УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 481/897/22

провадження № 51-974 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 29 червня 2023 року та вирок Миколаївського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку, а також просить поновити строк на касаційне оскарження цих рішень, пропущений ним з поважних причин.

Колегія суддів, перевіривши доводи засудженого щодо поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, вважає за необхідне поновити цей строк.

Одночасно, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.

Слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Так, засуджений ОСОБА_4 зазначає про незаконність судових рішень щодо нього, при цьому не наводить конкретних порушень закону, допущених попередніми судами при постановленні оскаржуваних судових рішень, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК з урахуванням положень статей 370, 412-414, 419 цього Кодексу є підставами для їх скасування.

Натомість, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та по суті посилається на неповноту досудового слідства та судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

У своїх касаційних скаргах засуджений просить скасувати вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 29 червня 2023 року та вирок Миколаївського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року щодо нього і ухвалити нове рішення, яким його виправдати та звільнити з-під варти.

Така прохальна частина касаційної скарги не відповідає вимогам ст. 436 КПК з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки Верховний Суд не наділений повноваженням ухвалювати рішення щодо виправдання особи.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 29 червня 2023 року та вироку Миколаївського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року щодо нього.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3