Провадження №1-кп/761/2977/2024
В И Р О К

іменем України

13 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, судове засідання у кримінальному провадженні № 0000679 від 10 лютого 2024 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, має неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у 2023 році (точні дату та час невстановлені), отримав від невстановленої особи в якості подарунка бойовий припас - уніфікований запал дистанційної дії «УЗРГМ-2» та осколкову гранату «ОГ-17» пострілу «ВОГ-17М» з конструктивними змінами, яка до бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, однак придатна до вибуху при застосуванні вищевказаного засобу детонування «УЗРГМ-2»), які при конструктивному поєднанні є саморобним вибуховим пристроєм, типу ручна граната та бойовим припасом і розпочав їх незаконно зберігати за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи заборону вільного обігу боєприпасів та вибухових пристроїв і кримінальну карність вказаного діяння, не маючи відповідного дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року.

В подальшому, 10 лютого 2024 року, приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз будинок АДРЕСА_2 та зберігаючи при собі з невстановленою метою в наплічній сумці незаконно придбанні ним бойовий припас - уніфікований запал дистанційної дії «УЗРГМ-2», який є засобом детонування, придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини, а також споряджену вибуховою речовиною осколкову гранату «ОГ-17» пострілу «ВОГ-17М» з конструктивними змінами, яка до бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, однак придатна до вибуху при застосуванні вищевказаного засобу детонування ( «УЗРГМ-2»), які при конструктивному поєднанні є саморобним вибуховим пристроєм, типу ручна граната та бойовим припасом, що придатний до вибуху, був виявлений і зупинений працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, якими у встановленому законом порядку було виявлено ознаки скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення проти громадської безпеки та здійснено повідомлення органу Національної поліції про вказаний факт.

В подальшому, 10 лютого 2024 року у період часу з 14 год. 51 хв. по 15 год. 23 хв. поблизу будинку АДРЕСА_2 у ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено бойовий припас - уніфікований запал дистанційної дії «УЗРГМ-2», який є засобом детонування, придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини, а також споряджену вибуховою речовиною осколкову гранату «ОГ-17» пострілу «ВОГ-17М» з конструктивними змінами, яка до бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, однак придатна до вибуху при застосуванні вищевказаного засобу детонування («УЗРГМ-2»), які при конструктивному поєднанні є саморобним вибуховим пристроєм, типу ручна граната та бойовим припасом, що придатний до вибуху (згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 14 березня 2024 року).

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 263 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння. ОСОБА_3 зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не призначати суворе покарання.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні і зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність в останнього умислу на подальше протиправне використання вибухових пристроїв та бойових припасів, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, враховуючи, що його перевиховання і виправлення цілком можливе без ізоляції від суспільства, ОСОБА_3 допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

У справі залучено судового експерта, вартість послуг яких по проведенню судової вибухово-технічної експертизи складає 6058 грн. 24 коп., що суд визнає процесуальними витратами у кримінальному провадженні, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності з вимогами ст. 75 КК України, від призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави - 6058 гривень 24 копійки процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1