ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що наказом генерального директора Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» № 150-П від 21.05.2009 року ОСОБА_4 призначено на посаду завідуючого організаційно-методичного консультативного відділу зазначеного закладу.
Наказами генерального директора КНП КОР «ОПНМО» № 117-Л від 10.10.2023 року та № 42-Л від 01.03.2024 року завідувача організаційно-методичного консультативного відділу ОСОБА_4 включено до складу лікарсько-консультативної комісії підприємства.
ОСОБА_4 є службовою особою, в розумінні примітки 1 до статті 364 КК України.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першійст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
Разом з тим, всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам
ОСОБА_4 вирішив вчинити корупційне кримінальне правопорушення, за наступних обставин.
Так, 19.01.2024 року близько 10:30 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою оновлення медичних документів про психічну хворобу останньої, прибув до КНП КОР «ОПМНО», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на прийом до завідувача організаційно-методичного консультативного відділу КНП КОР «ОПМНО».
В подальшому, в цей же день, ОСОБА_4 , в своєму робочому кабінеті, який розташовано в адміністративному приміщенні КНП КОР «ОПМНО», за адресою: АДРЕСА_1 , оглянув ОСОБА_7 та за результатами його проведення повідомив ОСОБА_6 алгоритм його подальших дій для отримання відповідних медичних документів.
В подальшому, цього ж дня, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, обіймаючи посаду завідувача організаційно-методичного консультативного відділу КНП КОР «ОПМНО» та будучи членом лікарської консультативної комісії, перебуваючи в своєму робочому кабінеті, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_6 про необхідність надання йому, ОСОБА_4 , неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США за вчинення ним дій в межах наданої йому влади та службового становища, а саме за виготовлення та видачу медичних документів про психічну хворобу його матері, оскільки ці документи будуть підставою для надання ОСОБА_7 групи інвалідності та отримання ОСОБА_6 відстрочки від проходження військової служби за мобілізацію, як опікуну останньої.
В подальшому, а саме 07.02.2024 року близько 09:30 год., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, будучи службовою особою, обіймаючи посаду завідувача організаційно-методичного консультативного відділу КНП КОР «ОПМНО» та будучи членом лікарської консультативної комісії, перебуваючи у своєму робочому кабінеті, під час зустрічі з ОСОБА_6 щодо проходження стаціонарного лікування його матір`ю та підготовки відповідних медичних документів, перебуваючи в своєму робочому кабінеті, діючи умисно, повідомив останньому, що оформлення та видача медичних документів буде можлива за умови надання ОСОБА_6 неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США.
В подальшому, а саме 07.05.2024 року близько 10:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму робочому кабінеті, який розташовано в адміністративному приміщенні КНП КОР «ОПМНО», за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, будучи службовою особою, обіймаючи посаду завідувача організаційно-методичного консультативного відділу КНП КОР «ОПМНО» та будучи членом лікарської консультативної комісії, під час зустрічі з ОСОБА_6 надав останньому усі необхідні медичні документи про психічну хворобу та наявність групи інвалідності у його матері, наголосивши на тому, що вони є підставою для отримання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, а також діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів США за їх оформлення та видачу, тобто за вчинення дій в межах наданої йому влади та службового становища.
07.05.2024 року о 10 год. 36 хв. ОСОБА_4 затримано за підозрою у одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
07.05.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході затримання ОСОБА_4 , під час особистого обшуку у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple IPhone» чорного кольору, який заблокований, мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора Vodafone з номером НОМЕР_2 , які вилучено та поміщено до спеціального пакету № FPS5011680.
Вищезазначені вилучені грошові кошти та предмети визнані речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.
У клопотанні прокурор зазначає, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вищевказані речі мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданніпідтримав клопотання з підстав у ньому наведених та просив суд його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Положеннями ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для арешту речей, а саме: мобільного телефону марки «Apple IPhone» чорного кольору, який заблокований, мобільного телефону марки «Nokia» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора Vodafone з номером НОМЕР_2 , які було вилучено під час затримання особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку ст. 208 КПК України.
Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказані речі можуть бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.
Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , а саме: на мобільний телефон марки «Apple IPhone» чорного кольору, який заблокований, мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора Vodafone з номером НОМЕР_2 , які вилучено та поміщено до спеціального пакету № FPS5011680.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1