печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні №0000027, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вказаний обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на те, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України з наступних підстав. До обвинувального акта не додано розписку про його отримання підозрюваним. Виклад фактичних обставин у обвинувальному акті не конкретизований, зазначений в одному абзаці, який продубльовано близько 20 разів. Відсутність належного викладу фактичних обставин позбавляє не лише обвинуваченого реалізації права на захист, також перешкоджає реалізації інших процесуальних вимог, зокрема не дозволяє суду роз`яснити суть обвинувачення відповідно до ст. 348 КПК. Зокрема в обвинувальному акті зазначено про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.05.2021 між ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було укладено усний договір доручення, на підтвердження якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 видали на ім`я ОСОБА_5 довіреність. Хоча, як відомо прокурору, жодного договору доручення між ОСОБА_5 і ФОПами не укладалося, оскільки ОСОБА_5 працював в групі компаній «Укрборг» помічником головного бухгалтера, де охоронців і водіїв оформляли ФОПами з метою обготівкування виручки на мінімізації податку на прибуток. За дорученням головного бухгалтера ОСОБА_5 виконував обов`язки касира, знімав з рахунків та передав в касу головного бухгалтера кошти та звітував виключно їй. Навіть не беручи до уваги версію ОСОБА_5 , обвинувальний акт мав би містити фактичний виклад обставин за версією обвинувачення. Так, змістом розслідування і встановлення обставин, які підлягають доказуванню, мали б бути події виконання/невиконання умов т.з. договору доручення. Прокурор не зазначив в обвинувальному акті фактичних обставин щодо визначених законом істотних умов договору доручення. Також прокурором не було зазначено опису обставин виникнення у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 довіри до ОСОБА_5 (як способу вчинення злочину); які саме умови усного договору доручення було порушено ОСОБА_5 (пункт договору про обов`язки ОСОБА_5 передавати грошові кошти конкретним особам); в чому саме полягає вина обвинуваченого ОСОБА_5 , якому було надано право розпоряджатися всіма відкритими на ім`я довірителя рахунками у будь-якому банку на території України без покладення на нього будь-яких обов`язків. В обвинувальному акті прокурор виклав обставини «вчинення шахрайських дій» таким чином, що можна прийти до висновку саме про наявність цивільних (господарських) правовідносин між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , що підтверджується цивільними справами, розгляд яких відбувається в Оболонському районному суді м. Києва (№756/1332/23 та №756/1337/23 про стягнення грошових коштів).

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що зміст обвинувального акта викладено чітко. Щодо нерозуміння стороною захисту, які саме довірливі відносини склалися між обвинуваченим та ФОПами, зазначив, що перш за все це сама довіреність, оскільки вона містить волю сторін довіряти ОСОБА_5 . Оцінка вказаним обставинам не може надаватися на даній стадії судового провадження, а буде надана під час безпосереднього дослідження судом доказів.

19.05.2023 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування, про що останніми зазначено власноруч. Після цього сторону захисту було викликано для виконання вимог ст. 290 КПК України, у подальшому стороною обвинувачення констатовано факт зволікання з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, ухвалою слідчого судді від 12.06.2023 встановлено підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 строк для відповідного ознайомлення до 22.06.2023, після чого останнім було продубльовано виклики для ознайомлення в месенджері, на що сторона захисту запропонувала слідчому з`явитися до неї. Сторона обвинувачення вжила заходів для офіційного виклику ОСОБА_5 повісткою за адресою місця проживання, зазначеною безпосередньо останнім під час допитів 24.03.2023 та 19.05.2023. Всі вказані повістки не були вручені та повернуті, у зв`язку з відмовою одержувача їх отримати. Для вручення обвинувального акта сторона захисту двічі викликалася поштовим зв`язком, проте повістки повернулися. Обвинувальний акт також було скеровано на зазначену підозрюваним адресу проживання, натомість ОСОБА_5 відмовився від його отримання, у зв`язку з чим конверт було повернуто назад до органу досудового розслідування. Крім того, обвинувальний акт було скеровано на адресу захисника ОСОБА_4 , яку він зазначав у всіх своїх клопотаннях, однак захисник відмовився від отримання документів.

Представники потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти заявленого захисником клопотання, вважали його необґрунтованим, спрямованим на затягування процесуальних строків, прокурором було аргументовано в хронологічному порядку, з посиланням на відповідні докази, доведено, що сторона захисту уникала отримання обвинувального акта. Також зауважили, що ні захисник, ні обвинувачений не заперечують того факту, що ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами. З огляду на викладене просили відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що по-перше, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження є правом сторони захисту, а не обов`язком. По-друге, повноваження слідчого закінчуються після виконання вимог ст. 290 КПК України, натомість саме слідчий викликав підозрюваного для вручення йому обвинувального акта, також матеріали провадження не містять доручення прокурора слідчому на вручення обвинувального акта, рапортів, що свідчать про спробу прокурора вручити обвинувальний акт наручно за місцем проживання підозрюваного.

Прокурор зазначив, що твердження сторони захисту про те, що обвинувальний акт було би вручено слідчим, не обґрунтовані, підозрюваний та захисник для вручення обвинувального акта не прибули.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про місце, дату та час проведення підготовчого судового засідання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України. Поряд з тим, в матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про розгляд справи за їх відсутності, за участі представників потерпілих.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що участь потерпілих є обов`язковою, при цьому наявність їх представників не виключає вказаного. Вважав, що позиції потерпілих та їх представників можуть різнитися, також не виключає можливості, що потерпілі виявлять бажання заявити цивільний позов. З огляду на викладене наполягав на участі потерпілих у судових засіданнях.

Судом визнано можливим здійснити розгляд означеного клопотання без участі потерпілих, з огляду на те, що хоча частиною 2 ст. 314 КПК України участь потерпілого у підготовчому судовому засіданні визнана обов`язковою, проте суд позбавлений можливості застосувати заходи забезпечення щодо потерпілого шляхом здійснення його примусового приводу в підготовче судове засідання, відтак, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, участь потерпілих в підготовчому судовому засіданні є добровільною. Крім того, враховуючи належне повідомлення потерпілих про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про розгляд справи за їх відсутності, здійснення представництва інтересів потерпілих залученими ними адвокатами, суд надходить висновку, що вирішення питання по суті клопотання без участі потерпілих не призведе до порушення їх процесуальних прав. Неявка потерпілих в підготовче судове засідання також жодним чином не обмежує сторону захисту у праві на захист.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмове клопотання захисника, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті наявні матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Положеннями статті 291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акта у кримінальному провадженні, недотримання яких, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акта, в ньому зазначено фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та, в тому числі, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, інші необхідні дані згідно зі ст. 291 КПК України.

Суд звертає увагу, що пунктом 5 ч. 1 ст. 291 КПК України визначено, що в обвинувальному акті здійснюється виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, тобто форма, зміст викладу встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, щодо якого висунуте обвинувачення, є дискрецією прокурора.

Таким чином, вказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000027, внесений до ЄРДР 05.01.2023, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Посилання сторони захисту на неналежне вручення обвинуваченому та його захиснику обвинувального акта суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах кримінального провадження та в долучених прокурором матеріалах містяться описи відправлення вказаних документів поштою та накладні №218, №226 від 23.06.2023, №461, №470 від 22.06.2023, з яких вбачається, що прокурором двічі було направлено обвинувальний акт з додатками на адреси проживання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 . Натомість вказані листи не були вручені у зв`язку з відмовою від отримання та були повернуті на адресу Печерської окружної прокуратури м. Києва.

Сторона захисту в судовому засіданні не заперечувала, що обвинувачений та його захисник дійсно проживають за вказаними адресами.

Таким чином, стороною обвинувачення виконано вимоги ст. 293 КПК України, вжито усіх можливих та передбачених кримінально-процесуальним законом заходів для вручення обвинуваченому та їх захиснику обвинувального акта з додатками, у зв`язку з чим будь-яких порушень КПК України, які б вплинули на обсяг чи мжливість реалізації прав стороною захисту, суд не вбачає.

За таких обставин суд не вбачає порушень прав обвинуваченого та його захисника, які тягнули б за собою повернення обвинувального акта прокурору.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту щодо неналежного вручення обвинуваченому та його захиснику обвинувального акта оцінюються судом критично та вважаються необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а тому в задоволенні відповідного клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1