1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9389/23 1-кп/335/415/2024
26 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2024, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - задоволено. Запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою змінено на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00 год. до 06.00 год. ранку, на два місяці, строком до 11 березня 2023 включно. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати на виклик прокурора, суду; не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.
Ухвалою суду від 08.03.2024, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задоволено. Продовжено строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. ранку, на два місяці, строком до 08 травня 2024 включно. Продовжено строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: прибувати на виклик прокурора, суду; не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.
26.04.2024 процесуальним прокурором ОСОБА_3 подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , строк дії якого, відповідно до ухвали суду від 08.03.2024, спливає 08.05.2024, оскільки ризики, що слугували підставами для обрання та продовження запобіжного заходу, не змінились та продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримала та просила його задовольнити, на підставах зазначених у ньому.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечували. Просили відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки за час перебування під домашнім арештом обвинувачений жодних покладених обов`язків не порушував, має місце роботи, місце постійного проживання, не вчиняв дій, які б могли вказувати на наявність будь-яких ризиків.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, у межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Прокурором шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання у клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними, прокурором у судовому засіданні не доведені.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Отже, суд доходить висновку, що лише зазначення в клопотанні про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого так і залишилось не підтвердженим ініціатором клопотання.
Незважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, раніше судимий, враховується, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, за сімейним станом розлучений, має місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місце роботи у ТОВ «ВТК» Січ Енерго», а також, враховується думка потерпілого, який не має жодних претензій до обвинуваченого, та відсутність інформації про порушення покладених на обвинуваченого обов`язків, у період перебування під домашнім арештом. Крім того, враховується відсутність достатніх даних про наявність з боку обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд приходить до висновку, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться у клопотанні, а відтак відмовляє у задоволенні клопотання прокурора.
Отже, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, які зазначені вище, суд вважає, що саме такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, на даному етапі судового розгляду, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання ризикам, відповідає особі обвинуваченого, та є обґрунтованим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.
Враховуючи, що строк дії попередньої ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає 08.05.2024, а у задоволенні даного клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовлено, строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слід відраховувати з 09.05.2024.
Керуючись ст. ст. 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - залишити без задоволення.
Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 26.06.2024 включно, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відраховувати з 09.05.2024.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1