ВИРОК

Іменем України

18.04.2024 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні розгляд об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань: за №0000576 від 30.06.2023 року та за №0000810 від 15.09.2023 року:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар, Запорізької області, громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29 лютого 2024 року за ч.4 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Залізничного районного суду м.Львова від 18.02.2023 року у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , 08.06.2023 року в період часу з 09:13 год. по 09:17 год., усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102 - IX (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність ПП «Мережа Сервіс Львів», таємно викрав одну упаковку кави Якобз Монарх в зернах 1 кг., чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 447 грн. 50 коп.

Після чого, ОСОБА_5 покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , пройшовши касову зону.

Крім того, 16.08.2023 близько 13:45 год. ОСОБА_5 перебуваючи у приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисний мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій в умовах воєнного стану, діючи повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями не спостерігають, таємно викрав з торгівельних стелажів вищевказаного магазину три пачки кави «Jacobs Kronung», вагою 500 грам., вартістю 165 грн. 98 коп., за одну пачку, які в подальшому виніс через лінію кас, при цьому не здійснивши розрахунок за даний товар, чим завдав матеріальної шкоди ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів» () на загальну суму 497 грн. 94 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених за ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальних актах. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати. Заявлені цивільні позови визнав.

Представник потерпілого ПП «Мережа-сервіс» звернувся з заявою, згідно якої просить здійснювати розгляд справи у його відсутності. Звернувся до суду з цивільними позовами. Просить такі задоволити.

Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про завершення судового розгляду у відсутності представника потерпілого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані: за ч.4 ст.185 КК України, оскільки, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочинами, а також особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується формально, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Відтак слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі.

Також судом враховано наступне.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29 лютого 2024 року у справі №466/8404/23 (номер провадження 1-кп/466/304/24 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Залізничного районного суду м.Львова від 18.02.2023 року по справі №462/5125/23, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання 13 вересня 2023р.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначаються покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Враховуючи, ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та їх кількість, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не перебував на обліку у лікаря психіатра та нарколога, стан його здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_5 на підставі частин 1 та 4 ст. 70 КК України слід визначити із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання за даним вироком та більш суворим покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29 лютого 2024 року.

Крім того представник потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» звернувся до обвинуваченого ОСОБА_5 з цивільними позовами про стягнення з останнього заподіяними злочинними діяннями шкоди в розмірі 447, 50 грн. та 497, 94 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явили цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ст. 22 ЦК України, особі, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відтак суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, зокрема обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що матеріальна шкода завдана внаслідок вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень за обставин викладених в обвинуваченні, тому сумнівів у добровільності визнання цих обставин не вбачається, також врахована позиція обвинуваченого ОСОБА_5 , який позовні вимоги представника потерпілого визнав. Відтак цивільні позов підлягає задоволення в межах сум завданих матеріальних збитків в розмірі 945, 44 грн.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України:

СD диск з файлами з камери відеоспостереження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

У відповідності до вимог ст..124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1 453 грн. 94 коп. витрат за проведення експертиз.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком та більш суворим покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29 лютого 2024 року призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання 13 вересня 2023р.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1 453 (одну тисячу чотириста п`ятдесят три гривні) грн. 94 коп. витрат за проведення експертиз.

Цивільні позови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПП «Мережа-сервіс» 945 (дев`ятсот сорок п`ять гривень) грн. 44 коп.

Речові докази:

СD диск з файлами з камери відеоспостереження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статті 349, 392 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1