Справа № 464/2083/24
пр.№ 1-кс/464/482/24
У Х В А Л А

26 березня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 19.00 год. 18.03.2024 року по 12.00 год. 19.03.2024 року, невідома особа, перебуваючи по АДРЕСА_1 , таємно, в умовах воєнного стану, шляхом злому замка задніх дверей, проникла в автомобіль марки "IVECO", д.н.з. НОМЕР_1 , звідки викрала форсунки у кількості 7 штук, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 60 тисяч гривень.

21.03.2024 року ОСОБА_6 добровільно надав чотири голівки (форсунки), які виконують функцію промивки труб, які він викрав в ніч з 18.03.2024 на 19.03.2024.

Вказані вище речі були оглянуті та визнані речовим доказом у матеріалах даного кримінального провадження.

У судове засідання слідчий не з`явився, у клопотанні просить розгляд такого проводити у його відсутності.

Володілець майна у судове засідання не викликався.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до такого висновку.

ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.03.2024 до ЄРДР за №0000244, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні вбачається, що арешт вилученого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, враховуючи вимоги ч. 2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.167,170-173,309,395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме чотири голівки (форсунки), які виконують функцію промивки труб, які 21.03.2024 року добровільно надав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування таким.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1