Справа № 464/247/18
пр.№ 1-кс/464/735/24
У Х В А Л А

24 травня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів,

у с т а н о в и л а:

Дізнавач Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000656 від 01 березня 2017 року.

У судове засідання дізнавач та володілець майна не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Кримінальне провадження у відповідності до положень ст.ст.22, 26 КПК України здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, чинним законодавством надано дізнавачу/слідчому/прокурору право одержувати безперешкодно і безоплатно від осіб на запит необхідні у справі відомості.

У разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше (у порядку ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Виходячи із положень ст.ст.131, 132, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.6 ст.132 КПК України).

Саме дізнавач/прокурор повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо.

Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року (справа № 333/1539/16-к) вказує на важливість дотримання імперативних приписів ч.4 ст.132 КПК України, за якою для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Сектором дізнання відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 01 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000656 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області надійшла заява про вчинення злочину від ОСОБА_5 , згідно якої працівники ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у період часу з 15 червня 2015 року по 23 жовтня 2015 року завдало останньому матеріальної шкоди на суму 317 350,00 грн.

У протоколах допиту потерпілий ОСОБА_5 вказує, що у 2015 році надавав ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » транспортні послуги з перевезення вантажів, за які товариством йому не оплачено 317 350,00 грн. Стверджуючи при цьому, що жодних договорів з товариством не укладав та жодного документального підтвердження виконання таких робіт немає.

За диспозицією ч.2 ст.192 КПК України, у межах якою проводиться досудове розслідування, передбачено кримінальну відповідальність за заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства, вчинені за попередньою змовою групою осіб, або такі, що заподіяли майнову шкоду у великих розмірах.

Заявляючи клопотання про тимчасовий доступ до документів, дізнавач покликається на проведення у листопаді 2018 року у межах кримінального провадження № 0000048 від 04 січня 2018 року за ознаками кримінального кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.191 КК України, тимчасового доступу до речей і документів у володільця ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». За результатами указаної дії вилучено оригінали документів ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо виконання у 2015 році капітального ремонту дворів, внутрішньо квартальних доріг, тротуарів на АДРЕСА_1 та інших документів, що стосуються надання транспортних послуг, кримінальне провадження перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як регламентовано ст.3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас дізнавачем та прокурором жодним чином не доведено факту проведення тимчасового доступу до документів у листопаді 2018 року в межах кримінального провадження, їх вилучення та перебування таких у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Не підтверджено, що зазначені у клопотанні документи щодо капітального ремонту доріг самі по собі чи в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для з`ясування та встановлення/спростування обставин, які підлягають доказуванню за ст.91 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.192 КК України.

Доводи, викладені у клопотанні дізнавача, погодженому прокурором, зводяться до викладу обставин кримінального провадження та цитування законодавства, але не містять обґрунтування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ.

До того ж підстави, зазначені у клопотанні, є формальними без врахування фактичних підстав, передбачених КПК України, зокрема не зазначено чи звертався дізнавач або прокурор до ІНФОРМАЦІЯ_3 із запитом, використовуючи механізм ст.93 КПК України, для отримання доступу до документів без ухвали слідчого судді та яка була надана відповідь. Відомостей щодо вчинення будь-яких заходів, спрямованих на отримання наведеної інформації, до клопотання не долучено.

Саме дізнавач повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо. Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи дізнавача та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.

Вказівки ІНФОРМАЦІЯ_4 у кримінальному провадженні у порядку ст.39-1 КПК України не володіє жодною доказовою значимістю, з яким кримінальний процесуальний закон пов`язує вжиття заходів забезпечення кримінального провадження та надання тимчасового доступу до документів.

Беручи на уваги викладене вище у своїй сукупності, незважаючи на процесуальний обов`язок, дізнавачем та прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, не встановлено доцільності та дієвості застосування заходу забезпечення кримінального провадження. З урахуванням такого немає передбачених ст.ст.132, 163 КПК України підстав для надання тимчасового доступу до зазначених у клопотанні документів, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити за передчасністю.

Аналогічний висновок зроблено в ухвалі слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28 грудня 2023 року у справі № 464/247/18 (провадження № 1-кс/464/1733/23) про відмову в аналогічному клопотанні дізнавача про тимчасовий доступ документів, про яку ні дізнавач, ні прокурор не зазначає, що зумовлює очевидний висновок про зловживання останніми своїми процесуальними правами.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 160, 163-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Відповідно до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1