Справа № 947/9196/24
Провадження № 1-кп/947/798/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 09.02.2024 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразового судимого, останній раз 04.04.2024 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ч.1 та ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучі раніше неодноразово засудженим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову, повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 04.02.2024 року о 15:00 год., в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «Сусіди», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на полиці з алкогольними напоями вищевказаного магазину віскі марки «Jameson», об`ємом 1 літр, після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме вищевказаного віскі, що належить ФОП « ОСОБА_5 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно та повторно, в умовах воєнного стану, взяв із полиці з алкогольними напоями, вказаного магазину, віскі «Jameson», об`ємом 1 літр, вартістю 714 гривень (без ПДВ), після чого сховав її до внутрішнього карману куртки чорного кольору, в якій завчасно перебував на місці вчинення злочину, після чого пройшов повз касову зону магазину, не здійснивши оплату за товар та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ФОП « ОСОБА_5 », майнової шкоди на загальну суму 714 гривень, після чого з викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 04.02.2024 року о 15:00 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Сусіди», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із полиці з алкогольними напоями, вказаного магазину, віскі «Jameson», об`ємом 1 літр, без після чого залишив місце події.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, посередню характеристику, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 не одноразово був засуджений за умисні корисливі злочини проти власності, однак на шлях виправлення на встав, належних висновків для себе не зробив, та знов вчинив умисні корисливі злочини, пом`якшуючі обставини та обтяжуючі обставини, у зв`язку з чим, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного цим вироком покарання шляхом часткового складання покарань за вироком Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі визначити остаточне покарання ОСОБА_4 , у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Строк відбування призначеного покарання за цим вироком суду розраховувати ОСОБА_4 , з моменту його фактичного затримання, а саме, з 09.02.2024 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме відео записи з місця події, які зафіксовані на електроні носії інформації - зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1