Справа № 209/3530/17
Провадження № 1-о/209/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою засудженої ОСОБА_2 про скасування судових рішень, а саме: вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.09.2020, вироку Апеляційного суду від 25.02.2021 та вироку Касаційного суду від 21.10.2021 прийнятих у кримінальній справі № 209/3530/17 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла заява засудженої ОСОБА_2 від 28.01.2024 про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, в якій вона просить суд:

1. Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.09.2020 у справі № 209/3530/17 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - скасувати.

2. Вирок апеляційного суду від 25.02.2021 та вирок касаційного суду від 21.10.2021 -скасувати.

3. Призначити новий розгляд кримінального провадження відносно неї ОСОБА_2 у суді першої інстанції та обрати міру запобіжного заходу в вигляді нічного домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Ознайомившись із заявою засудженої суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

7-1) про застосування до засуджених примусового годування;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.2 ст. 537 КПК України, оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів. Питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого вирішується судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Так, в супереч вимогам вищевказаним вимогам у клопотанні засудженої не зазначено

конкретні питання, пов`язані із виконанням вироку, які можуть бути поставлені на вирішення суду першої інстанції, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості визначитись стосовно підсудності суду вказаної заяви засудженої.

Крім того, ознайомившись із заявою засудженої суд вважає за необхідне зазначити, що перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному процесі.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення рішення.

Порядок перегляду рішень, ухвал у зв`язку з нововиявленими обставинами регламентується Главою 34 КПК України (ділі КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини це встановленні розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладенні в заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться у органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що міститься у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснення експерта, завідомо неправдиві пояснення свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, передбаченні п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК України, повинні бути встановленні вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтвердженні постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами можу бути подана протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Згідно зі ст. 464 КПК України, суддя не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду перевіряє її відповідальність вимогам ст. 462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Положеннями ст. 462 КПК України визначено вимоги, які ставляться до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, а саме: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5)обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 5-1)клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її не має у розпорядженні особи, яка подала заяву,- у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 459цього Кодексу; 5-2) клопотання про поновлення строку подання заяви; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

Заява підписуються особою, яка її подає. Якщо заяву подає захисник, представник потерпілого, то до неї додається оформленні належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

До заяви додається копію заяви в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження. Ця вимога не поширюється на особу, яка тримається під вартою.

Особа, яка подала заяву, має право додати до неї документи або копії документів, які містять значення для кримінального провадження і не були відомі на час ухвалення судового рішення.

До заяви про перегляд рішення за нововивченими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовується правила ч. 3 ст.429 КПК України.

Водночас, зазначенні заявником обставини, зводяться до незгоди з судовим рішенням та неправильною (на переконання засудженої) оцінкою доказів. Окрім того, всі обставини, на які посилається засуджена, були предметом розгляду суду першої інстанції, та на момент розгляду справи в суді першої інстанції були відомі заявниці.

На підставі вищевказаного, суд залишає заяву без руху, в зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам ч. 2 ст. 459, 537,539 КПК України.

Керуючись ст. ст. 429, 459, 462, 537, 539 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху заяву засудженої ОСОБА_2 про скасування судових рішень, а саме вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.09.2020, вироку Апеляційного суду від 25.02.2021 та вироку Касаційного суду від 21.10.2021 прийнятих у кримінальній справі № 209/3530/17 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Встановити засудженій строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з дня отримання даної ухвали.

Копію ухвали невідкладно надіслати до Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» для вручення під розписку засудженій ОСОБА_2 .

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя ОСОБА_1