Єдиний унікальний номер судової справи 201/1629/14
Номер провадження 1-кп/201/233/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

вул. Гусенко, 13

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору та клопотання прокурора ОСОБА_3 про доручення органу досудового розслідування в порядку ст. 333 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій та про надання тимчасового доступу до речей і документів, подані під час підготовчого провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 31 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21.07.2022 року з Дніпровського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 31 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.07.2022 року даний обвинувальний акт розподілений до розгляду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 і переданий останній в той же день.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2022 року за вказаним обвинувальним актом призначене підготовче судове засідання на 22 серпня 2022 року.

Відповідно до вказаного обвинувального акту потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Упродовж підготовчого провадження, яке триває з 22.08.2022 року і дотепер, потерпіла ОСОБА_6 жодного разу до суду не з`явилася та про причини своєї неявки суду не повідомила.

З метою забезпечення явки потерпілої ОСОБА_6 у підготовче судове засідання, судом неодноразово направлялися судові виклики на зазначену в обвинувальному акті адресу проживання останньої, однак кожного разу конверти із судовими викликами поверталися без вручення із зазначенням причини їх повернення «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також судом направлялися смс-повідомлення на номер мобільного телефону, який зазначений у доданому до обвинувального акту «списку осіб у кримінальному провадженні», як номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_6 , проте, як встановлено з довідок - «повідомлення не може бути доставлено абоненту з технічних причин у оператора мобільного зв`язку».

На запит суду з Відділу формування та ведення територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації Дніпровської міської ради отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 17 серпня 2006 року по теперішній час.

Під час підготовчого провадження за клопотанням прокурора ОСОБА_7 в порядку ст. 333 КПК України органу досудового розслідування - ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області доручено встановити місце проживання або місце перебування/знаходження потерпілої ОСОБА_8 , у тому числі, встановити факт наявності чи відсутності актового запису про смерть останньої, а також перевірити факт перетину потерпілою кордону України.

Проте, зазначене доручення було проігнороване органом досудового розслідування і не виконане.

За ініціативою керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 за цим фактом проведене службове розслідування, копії матеріалів якого наявні в кримінальному провадженні.

Таким чином, судом вичерпані всі передбачені законом можливості здійснити належне повідомлення потерпілої ОСОБА_6 та її виклик до суду.

Під час підготовчого провадження захисником ОСОБА_4 подане письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, на яке прокурором ОСОБА_3 подані письмові заперечення.

Водночас, прокурором ОСОБА_3 подано клопотання про доручення органу досудового розслідування в порядку ст. 333 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій та про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд приходить до наступних висновків.

В обґрунтування поданого клопотання захисник ОСОБА_4 посилається на те, що зазначене кримінальне провадження перебуває в провадженні суду першої інстанції вже 10 років, упродовж яких відносно його підзахисного судом ухвалено два виправдувальних вироки, які були скасовані апеляційною інстанцією, натомість, сторона обвинувачення безуспішно намагається довести винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Починаючи з 2019 року потерпіла ОСОБА_6 не з`являється на судові виклики, як до суду апеляційної інстанції, так і до суду першої інстанції.

Після скасування виправдувального вироку відносно ОСОБА_5 судом першої інстанції двічі обвинувальний акт повертався прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, зокрема, п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку із тим, що зазначене в обвинувальному акті місце проживання потерпілої ОСОБА_6 не відповідає дійсності, адже за цим адресом остання не проживає.

Проте, апеляційною інстанцією ухвалені судові рішення скасовані і направлені на новий розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із рекомендаціями про надання доручення органу досудового розслідування встановити місце проживання потерпілої ОСОБА_6 .

В травні 2023 року під час підготовчого провадження судом постановлено ухвалу про надання в порядку ст. 333 КПК України доручення органу досудового розслідування встановити місце проживання потерпілої ОСОБА_6 , яке не було виконане, жодних оперативно-розшукових дій не проведено і місце проживання потерпілої до теперішнього часу не встановлено, що унеможливлює подальший розгляд справи в суді.

За наведених підстав, вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки зазначене в обвинувальному акті місце проживання потерпілої ОСОБА_10 не відповідає дійсності.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання та просив повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, акцентувавши увагу на тому, що відсутність потерпілої ОСОБА_10 унеможливлює подальший судовий розгляд цієї справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, подавши на нього письмові заперечення, які підтримав у повному обсязі.

Свою позицію мотивував тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального закону, на момент його направлення до суду 30.01.2014 року потерпіла ОСОБА_10 проживала за зазначеною в обвинувальному акті адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується тим, що остання за скерованими за цією адресою викликами з`являлася до суду та була безпосередньо допитана судом, а, отже, адреса в обвинувальному акті вказана вірно.

Тим більше, такій підставі повернення обвинувального акту прокурору, як невірне зазначення адреси проживання потерпілої ОСОБА_10 , вже надавалася відповідна правова оцінка апеляційною інстанцією, і ця обставина визнана необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст наданого суду обвинувального акту та доводи сторони захисту щодо його невідповідності вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положенням ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи із змісту положень ст. ст. 291, 314 КПК України єдині процесуальні документи, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.

В обвинувальному акті зазначено, що потерпілою у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Дніпропетровська, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Перевіряючи доводи сторони захисту стосовно того, що зазначене в обвинувальному акті місце проживання потерпілої не відповідає дійсності, суд, насамперед, виходить з висновків суду апеляційної інстанції, які, з огляду на положення ч. 3 ст. 415 КПК України, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2022 року зазначений обвинувальний акт був повернутий прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, через те, що анкетні дані потерпілої ОСОБА_10 в частині її місця проживання не відповідають дійсності, оскільки за адресою: АДРЕСА_2 , остання не проживає, судові виклики про необхідність явки у підготовче судове засідання не отримує, що унеможливлює проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2022 року означене рішення суду першої інстанції скасоване і справу направлено на новий розгляд.

При цьому, виходячи з висновків суду апеляційної інстанції слідує, що неприбуття потерпілої ОСОБА_10 за викликами до суду та неможливість її належного повідомлення через те, що вона не проживає за вказаним в обвинувальному акті адресом, не свідчить про те, що місце проживання потерпліої невірно встановлено органом досудового розслідування на момент направлення обвинувального акту до суду, тож, відповідно, і не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Тим більше, встановлено, що після надходження обвинувального акту до суду, що мало місце в 2014 році, судами було вжито заходів щодо виклику потерпілої ОСОБА_8 у судові засідання, яка з`являлась за відповідними викликами, приймала участь у підготовчих та судових засіданнях, подавала цивільний позов та інші документи процесуального характеру. І тільки після скасування вироку Дніпровським апеляційним судом 11 листопада 2019 року та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, починаючи з 28 листопада 2019 року і дотепер потерпіла ОСОБА_10 до суду не з`являлась, про причини своєї неявки не повідомляла, а судові виклики з відміткою оператора поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання поверталися до суду.

При цьому, як встановлено під час підготовчого провадження, потерпіла ОСОБА_8 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, місце фактичного проживання потерпілої на момент направлення обвинувального акту до суду збігалося з місцем її реєстрації.

Отже, з огляду на ту обставину, що розгляд даного кримінального провадження триває з 2014 року, суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акту вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки на момент направлення обвинувального акту до суду, який був двічі призначений до судового розгляду, за направленими на вказану в обвинувальному акті адресу судовими викликами потерпіла ОСОБА_10 неодноразово з`являлася.

Такі висновки суду повністю узгоджуються із висновками суду апеляційної інстанції, викладеними у рішенні від 12 липня 2022 року, в якому колегія суддів наголосила на тому, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2021 року встановлено факт відповідності даного обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Тож, зважаючи на висновки суду апеляційної інстанції, наведеній стороною захисту такій підставі для повернення обвинувального акту прокурору, невідповідність зазначеної в обвинувальному акті адреси проживання потерпілої ОСОБА_10 дійсності, вже двічі надавалася правова оцінка, і ця обставина визнана необґрунтованою.

І хоча, суд вважає слушними доводи сторони захисту щодо необхідності встановлення місця проживання/перебування потерпілої ОСОБА_10 задля належного її повідомлення та забезпечення явки до суду, а також повної бездіяльності сторони обвинувачення з цього приводу, яка, навіть не спромоглася належним чином здійснити контроль за виконанням ухвали суду про надання в порядку ст. 333 КПК України доручення органу досудового розслідування щодо встановлення місця проживання перебування/знаходження потерпілої ОСОБА_8 тощо, постановленої за її ж клопотанням, має констатувати, що наведені обставини не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання в порядку ст. 333 КПК України про доручення органу досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій та тимчасовий доступ до речей і документів суд приходить до наступних висновків.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор ОСОБА_3 посилаючись на вимоги ст. 333 КПК України, задля встановлення місця проживання/перебування потерпілої ОСОБА_10 з метою її належного повідомлення, просив надати тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, а саме до документів, що містять відомості про присвоєння індивідуального податкового номеру ОСОБА_6 , документів, що відображають податкові відрахування з останньої за період з 2017 по 2024 років, документів, що містять інформацію про номер її контактного телефону. Виконання тимчасового доступу до речей і документів просив доручити СВ ВП № 5 ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області.

Також з цією метою прокурор ОСОБА_3 просив надати в порядку ст. 333 КПК України доручення органу досудового розслідування - СВ BП № 5 ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області витребувати наступну інформацію:

- з РАЦС про наявність чи відсутність актового запису про смерть, одруження, зміну прізвища, народження дітей громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- про склад сім?ї тa прописку за адресою АДРЕСА_2 ; - про притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- про перебування на обліках у нарколога та психіатра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- з Прикордонної служби про наявність або відсутність запису про перетин державного кордону ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- з Міграційної служби про наявність або відсутність факту видачі закордонного паспорту на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про зміну паспорта серія та номер А0100602 виданий 15.03.2013 Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області;

- з лікарських установ про факти знаходження на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також здійснити слідчі та розшукові заходи для встановлення місця перебування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі, перевірити інформацію про перебування останньої у м. Запоріжжя.

Контроль за виконанням ухвали просив покласти на Правобережну окружну прокуратуру міста Дніпра Дніпропетровської області.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що попередня ухвала про надання доручення органу досудового розслідування в порядку ст. 333 КПК України не виконане і місце знаходження потерпілої не встановлене, тож наполягав на поверненні обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 333 КПК України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 333 КПК України під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Отже, під час судового провадження, суд за умови доведення прокурором, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він клопочить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення, може доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії, у тому числі, і надати тимчасовий доступ до речей і документів.

При цьому, з сукупного аналізу ст. ст. 9, 22, 39, 40, 131, 132, 159, 160, 163, 164, 333 КПК України слідує, що суд за клопотанням сторони кримінального провадження - прокурора, надає тимчасовий доступ до речей і документів, а також доручення про проведення певних слідчих (розшукових) дій тому органу досудового розслідування, яким здійснювалося досудове розслідування відповідного кримінального провадження, а не будь-якому іншому.

Як встановлено з обвинувального акту, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилось слідчим СВ по ДТП СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яке було реорганізоване в ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Натомість, прокурор не дотримався вимог кримінального процесуального закону в цій частині, та просив надати тимчасовий доступ до речей і документів, а також доручити проведення певних слідчих (розшукових) дій СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який не здійснював досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, жодним чином не мотивуючи таку свою позицію.

Тож, за наведених обставин, клопотання прокурора не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону і не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 9, 22, 39, 40, 131, 132, 159, 160, 163, 164, 291, 314, 333 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про доручення органу досудового розслідування в порядку ст. 333 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій та про надання тимчасового доступу до речей і документів в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1