Провадження № 1-кп/522/1235/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі закінченням строків давності по обвинувальному акту у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 07 травня 2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське, Ананьївського району, Одеської області, українця, громадянина України, працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі закінченням строків давності у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурор та потерпіла заперечувала щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Вислухавши думку всіх учасників, розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні, а також матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 06 травня 2021 року приблизно о 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 знаходився у квартирі АДРЕСА_3 , в якому мешкає його колишня дружина ОСОБА_5 , де між колишнім подружжям виник словесний конфлікт.

Маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень колишній дружині ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 , та наніс останній в область обличчя, один удар реберною частиною своєї правої руки.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження, а саме закритий перелом кісток носа, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Станом на сьогоднішній день існують підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Подія, за яку звинувачують ОСОБА_6 відбулась 06.05.2021 року. Дані події стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Санкція за вказаною статтею становить штраф у розмірі від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, обмеження волі строком до двох років, що, відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Частиною шостою статті 13 Закону передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У висновку щодо застосування норми права, сформульованому в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17 (касаційне провадження № 51-4251кмо21) зазначено, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. У цій постанові також зазначено, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення. (Постанова ККС ВС від 06.03.2023 року у справі №161/18237/18 (прав. №51-4169км22).

Таким чином, зупинення та переривання строку притягнення особи до кримінальної відповідальності не пов`язане з проведення у кримінальному провадженні (як на стадії досудового розслідування так і стадії судового розгляду) експертиз, а пов`язане лише з ухиленням особи від слідства або суду, або вчинення іншого злочину.

У постанові від 22.05.2018 року по справі №665/2387/14-к (провадження №51- 240км18) Верховний Суд вказав, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності заст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого на загальну суму 118410,84 грн.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, не є реабілітуючою підставою, то потерпіла особа не позбавлена можливості звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди.

Беручи до уваги, що обвинувальний вирок не ухвалюється та не постановляється ухвала про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру стосовно ОСОБА_7 , суд приходить до переконання, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 182, 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 07 травня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1

23.05.2024