КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 31 січня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 31 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_5 подав заяву про можливе вчинення кримінального правопорушення дізнавачем до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, однак відповідно до ч.4 ст.216 КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівником правоохоронного органу здійснюють слідчі органів ДБР.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Звертає увагу, що в разі вчинення кримінального правопорушення щодо особи, вона має право звернутися до будь-якого правоохоронного органу, службові особи якого уповноважені на внесення відомостей до ЄРДР, а відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Вказує, що аналіз форми та змісту заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення дає підстави стверджувати, що вона адресована особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, містить виклад фактичних обставин та посилання на правову кваліфікацію. Стверджує, що в заяві про кримінальне правопорушення зазначені усі складові ознак кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_5 звернувся до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення дізнавачем Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

При цьому, згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку №2731 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, вказана заява ОСОБА_5 15.01.2024 була прийнята та зареєстрована Святошинським УП ГУ НП у м. Києві.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.214 КПК України слідчий у разі надходження заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та невідкладно у письмовій формі повідомити про це керівника органу прокуратури.

Положення кримінального процесуального закону не визначають як слід діяти слідчому у разі, якщо заява або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення надійшли з порушенням правил підслідності.

З урахуванням того, що закон покладає на слідчого обов`язок невідкладно приступити до проведення досудового розслідування, колегія суддів вважає, що заява або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинні подаватись до компетентного органу досудового слідства, уповноважені службові особи якого і повинні вирішувати питання щодо внесення відомостей до ЄРДР.

В протилежному випадку слідчі не зможуть приступити до проведення досудового розслідування через відсутність відповідної компетенції та не зможуть вирішити питання про направлення кримінального провадження за підслідністю, оскільки таке рішення може бути прийняте лише прокурором (ч.7 ст.214 КПК).

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді, що реєстрацію та проведення досудового розслідування про можливе вчинення кримінального правопорушення дізнавачем Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 повинні здійснювати органи державного бюро розслідувань.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 31 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3