Провадження № 1-кс/947/6535/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001435 від 13.11.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001435 від 13.11.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше засуджений, зокрема, 18.05.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 04.10.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (раніше засуджений, зокрема, 29.09.2022 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 30.09.2022 року) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (раніше засуджений, зокрема, 18.02.2008 року Апеляційним судом Одеської області за п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 187, ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 205 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 28.07.2020 року) та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше листопада 2023 року досягли попередньої змови щодо заволодіння чужим майном шляхом вимагання.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан який неодноразово продовжувався.

При цьому, ОСОБА_7 перебуваючи під вартою в Держаній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, у невстановлений досудовим розслідування час але не пізніше листопада 2023 року від інших невстановлених осіб дізнався інформацію про ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зокрема, анкетні дані, номер телефону та місця можливого перебування), яку вирішив використати для вимагання грошових коштів у останнього, передавши її іншим співучасникам кримінального правопорушення.

Надалі невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , 10.11.2023 року близько 10:00 зателефонувала ОСОБА_9 та висловила вимогу повернути неіснуючий борг у сумі 5000 доларів США, погрожуючи при цьому фізичною розправою в разі відмови.

Після цього, 22.02.2024 року близько 16:30 ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_7 інформацію щодо ОСОБА_9 , підійшов до останнього, який в то час перебував біля будинку АДРЕСА_2 , та висловив вимогу повернути неіснуючий борг у сумі 5000 доларів США на користь іншої особи. На вказану вимогу ОСОБА_9 відповів відмовою.

Надалі 13.03.2024 року близько 16:00 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та за його вказівками, прослідкували за ОСОБА_9 , коли той проходив по АДРЕСА_3 . Після чого, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , умисно з корисливих мотивів, повторно підійшов до ОСОБА_9 , висловив вимогу повернути неіснуючий борг у сумі 5000 доларів США та застосував до ОСОБА_9 фізичне насильство, завдавши йому один удар рукою в область обличчя, та висловив погрозу повторно застосувати фізичне насильство у разі відмови передати грошові кошти.

Після цього, ОСОБА_4 14.03.2024 року близько 14:46, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , умисно з корисливих мотивів, повторно по телефону висловив вимогу ОСОБА_9 повернути неіснуючий борг та застосувати фізичне насильство у разі відмови передати грошові кошти.

Надалі, 21.03.2024 року близько 18:00 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та за його вказівками, прослідкували за ОСОБА_9 , коли той проходив біля будинку АДРЕСА_4 . Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно з корисливих мотивів, повторно схопили ОСОБА_9 , насильно відкрито відібрали в нього грошові кошти в сумі 1000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на цей день дорівнювало 39139 грн) та 1000 гривень, та висловили вимогу надати їм ще 2000 доларів США найближчим часом під приводом сплати частини неіснуючого боргу.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 намагались залишити місце вчинення злочину, проте того ж дня, 21.03.2024 року о 18:15 були затримані працівниками правоохоронних органів за вищевказаною адресою.

За викладених обставин, 22.03.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 22.03.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 18.05.2024 року, включно.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Також долучив копію повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру відносно ОСОБА_4 .

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання. Просила відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.03.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

14.05.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, доданими в обґрунтування клопотання, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_4 від 21.03.2024 року; протоколом огляду і вручення грошових коштів від 21.03.2024 року; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у ході яких зафіксовано обставини вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 та інших осіб; протоколом затримання ОСОБА_4 від 21.03.2024 року, в ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 1000 гривень і 1000 доларів США; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 від 21.03.2024 року, а також іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 22.03.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 18.05.2024 року, включно.

Отже, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 18.05.2024 року, прокурор просить продовжити останньому строк дії запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а закінчити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину у випадку направлення обвинувального акту до суду, а також суспільно-небезпечний характер інкримінованого підозрюваному злочину, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати.

Щодо продовження існування ризику знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, враховуючи характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , зокрема, можливої причетності до його вчинення значної кількості інших осіб, з огляду на те, що досудове розслідування наразі не завершене, процес збирання доказів у кримінальному провадженні триває, слідчий суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може знищити або сховати речі, які містять відомості про злочин, у вчинені якого він підозрюється наразі продовжує існувати.

Також, слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки показання свідків є процесуальними джерелами доказів та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування. Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, а отже, перебуваючи не під вартою, ОСОБА_4 матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органу досудового розслідування та, як наслідок, ухиленню від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. А також, не встановлено та не допитано всіх потерпілих від протиправної діяльності, а тому ОСОБА_4 матиме можливість здійснювати вплив на них, з метою відмови останніх від залучення їх до кримінального провадження. Відповідно до чого, ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України також продовжує існувати в рамках даного провадження.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.03.2024 року було продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001435 від 13.11.2023 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 22.07.2024 року, включно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, необхідність в продовженні строків досудового розслідування обумовлена необхідністю в проведенні ряду процесуальних дій, так як органу досудового розслідування необхідно: здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка зберігається у операторів телекомунікацій мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»; після здійснення тимчасового доступу до інформації, яка зберігається в операторів телекомунікацій мобільного зв`язку, у порядку ст. 71 КПК України направити її до УОТЗ ГУНП в Одеській області для опрацювання; розсекретити матеріальні носії інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема ухвали слідчих суддів Одеського апеляційного суду про надання дозволів на їх проведення; вирішити питання щодо визначення остаточної правової кваліфікації дій підозрюваних та у разі необхідності щодо повідомлення про нову та зміну раніше повідомленої підозри; отримати характеризуючий матеріал на підозрюваних; виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в проведенні яких виникне під час досудового розслідування.

У зв`язку з чим, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо неможливості завершення досудового розслідування кримінального провадження до закінчення строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій забезпечить повне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, а отримані в результаті проведення таких процесуальних дій відомості, матимуть значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного ОСОБА_4 вчинення інкримінованого йому злочину за обставинами кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, враховуючи те, що злочин у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинений із погрозою застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваному.

Керуючись ст. ст.177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001435 від 13.11.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 14.07.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1