Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 496/5088/21

Номер провадження: 1-кп/511/48/24

10.06.2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Роздільна Одеської області клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000077, внесеному до ЄРДР від 27.08.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Троїцьке, Любашівського району, Одеської області, громадянин України, має середню освіту, одружений, раніше не судимий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст обвинувального акту та правова кваліфікація.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому що 20.08.2020 біля 19 годин 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись біля дитячого майданчику, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в ході словесної сварки з неповнолітнім ОСОБА_6 , на підґрунті особистої неприязні до останнього, з метою нанесення йому тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 удар кулаком лівої руки в область обличчя справа, після чого останній впав на землю.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , сів поверх ОСОБА_6 та правою своєю рукою натискав в область шиї, а кулаком лівої руки наніс 5 ударів в область обличчя справа, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження, які згідно з п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Процесуальні дії у справі.

26.01.2022 року дане кримінальне провадження надійшло до Роздільнянського районного суду Одеської області та перебувало в провадженні судді ОСОБА_8 .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.07.2023 року справу передано в провадження судді ОСОБА_1 після задоволення відводу судді ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 24.07.2023 року розгляд справи продовжено зі стадії підготовчого судового засідання, яке триває по теперішній час.

Зміст клопотання прокурора.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_5 на період судового розгляду даного кримінального провадження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, так як обвинувачений в судові засідання на виклик суду не з`являвся, змінює місце проживання, не повідомляючи про це суд. Термін попередньої ухвали суду закінчився, однак є необхідність в повторному обранні запобіжного заходу для обвинуваченого, так як ризики перешкоджання процесуальній діяльності суду не відпали.

Позиції учасників судового засідання .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні заявленого клопотання, так як він з`являється в судові засідання. Крім цього суду показав, що на теперішній час проживає в АДРЕСА_4 . Також в масиві «Надлиманський» в нього є садовий будинок, куди він також приїздить. Постійного місця проживання у нього немає, однак даний запобіжний захід перешкоджає йому працювати.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти обрання обвинуваченому такого виду запобіжного заходу. Обгрунтовуючи свою позицію зазначив, що прокурор не довів необхідність обрання такого виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого, не врахував, що той з`являється в судові засідання, працює, має на утриманні дітей, просив йому обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Норми законодавства, на підставі яких суд розглядає клопотання про застосування запобіжного заходу .

Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання санкцією ст.122 ч.1 КК України до трьох років позбавлення волі.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року призначено підготовче судове засідання на 29.08.2023 року у даному кримінальному провадженні, яке триває по теперішній час.

Починаючи з 28.12.2023 року, коли обвинувачений вперше не з`явився в суд без поважних причин, судові засідання по справі призначалися на 08.01.2024 року, 18.01.2024 року, 08.02.2024 року, 22.02.2024 року, 26.02.2024 року, 06.03.20204 року, 22.03.2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 в жодне із судових засідань на розгляд справи не з`явився ні в приміщення Приморського районного суду м.Одеси, ні в приміщення Роздільнянського районного суду Одеської області, так як розгляд справи було призначено в режимі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою суду від 18 січня 2024 року відносно обвинуваченого було винесено привід в судове засідання, виконання якого було доручено ВП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року відносно обвинуваченого було повторно застосовано привід в судове засідання та накладеного грошове стягнення.

Відповідно до матеріалів ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, під час виконання ухвали суду не встановлено місце знаходження ОСОБА_5 , який по телефону повідомив , що він на лікуванні в Любашівському районі, однак точного місця перебування не вказав органам поліції.

Вищенаведені обставини на думку суду свідчать про неналежне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, про наявність таких ризиків, як навмисне переховування від суду та перешкоджання в розгляді даного кримінального провадження.

Будь-яких даних про сімейний стан обвинуваченого, його місце роботи на час розгляду даного подання матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з метою розгляду справи у розумні строки, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід , який забезпечить належну поведінку обвинуваченого, у виді домашнього арешту в певний час доби за адресою місця проживання, яку вказав обвинувачений ОСОБА_9 АДРЕСА_4 .

Тому, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити частково і обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 60 днів, поклавши при цьому на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 314, 315 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби строком на 60 днів - з 10 червня 2024 року по 08 серпня 2024 року (включно).

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 без дозволу суду залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 на час судового розгляду справи в певний період доби з 24 години до 06 години ранку наступної доби (за винятком часу, необхідного для слідування та перебування в укритті поза межами житла під час оголошення повітряної тривоги) з 10 червня 2024 року по 08 серпня 2024 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

-заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 без дозволу суду залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 на час судового розгляду справи;

-утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибути до місця свого проживання.

Копію ухвали направити до відділу ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області(селище Любашівка Одеської області , вул. В.Князя, 150)

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1