 08.04.2024, станом на час винесення вироку засуджений ОСОБА_4 відпрацював 16 годин (з 26.12.2023 по 05.01.2024) зі 180 годин призначеного вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 покарання та продовжує ухилятись від його відбування без поважних причин. (а.с.61-62).

Таким чином, відповідно до ст.72 КК України, покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 по даному вироку становить 1 рік позбавлення волі, невідбута частина покарання по вироку від 07.08.2023, яка становить 164 години громадських робіт відповідає 20,5 дням позбавлення волі, та невідбута частина покарання по вироку від 17.10.2023, з урахуванням покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2023, становить 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.349, 368, 369-371, 373, 374, 375, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, що відповідно до ст.72 КК України становить 1(один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 та невідбуту частину покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.10.2023, з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2023, і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обраховувати з моменту фактичного виконання даного вироку .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

На вирок протягом тридцяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1