Справа № 638/6651/24
Провадження № 1-кс/638/1485/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 06.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся прокурор з клопотанням в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 09.04.2024 начальником відділення СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України (в ході особистого обшуку ОСОБА_5 ), шляхом заборони володіння, користування, розпорядження та відчуження будь-яким особам, а саме на: мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 ; договір купівлі-продажу транспортного засобу від 09 квітня 2024 року сторона (Продавець): ОСОБА_5 та сторона (Покупець) ОСОБА_6 предметом якого є автомобіль CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_4 на 3 арк.; імітаційні засоби у вигляді грошових коштів на загальну суму 90 000 грн. номіналом купюр 500 гривень у кількості 180 (сто вісімдесят) одиниць із однаковими номерними знаками ГК 7784501.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 06.02.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 обіймає посаду заступника начальника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківської районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а станом на 09.04.2024 обіймав посаду в.о. начальника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківської районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який, зокрема, організовує роботу та здійснює керівництво діяльністю Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, забезпечує виконання покладених на Відділ завдань, організовує роботу зі службовими документами, забезпечує і контролює дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни, розподіляє обов`язки між працівниками Відділу.

Тобто, ОСОБА_5 виконував організаційно-розпорядчі й адміністративно-господарські функції, та відповідно є службовою особою, у своїй діяльності зобов`язаний керуватися положенням про Відділ та чинним законодавством.

Так, у провадженні Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківської районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №73487131 від 01.12.2023, відкрите на підставі рішення Господарського суду Харківської області про стягнення з Комунального підприємства «Водопровідно-каналізаційного господарства» Височанської (Покотилівської) селищної ради на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення на підставі договору від 01.11.2016 у сумі 6 322 488,75 грн., у якому державним виконавцем є ОСОБА_5 , а в інтересах боржника діє начальник юридичного відділу комунального підприємства ОСОБА_6 .

У зв`язку з викладеним, в межах вказаного виконавчого провадження ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_5 з питанням про можливість ненакладення арешту на майно підприємства КП «Тепловодопостачання Височанської селищної ради», оскільки при накладенні арешту на рахунки, комунальне підприємство не зможе надавати вказані послуги громадянам та не буде погашено борг перед КП «Харківводоканал».

Однак, заступника начальника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківської районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_5 , який є державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні за невчинення ним дій у виконавчому провадженні, а саме: ненакладення арешту на майно правонаступника боржника, який надає послуги з водопостачання та водовідведення на території Височанської селищної ради, 19.02.2024, біля кав`ярні «Дім кави», розташованої по вул. Космічній у місті Харкові висловив вимогу щодо передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 1,5% від суми боргу, що складатиме 90 000 грн.

Надалі, 09.04.2024, приблизно о 16:10, у ході зустрічі біля гіпермаркету «Будмен» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 119-а у м. Харкові, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та наслідків, діючи умисно, на раніше висловлену ним вимогу одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 90 000 грн за невчинення ним дій у виконавчому провадженні, а саме: ненакладення арешту на майно правонаступника боржника, який надає послуги з водопостачання та водовідведення на території Височанської селищної ради.

У ході досудового розслідування було проведено затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у період з 16 год. 18 хв. по 17 год. 51 хв. проведено особистий обшук ОСОБА_5 в ході якого вилучено наступні речові докази, а саме : 1. мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 ; 2. договір купівлі-продажу транспортного засобу від 09 квітня 2024 року сторона (Продавець): ОСОБА_5 та сторона (Покупець) ОСОБА_6 предметом якого є автомобіль CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_4 на 3 арк.; 3. імітаційні засоби у вигляді грошових коштів на загальну суму 90 000 грн. номіналом купюр 500 гривень у кількості 180 (сто вісімдесят) одиниць із однаковими номерними знаками ГК 7784501.

Відповідно положень ст. 98-100, 110 КПК України постановою слідчого від 09.04.2024 1. мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 ; 2. договір купівлі-продажу транспортного засобу від 09 квітня 2024 року сторона (Продавець): ОСОБА_5 та сторона (Покупець) ОСОБА_6 предметом якого є автомобіль CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_4 на 3 арк.; 3. імітаційні засоби, грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 180 (сто вісімдесят) одиниць із однаковими номерними знаками НОМЕР_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000017 від 06.02.2024.

Відповідно до положень ст. 98-100, 110 КПК України вилучене майно в ході затримання у період часу з 16 год. 18 хв. по 17 год. 51 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 та договір купівлі-продажу транспортного засобу від 09 квітня 2024 року сторона (Продавець): ОСОБА_5 та сторона (Покупець) ОСОБА_6 предметом якого є автомобіль CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_4 на 3 арк. - належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фактично проживає: за адресою: АДРЕСА_2 , а імітаційні засоби у вигляді грошових коштів на загальну суму 90 000 грн. номіналом купюр 500 гривень у кількості 180 (сто вісімдесят) одиниць із однаковими номерними знаками НОМЕР_5 належить Державній установі Центру обслуговування підрозділів НП України.

Крім цього, відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Виходячи з цього, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, які підтверджують наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, та для забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також подальшого проведення необхідних слідчих дій під час досудового розслідування на теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані вилучену в ході обшуку речі та документи.

Таким чином, повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

В судове засідання прокурор не з`явився, просив клопотання розглянути у його відсутність та задовольнити.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 06.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Шевченківської окружною прокуратурою м. Харкова.

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.

При цьому у відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, склад майна, на яке він просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить прокурор, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що прокурором надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.04.2024 начальником відділення СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України (в ході особистого обшуку ОСОБА_5 ), шляхом заборони володіння, користування, розпорядження та відчуження будь-яким особам, а саме на:

1. мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 ;

2. договір купівлі-продажу транспортного засобу від 09 квітня 2024 року сторона (Продавець): ОСОБА_5 та сторона (Покупець) ОСОБА_6 предметом якого є автомобіль CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_4 на 3 арк.;

3. імітаційні засоби у вигляді грошових коштів на загальну суму 90 000 грн. номіналом купюр 500 гривень у кількості 180 (сто вісімдесят) одиниць із однаковими номерними знаками ГК 7784501.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: