Справа № 953/9107/23
н/п 1-кс/953/4580/24
"24" червня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,
24 червня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про обрання у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24 лютого 2022 року, та після фактичної окупації території м. Ізюм Харківської області, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, у період часу з червня по вересень 2022 року, більш точний час не встановлений, перебуваючи у м. Ізюм Харківської області, маючи умисел на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам, створеним на тимчасово окупованій території, з мотивів допомоги державі-агресору та її збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні, вступив у злочинну змову з окупаційними військами РФ.
Так, орган досудового розслідування встановив, що у період часу з червня по вересень 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Ізюм Харківської області, з метою реалізації свого протиправного умислу, достовірно знаючи, що за адресою: АДРЕСА_2 розташований Ізюмський районний відділ поліції, при цьому співробітники управління виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо життєдіяльності вказаного населеного пункту, погодився на пропозицію військових РФ та вирішив добровільно зайняти посаду у новоствореному правоохоронному органі, а саме - «оперуповноваженого карного розшуку».
Орган досудового розслідування встановив, що у період часу з червня по вересень 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на допомогу державі-агресору та її збройним формуванням, почав виконувати обов`язки у незаконному правоохоронному органі за місцем знаходження Ізюмського районного відділу поліції зі здійснення реагування на заяви та звернення громадян, опитування громадян, проведення допитів, розшукових заходів та обшуків.
Під час проведення слідчо-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_6 відсутній за місцем мешкання та ймовірно перебуває на території РФ.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:
- даними повідомлення про кримінальне правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) від 22.05.2023;
- даними платіжних відомостей № 7;
- даними заяви ОСОБА_6 ;
- даними трудового договору;
- даними журналу видачі та повернення посвідчення;
- даними допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
- даними наказу № 1-лс від 05.07.2022 начальника УВС ВГА Харківської області «Про призначення на посаду»;
- даними висновку експерта № СЕ-19/121-24/9216-ПЧ від 22.05.224.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки в матеріалах кримінального провадження є вагомі докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Вказаний ризик також підтверджується тим, що ОСОБА_6 не з`являвся на виклики до слідчого, прокурора, та не повідомляв слідчого та прокурора про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний вже переховується від органу досудового розслідування, а також враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме - вчинення умисно під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому.
Крім того, ОСОБА_6 може продовжити кримінальне правопорушення, в якому він наразі підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення про, що свідчить поведінка підозрюваного, який добровільно надавав допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам, розуміючи, що таким чином, в умовах запровадженого воєнного стану на території України, він завдає шкоду державі Україна, що у свою чергу свідчить про те, що підозрюваний не має міцної громадянської позиції та в подальшому може продовжити допомагати державі-агресору будь-яким чином.
Враховуючи викладене та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.
Прокурор ОСОБА_2 огли у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дійшов такого висновку.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на території РФ, тому йому неможливо вручити повістки про виклик особи з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України. У зв`язку з цим повістки про виклик його як підозрюваного на 17, 18 та 19 червня 2024 року до СУ ГУНП в Харківській області для вручення письмового повідомлення про підозру та для участі в слідчих і процесуальних діях, опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» № 118 ( НОМЕР_1 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано.
19 червня 2024 року слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_6
19 червня 2024 року слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 .
Положеннями ч. 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19 червня 2024 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 ймовірно перебуває на території РФ.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому він наразі підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджені ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки встановлено, що він впродовж тривалого часу переховується від органів досудового розслідування на території держави-агресора, а також може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території РФ та має можливість продовжити вчинення злочинів проти основ національної безпеки.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак на теперішній час перебуває на території РФ, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також відомості про особу підозрюваного в їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що свідчить про високу суспільну небезпечність таких дій, умисно переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.
Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, та наразі перебуває на території РФ, розмір застави слідчий суддя не визначає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
У порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання особи, яка виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Зобов`язати слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним у той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1