Справа № 307/1840/24
Провадження № 1-кс/307/314/24
УХВАЛА
03 травня 2024 року м.Тячів
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в ході перевірки отриманої інформації працівниками СКП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області 01 травня 2024 року близько 15 години в смт. Солотвино, по вул. Європейська, біля багатоповерхового будинку №10, було зупинено автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , в салоні якого перебували громадяни України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 , які були одягнуті в гідрокостюми, та яких ОСОБА_4 мав намір незаконно переправити через Державний кордон України поза пунктом пропуску.
У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, 01 травня 2024 року вказаний автомобіль та інши вилучені предмети, постановою слідчого CB Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , визнані речовими доказами.
Слідчий вказує, що враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_8 , мешканкою АДРЕСА_1 .
Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Фактичний володілець та в силу положень ст. 60 СК України співвласник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.
Власник майна ОСОБА_8 , будучи повідомленою про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилася.
Заслухавши слідчого, власника майна розглянувши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 01.05.2024 року вбачається, що 0 15 год. 06 хв., офіцером прикордонного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_36 прикордонного загону, спільно із співробітниками СКП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, зупинено транспортний засіб автомобіль марки Тойота з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , в якому у якості пасажирів перебували громадяни України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не змогли підтвердити мету прибуття в контрольований прикордонний район. Під час проведення огляду було встановлено, що вищевказані громадяни одягнуті в гідрокостюми. За результатами проведення перевіряючих заходів та первинного опитування встановлено, що вони мали намір перетнути державний кордон України за сприянням ОСОБА_4 (а.с.5).
Згідно письмової згоди вбачається, що ОСОБА_4 надав згоду на огляд автомобіля (а.с.6).
Вивчивши клопотання, перевіривши надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, на які слідчий посилається в підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, документи якими обґрунтовується дане клопотання, а саме: письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 01.05.2024 року (а.с.10), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.05.2024 року та ОСОБА_6 від 01.05.2024 року (а.с.14-19) слідчий суддя приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення.
Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Оцінивши вищенаведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що майно, яке було вилучено 01.05.2024 року в ході огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_44 виданого 20.01.2012 ТСЦ 2145 являється ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_1 та який перебуває у фактичному володінні та користуванні співвласника ОСОБА_4 мешканця АДРЕСА_1 , є доказом злочину, оскільки може містити відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та накладення на нього арешту шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення 01.05.2024 огляду місця події в АДРЕСА_4 , а саме:
- автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_44 виданого 20.01.2012 ТСЦ 2145 являється ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_1 , та який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 мешканця АДРЕСА_1 і зберігається на арешт майданчику Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою АДРЕСА_5 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування цим транспортним засобом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 7 травня 2024 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1