Код суду 233 Справа № 233/2646/24
Вирок
Іменем України
15 травня 2024 року м. Костянтинівка Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчуг Полтавської області, українця, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, який не працює, є інвалідом ІІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
Наприкінці листопада 2023 року, у денний час доби, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 знаходився в приміщенні магазина «Продукти», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за яким він наглядає. У той же день та час ОСОБА_4 на узбіччі дороги біля вказаного магазину за координатами GPS 48.504303-37.736335 побачив військових на техніці. Після того як військові поїхали, він підійшов до вказаної ділянки місцевості та виявив ручний протитанковий гранатомет RGW90 (1 од.), ручний протитанковий гранатомет RPG-22 (1од.), а також дві картоні коробки в середині яких знаходились корпуси гранат Ф-1 (6 од.) запали типу УЗРГМ 1 (од.), УЗРГМ-2 (1 од.), граната OF37 (1 од.) з запалом типу F-11. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вищевказаних бойових припасів та вибухових речовин. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що виявлені ним предмети є бойовими припасами та вибуховими речовинами, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, підібрав 2 картонні коробки, в яких знаходились корпуси гранат Ф-1 (6 од.), запали типу УЗРГМ 1 (од.), УЗРГМ-2 (1од.), граната OF37 (1од.) з запалом типу F-11 та ручні протитанкові гранатомети RGW90 (1 од.), RPG-22 (1од.), щоб перенести до складського приміщення магазина «Продукти», розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Тепловозна, 1, тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, у вказаний день та час ОСОБА_4 , перебуваючи на вищевказаному місці, діючи умисно, незаконно, переніс 2 картонні коробки, в яких знаходились корпуси гранат Ф-1 (6 од.), запали типу УЗРГМ 1 (од.), УЗРГМ-2 (1од.), граната OF37 (1од.) з запалом типу F-11 та ручні протитанкові гранатомети RGW90 (1 од.), RPG-22 (1од.), до складського приміщення магазина «Продукти» розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за яким він наглядає, тим самим здійснив незаконне носіння бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу. Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у складському приміщення магазина «Продукти», розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Тепловозна, 1, поклав ручні протитанкові гранатомети RGV90 (1 од.), RPG-22 (1од.), під лаву, а 2 картонні коробки, в яких знаходились корпуси гранат Ф-1 (6 од.), запали типу УЗРГМ 1(од.), УЗРГМ-2 (1од.), граната OF37 (1од.) з запалом типу F-11 та ручні протитанкові гранатомети RGW90 (1 од.), RPG-22 (1од.) поклав у холодильник та став незаконно, умисно зберігати бойові припаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу до 01 березня 2024 року, поки його дії не були викриті співробітниками поліції.
01 березня 2024 року, в період часу з 14 години 26 хвилин до 15 години 45 хвилини, під час проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, а саме: складського приміщення магазина «Продукти», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за яким наглядає ОСОБА_4 , виявлено та вилучено:
-корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (6 од), виготовленими промисловим (заводським) способом, які споряджено вибуховою речовиною. Корпуси гранати Ф-1 до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 50-56 грам;
-корпус наступальної осколкової ручної гранати типу OF37 (1 од), іноземного виробництва, виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною. Корпус гранати OF37 до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 90 грам;
-засоби підриву (засоби детонування) уніфіковані запали ручної гранати модернізовані дистанційної дії типу УЗРГМ (1 од) УЗРГМ-2 (1од), виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджено вибуховою речовиною. Запали УЗРГМ (1 од.) УЗРГМ-2, до категорії бойових припасів не відносяться, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці. Конструктивно передбачено спорядження детонаторів даних запалів вибуховими речовинами групи ініціюючих та групи бризантних.
-засоби підриву (засобидетонування) уніфіковані запали ручної гранати типу F-11 (1 од.) іноземного виробництва, модернізовані дистанційної дії типу УЗРГМ (1од) УЗРГМ-2 (1од), виготовленими промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною. Запал F-11 до категорії бойових припасів не відносяться, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці. Конструктивно передбачено спорядження детонаторів даних запалів вибуховими речовинами групи ініціюючих та групи бризантних.
-72,5 мм. реактивну протитанкову гранату, кумулятивної дії, типу RPG-22 (1од.), іноземного виробництва, в остаточно спорядженому виді, виготовлену промисловим (заводським) способом, споряджену вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження корпусів даних гранат, вибуховою речовиною групи бризантних. Відноситься до категорії бойових припасів.
-90 мм. гранатомет RGW 90 Matador модифікації HEAT/HEST (кумулятивний або бронебійно фугасний) (1од.) іноземного виробництва, в остаточно спорядженому виді, виготовлений промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження корпусів даних гранат, вибуховою речовиною групи бризантних. Відноситься до категорії бойових припасів.
-у конструкційному поєднанні корпуси гранат Ф-1 (2од.), та запали типу УЗРГМ (1од.), УЗРГМ-2 (1од.), являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1 (2од), вказані гранати відносяться до категорії бойових припасів.
-у конструкційному поєднанні корпуси гранат OF 37 (1од.), та запал типу F11, являються наступальною осколковою ручною гранатою типу OF 37 (1од.), вказана граната відносяться до категорії бойових припасів.
-заряд вибухової речовини, яким споряджені надані на дослідження корпуси бойової оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 (6од), наступальної осколкової ручної гранати OF 37 (1 од), придатні для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов;
-надані на дослідження уніфіковані запали ручних гранат модернізовані УЗРГМ (1од.), УЗРГМ-2 (1од), придатні для здійснення вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху).
-транспортно-пусковий пристрій наданої на дослідження реактивно протитанкової гранати типу RPG-22 до пострілу гранати та наступного її вибуху при зіткненні із ціллю (перешкодою), штатним способом придатний.
-транспортно-пусковий пристрій наданої на дослідження реактивно протитанкової гранати типу RGW 90 Matador модифікації HEAT/HEST до пострілу гранати та наступного її вибуху при зіткненні із ціллю (перешкодою), штатним способом придатний.
Тим самим, придбання, носіння та зберігання ОСОБА_4 , бойових припасів та вибухових речовин здійснено без передбаченого законом дозволу та в порушення вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576; Додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна»; п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України» від 21.08.1998 № 622, відповідно до положень яких вказані вище вибухові речовини відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.
Між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 03 травня 2024 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого обвинувачення викладеного в обвинувальному акт, у судовому провадженні, надати правдиві покази у судовому засіданні під час судового розглядц кримінального провадження.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, шкодує з приводу вчиненого. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання та визначити мінімальний іспитовий строк.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно з ч. 5 ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та підозрюваним, за участю захисника, 03 травня 2024 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 03 травня 2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює. Судом враховано, що ОСОБА_4 , критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, доцільно застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/105-24/1577-ВТХ від 27 березня 2024 року на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 118, 124, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 травня 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/105-24/1577-ВТХ від 27.03.2024 у сумі 9844 грн. 64 коп.
- полімерний мішок у кількості 1 одиниці, який після проведення огляду упакований до сейф-пакету PSP4146793, ключ від вхідних дверей у кількості 1 одиниці який після проведення огляду упакований до сейф-пакету 1131790 вилучені у ОСОБА_4 01.03.2024 передані до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 22 від 01 березня 2024 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 403, порядковий номер 22 повернути ОСОБА_4 за належністю.
- уламки від корпусу гранати Ф-1 (6 од), ОF37 (1 од), протитанкові гранатомети RGV90 (1 од), RPG-22 (1 од), та запали УЗРГМ-2 (1 од), УЗРГМ (1 од), F-11 (1 од) передані до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 39 від 29 березня 2024 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 403, порядковий номер 39 знищити.
- запалювально-димний патрон ЗДП переданий до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 143 від 30 березня 2024 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 1154/2, порядковий номер 143 передати на потреби ЗСУ.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: