Справа № 461/1458/23
Провадження № 1-о/461/1/24
УХВАЛА

Іменем України

14.02.2024 суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами -

в с т а н о в и в :

до Галицького районного суду м.Львова надійшла заява ОСОБА_2 , у якій останній просить суд скасувати вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 березня 2023 року про засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України та ухвалити рішення про повернення обвинувального акту прокурору для організації та проведення досудового розслідування у суворій відповідності із вимогами кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.03.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Заявник зазначив, що розгляд справи проведено в спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду. Заявник стверджує, що він не погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, а в обвинувальному акті викривлені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, де він є потерпілим.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Даний принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Повноваження судів на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд судами не повинне розглядатися як завуальована апеляція, а лише сама можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру («Ryabykh проти росії», № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Процедура перегляду рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя («Pravednaya проти росії», № 69529/01, рішення від 18.11.2004). Однак, суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Перелік обставин, які визнаються нововиявленими, є вичерпним. Він передбачений ч. 2 ст. 459 КПК України, зокрема це:

штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки з підстав, що зазначені у наведеній нормі процесуального закону.

Згідно ст. 460 КПК України право на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, надане учасникам судового провадження.

При цьому, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами законом встановлено вимоги.

Так, відповідно до вимог п.п.2, 4, 5, 52 ч.2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду, клопотання про поновлення строку подання заяви.

Вказаних вимог КПК України ОСОБА_2 у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не дотримано.

Крім того, згідно ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2023 ОСОБА_2 ознайомлювався з матеріалами справи та матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною відміткою в матеріалах справи.

Таким чином, строк, коли ОСОБА_2 дізнався про обставини, які на даний час він вважає нововиявленими, відраховується від 13.03.2023.

Слід зазначити, що ОСОБА_2 не навів аргументів на підтвердження поважності причин, через які він не мав об`єктивної можливості подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами протягом трьох місяців з дня як він дізнався або міг дізнатися про ці обставини, більше того, потерпілий не подав клопотання про поновлення строку подання заяви.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами (ч.3 ст.464 КПК України).

Враховуючи викладені вище обставини, які дають суду підстави для повернення заяви ОСОБА_2 про перегляд вироку Галицького районного суду м. Львова від 7 березня 2023 року за нововиявленими обставинами особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376, 459, 462, 464 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Галицького районного суду м. Львова від 7 березня 2023 року за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1