Справа № 686/7804/24
Провадження № 1-кс/686/2570/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого від 11.03.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 11.03.2024 р. про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні №0000700. Не погоджуючись із вказаною постановою слідчого, ОСОБА_3 , окрім іншого, у своїй скарзі посилається на те, що зазначене кримінальне провадження було розпочате саме за заявою ОСОБА_6 , по факту невиконання ухваленого на користь останньої рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.07.2019 року, яким зобов`язано Хмельницьку міську раду надати ОСОБА_7 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки, по АДРЕСА_1 , і внаслідок такого невиконання вказаного рішення суду, в подальшому, зазначену земельну ділянку було передано у власність ОСОБА_8 , який відчужив цю земельну ділянку на користь ОСОБА_9 , отже, з врахуванням тієї обставини, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення було заподіяно істотної шкоди саме ОСОБА_6 , остання мала б бути наділеною статусом потерпілої у кримінальному провадженні, що надало б їй змогу реалізовувати права, якими наділений потерпілий, приймати активну участь у доказуванні та гарантувало б повне та всебічне проведення досудового розслідування. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить: скасувати постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 11.03.2024 р. щодо відмови у визнанні ОСОБА_10 потерпілою у кримінальному провадженні №0000700; зобов`язати вказаного слідчого визнати ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні та допитати її в якості потерпілої.

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, що, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника ОСОБА_3 , яка підтримала вимоги, викладені у скарзі, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000700, приходжу до наступних висновків.

Із наданих матеріалів вбачається, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 22.02.2024 р., з правовою кваліфікацією - ч.2 ст.382 КК України.

07.03.2024 р. ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , яка на сьогоднішній день являється ОСОБА_4 , в рамках означеного кримінального провадження, звернулась до старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 із клопотанням, датованим 06.03.2024 р., в якому просила визнати потерпілою, у кримінальному провадженні №0000700, ОСОБА_7 , яку також просила допитати в якості потерпілої.

Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 11.03.2024 р. було відмовлено у задоволенні вищеозначеного, поданого в інтересах ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_3 , клопотання від 07.03.2024 р.

Згідно зі ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні її клопотання про визнання ОСОБА_7 потерпілою, слідчий у своїй постанові від 11.03.2024 р., окрім іншого, вказав, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.382 КК України, відноситься до злочинів проти правосуддя, тому, в даному випадку, потерпілою стороною є держава, інтереси якої порушені кримінальним правопорушення вказаної категорії, і, з посиланням на ст.55 КПК України та з врахуванням, що адвокатом ОСОБА_3 не надано будь-якого об`єктивного підтвердження про спричинення кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 матеріальної, моральної чи немайнової шкоди, дійшов до висновку щодо відмови у визнанні потерпілою ОСОБА_7 , за якою слід залишити процесуальний статус заявника, який наділений правами, передбаченими ст.60 КПК України, та не є тією особою, яка, у відповідності до ст.220 КПК України, може подавати клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим слідчим також було відмовлено у решті вимог поданого ОСОБА_3 клопотання.

Слідчий у постанові обґрунтовано посилається на ч.5 ст.55 КПК України, якою визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно шкоди. В даному ж випадку, в ході досудового розслідування, не було встановлено будь-яких даних, котрі б вказували на наявність шкоди, заподіяної ОСОБА_6 саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_3 у своєму клопотанні від 07.03.2024 р. не зазначала про те, що ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення було завдано фізичної, майнової чи моральної шкоди (із зазначенням розміру цієї шкоди та в чому вона полягає). Тобто, аналіз змісту клопотання ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_7 до кримінального провадження як потерпілої свідчить, що будь-яких обґрунтувань завдання останній кримінальним правопорушенням конкретної шкоди це клопотання не містить.

У поданій в інтересах ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_3 заяві про вчинення кримінального правопорушення від 08.02.2024 р., на підставі якої були внесенні відповідні відомості до ЄРДР, теж не згадується про заподіяння ОСОБА_7 фізичної, майнової чи моральної шкоди.

Слідчий суддя критично оцінює зазначені у судовому засіданні скаржником ОСОБА_3 аргументи про те, що ОСОБА_6 саме внаслідок невиконання зазначеного рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.07.2019 р. було заподіяно майнової шкоди (не вказуючи розміру шкоди), в зв`язку з позбавленням можливості отримати земельну ділянку, а також моральної шкоди, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 важко усвідомлювати, що рішення суду може не виконуватись, оскільки матеріали кримінального провадження, на сьогоднішній день, не свідчать, про заподіяння ОСОБА_4 шкоди внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення, до того ж обставини, начебто заподіяної, на думку скаржника, моральної та матеріальної шкоди з наведених обґрунтувань, про які ОСОБА_3 зазначила в судовому засіданні, не були предметом розгляду слідчого, який 11.03.2024 р., на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження №0000700, прийняв рішення про відмову у визнані ОСОБА_7 потерпілою, оскільки ОСОБА_3 описані обставини не зазначала у своїх: заяві про кримінальне правопорушення від 08.02.2024 р.; клопотанні про залучення ОСОБА_7 до кримінального провадження як потерпілої від 07.03.2024 р., а отже, ці обставини не могли бути відомі слідчому і покладені у основу прийнятого слідчим рішення.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження № 0000700 вбачається, що на даний час у цьому провадженні ОСОБА_6 , в інтересах якої була подана заява адвокатом ОСОБА_3 , має статус заявника, права якого визначені ч.2 ст.60 КПК України. Відповідно, вказана норма закону не наділяє заявника правом на звернення до слідчого чи прокурора з клопотанням про проведення будь-яких слідчих дій у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні. Тому, слідчий в оскаржуваній постанові обґрунтовано послався на зазначену норму закону, мотивуючи свою відмову у задоволенні вимоги, зазначеної у поданому ОСОБА_3 . клопотанні, щодо здійснення допиту ОСОБА_7 в якості потерпілої.

Процесуальні рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу, повинна відповідати вимогам ч.5 ст.110 КПК України і зокрема, мотивувальна частина постанови має містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону оскаржувана постанова слідчого відповідає.

На думку слідчого судді, постанова слідчого від 11.03.2024 р. містить виклад достатніх та обґрунтованих мотивів для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо необхідності визнання ОСОБА_7 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000700 та щодо здійснення допиту останньої саме у вказаному статусі, який був визначений ОСОБА_3 в заявленому клопотанні. Винесена старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 11.03.2024 р. постанова (про відмову у задоволенні вищеозначеного, поданого ОСОБА_3 , клопотання від 07.03.2024 р.) є вмотивованою, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст.40, 55, 60, 110, 220 КПК України. Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження №0000700 від 22.02.2024 р.

З огляду на викладене, а також те, що в ході розгляду скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , не знайшли підтвердження факти порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті оскаржуваного рішення, підстав для процесуального реагування слідчим суддею, на даному етапі досудового розслідування, немає, тому, вимога поданої ОСОБА_3 скарги, в частині скасування означеної постанови слідчого від 11.03.2024 р., не може бути задоволена.

Стосовно висловленої у скарзі вимоги про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_6 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні та здійснити допит останньої саме в якості потерпілої, то слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно з ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність слідчого, зокрема, й зобов`язувати його визнавати певних осіб потерпілими у кримінальному провадженні або здійснювати слідчі дії, в тому числі й допитувати певних осіб. Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на етапі досудового розслідування, однак, не може переймати на себе функції слідства (п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.22 КПК України), та не наділений повноваженнями зобов`язувати слідчого визнавати певних осіб потерпілими у кримінальному провадженні та здійснювати допит цих осіб, тому, ця вимога скарги ОСОБА_3 також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 11 березня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 07.03.2024 р., щодо визнання ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні №0000700, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя