Провадження № 1-кп/554/406/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2024 р. м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 10.10.2014 р. приблизно о 15 год. 00 хв. знаходився на зупинці громадського транспорту, яка розташована по АДРЕСА_2 , де побачив раніше йому невідомого неповнолітнього ОСОБА_6 . Тоді ОСОБА_5 , діючи по раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, діючи з корисливих мотивів, представився неповнолітньому ОСОБА_6 співробітником правоохоронних органів, тим самим сповістив не правдиві дані, чим полегшив здійснення свого злочинного наміру, після чого сповістив ОСОБА_6 , що в разі не сплати йому грошей він буде доставлений до районного відділу поліції за те, що останній порушує громадський спокій. Тоді ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , реально сприймаючи його як співробітника правоохоронних органів, погодився та передав йому мобільний телефон Самсунг S 5282 вартістю 899 гривень. Мобільним телефоном, яким у неповнолітнього ОСОБА_6 заволодів шляхом шахрайства ОСОБА_5 , останній розпорядився на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 була спричинена матеріальна шкода в розмірі 899 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 353 КК України, а саме, самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

Крім того, 20.11.2014 року о 13 год. 55 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля автозаправної станції ОО ТД «Приматерра», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 18А, побачив там припаркований автомобіль «Hyndai Elantra» державні номери НОМЕР_1 . Тоді, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, і реалізуючи його, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу відчинив двері вищезазначеного автомобілю, з салону якого таємно викрав GPS навігатор Pioneer 5802-BT 2Gb вартістю 694 гривні та планшет Fly life Connect 7.85 3G 2 вартістю 2555 гривень, які належали ОСОБА_7 . Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 3249 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

14.03.2015 р. приблизно о 04 години 00 хвилин, знаходячись у приміщенні нічного клубу «Мерсі», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, побачивши на стільці біля одного зі столів, що знаходиться на першому поверсі, праворуч від входу у приміщення зазначеного клубу жіночу сумку білого кольору раніше не знайомої йому ОСОБА_8 з особистим майном та мобільним телефоном «Samsung GT-S7562CWZSEK», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав вищевказану жіночу сумку з зазначеним мобільним телефоном, вартістю 1394,00 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1394,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Обвинувачений підтримав клопотання та просив закрити справу у зв`язку із закінченням строків давності. Прокурор не заперечував проти закриття провадження по справі на підставі ст. 49 КК України.

Найбільш сувора санкція статей за даними кримінальними правопорушеннями, а саме, за ч. 2 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді апробаційного нагляду на строк від трьох до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України даний злочин є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Останнє кримінальне правопорушення було вчинено 14.03.2015 р., тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 5-ти років, а строк мав би закінчитися 14.03.2020 року.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував у розшуку, а саме, за період з 13.11.2017 р. по 23.06.2020 р.

При цьому, суд вважає, що розшук, оголошений на підставі ухвали Московського суду м.Харкова від 13.11.2017 р., не може свідчити про реальне ухилення обвинуваченого від судового слідства, так як суду не надано жодного доказу, що обвинувачений належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи на день, коли було винесене рішення про оголошення його у розшук, відсутні докази, що ухвала суду була дійсно прийнята на виконання органами поліції і вживалися заходи щодо його розшуку, недоведена недобросовісність поведінки обвинуваченого щодо обов`язку з`являтися на виклик до суду, натомість, в матеріалах справи є заява обвинуваченого від 22.06.2020 р. на адресу суду, в якій він зазначає, що він зобов`язується з`явитися до суду 10.07.2020 р. на 12 -30 годину та його особистий підпис у розписці про явку до суду на 10.07.2020 р. на 12-30 годину, що свідчить про особисту та добровільну його явку до суду, бо доказів протилежного суду не надано. Крім того, згідно заяви дружини обвинуваченого ОСОБА_9 та довідки КП «Міська поліклініка № 18» обвинувачений знаходиться в хірургічному відділені, в зв`язку з чим не зміг з`явитися в суд 10.07.2020 р.

Як роз`яснено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 5 квітня 2021 року справа N 328/1109/19 для застосування вимог ч. 2 ст. 49 КК України обов`язково має бути підтверджено факт ухилення особи від досудового слідства або суду, що є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК (у редакції Закону N 2617-VIII від 22 листопада 2018 року). При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину: 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду: 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду в клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно висновків щодо застосуванні норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №735/1121/20, у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п?ятнадцять років з моменту вчинення злочину і пять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Таким чином, навіть якщо не враховувати висновок суду про безпідставність даних про перебування обвинуваченого у розшуку, слід вважати, що станом на 27.05.2024 р. строки притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності закінчилися враховуючи вищезазначену позицію, висловлену Верховним Судом.

Відповідно до ст. 284, 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а провадження у справі закриває.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого .

Керуючись ст.ст. 5, 49 КК України, ст. 286, 369 372, 376 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1