Справа № 161/5933/24
Провадження № 1-кп/161/682/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 травня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000231 від 10.03.2024, який надійшов до суду 26.03.2024 від Луцької окружної прокуратури, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцьк Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2018 у цивільній справі №161/3846/18, ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн (одна тисяча гривень) щомісячно, починаючи 14.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_5 , достеменно знаючи про вказане рішення суду, являючись дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з офіційних та неофіційних джерел, діючи з прямим умислом, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2018 у цивільній справі №161/3846/18 коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини, з доходів аліменти не сплачував упродовж значного проміжку часу, заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, зокрема з березня 2022 року по лютий 2024 року включно не сплачував аліменти взагалі, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, при цьому загальна сума заборгованості по сплаті аліментів згідно інформації відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 19.03.2024 становить 24000 грн 00 коп., тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю. Суду показав, що, дійсно він, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті, ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся.

Допитана як потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт несплати їй ОСОБА_5 встановлених рішенням суду аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 в період часу з березня 2022 року по лютий 2024 року включно, просила суд суворо не карати обвинуваченого.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 згідно ст.89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, проходив військову службу у лавах ЗСУ, учасник бойових дій, має постійне місце проживання, заборгованість по сплаті аліментів не погашено. А тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 є можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.164 КК України, у виді виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, з покладенням обов`язків, визначених ч.2 ст. 59-1 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку покарання у виді пробаційного нагляду слід обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий