Справа № 344/4450/24
Провадження № 11-сс/4808/90/24
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000216 за ч. 4 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що підозрюваний офіційно працевлаштований, працює за межами Івано-Франківської області.

Вважає, що особисте зобов`язання є достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Наголошує, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів слідства так як, та підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі. В ухвалі суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у домашнього арешту вказано, що підозрюваний може впливати на інших підозрюваних, чи свідків проте це не відповідає дійсності.

Вказує, що суд не взяв до уваги те, що підзахисний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не присягався, на утриманні перебуває дружина та малолітня дитина, злочин не спрямований проти життя та здоров`я, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами вважаю домашній арешт є занадто суворим запобіжним заходом.

Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано. Проте, якщо апеляційний суд прийде до висновку про не можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, то прошу суд застосувати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 44 березня 2024 задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000216 за ч. 4 ст. 240 КК України. Застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22 год. по 06 год. та заборонено залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , покладено відповідні обов`язки, строк до 07 травня 2024 року.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, про наявність ризиків у кримінальному провадженні та про можливість застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

До початку апеляційного розгляду прокурор подав клопотання про розгляд апеляційної скарги підозрюваного без його участі в порядку с. 406 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 клопотання про участь в судовому засіданні апеляційного суду не заявляв, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги підозрюваного необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту відповідає цим вимогам, слідчий суддя правильно відмовив в застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Так, підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, об`єктивно підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 07 березня 2024 року (а.п. 1-3), повідомленням про підозру від 07 березня 2024 року (а.п. 5-8), протоколом роз`яснення права на захист від 07 березня 2024 року (а.п. 11), протоколом допиту підозрюваного від 07 березня 2024 року (а.п. 12), протоколом вручення захиснику підозрюваного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 07 березня 2024 року (а.п. 13), інформацією про особу підозрюваного ОСОБА_6 (а.п. 15-18), протоколами оглядів від 22 червня 2023 року (а.п. 19, 20, 21), висновком експерта № СЕ-19/109-23/8336-ФХД від 19 серпня 2023 року (а.п. 22), протоколом огляду від 15 липня 2023 року (а.п. 23-24), висновком експерта № СЕ-19/109-23/9742-ФХД від 10 листопада 2023 року (а.п. 25-26), висновком експерта № СЕ-19/109-23/13523-ФХД від 08 грудня 2023 року (а.п. 27-28), протоколами оглядів від 01 лютого 2024 року (а.п. 29, 30, 31), інформацією від прикарпатського земельного центру (а.п. 32-37), висновком експерта № СЕ-19/109-23/1853-ФХД від 27 лютого 2024 року (а.п. 38) та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку ступінь ризиків передбачених ст. 177 КПК України не є такими істотними, що потребує обрання запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам. При цьому, лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою того, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім для обрання зазначеного прокурором запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ч. 4 цієї статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, у санкції передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для скасування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Колегія суддів також вважає, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів працездатних осіб, як про це просить апелянт, оскільки такий розмір застави не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000216 за ч. 4 ст. 240 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5