ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/1601/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1193/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

01 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

встановила:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000068 від 12.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та воно закрите на підставі п. 3-1 ч 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності невстановленою особою.

Своє рішення суд мотивував тим, що матеріалами поданого клопотання підтверджується факт скоєння кримінального правопорушення невстановленою особою, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за який закінчився,

У поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та направити його останньому для організації проведення подальшого досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що аргументи про передчасність закриття кримінального провадження та необхідність повного виконання неодноразових вказівок як прокурора, так і керівника органу досудового розслідування, у порушення вимог кримінального процесуального законодавства залишились поза увагою суду першої інстанції. При цьому, висновки останнього не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ним допущено неправильне тлумачення процесуального закону, а саме ст.ст. 2, 7-9, 284 КПК України, чим порушено основні завдання, принципи та засади кримінального провадження.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що неявка учасників не перешкоджає судовому розгляду, розгляд проведено за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, вказані вимоги закону при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим судом дотримані.

За приписами статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 01.06.2011 постановою слідчого СВ Московського РВ ГУМВД України в Харківській області порушено кримінальну справу за фактом крадіжки з ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

12.12.2012 Харківським РУП № 2 ГУНП в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 3 ст. 185 КК України.

З витягу з ЄРДР слідує, що 31.05.2011 в період з 07 години 30 хвилин до 21 години 10 хвилин невстановлена особа шляхом підбора ключів замку вхідних дверей, проникла у кв. АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно належне ОСОБА_7 , заподіявши останньому матеріальний збиток на суму 4007,34грн.

З матеріалів кримінального провадження № 0000068, які долучені до клопотання прокурором вбачається, що органом досудового розслідування було винесено постанову про порушення кримінальної справи, постанову про визнання ОСОБА_7 потерпілим, було проведено його допит та визнано цивільним позивачем, крім того були призначені та проведені товарознавча, дактилоскопічні, трасологічна експертизи, а також призначена та проведена додаткова товарознавча експертиза, поряд з цим були допитані певні свідки.

В ході досудового розслідування за результатами проведення слідчих (розшукових) дій не встановлено особи, яка вчинила злочин.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає кримінальну відповідальність у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, належить до категорії тяжких злочинів.

Положення п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України регламентують, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Судом першої інстанції встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, минуло більше десяти років, провадження не зупинялося, строки давності не переривалися.

Апеляційний суд також звертає увагу, що підозра в даному кримінальному провадженні нікому не оголошувалась.

На момент прийняття рішення судом першої інстанції з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 10 років.

З огляду на наведені обставини та норми чинного КПК України визначені п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, які дають підстави для закриття кримінального провадження, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, яке повністю ґрунтується на вимогах Закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, в той час як істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК Українизалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: