Справа № 449/191/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2024 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Перемишляни кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за № 0000208 від 21.09.2023р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК

В С Т А Н О В И В:

09.02.2024р. до Перемишлянського районного суд Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000208 від 21.09.2023р., відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження судом було встановлено, що 21.09.2023, приблизно о 14:00 год. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням «Куровичі-Рогатин», поблизу буд. №95 по вул. Івана Франка, у с. Мерещів Львівського району Львівської області, у напрямку з м. Перемишляни до с. Мерещів, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.2; Розділу 12 п. 12.4, п. 12.9.6; Розділу 34 п. 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, своїми діями створив небезпеку для руху, а саме під час здійснення маневру обгону попутного транспортного засобу, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в межах своєї смуги руху, у напрямку до м. Перемишляни.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій, ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому кульшової западини (ямки), закритого відламкового перелому кульшової впадини зліва зі зміщенням фрагментів та звиху лівої стегнової кістки, посттравматичний неврит лівого сідничного нерва, які згідно висновку експерта №169/2023 від 23.10.2023, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , 1985 р.н., яка перебувала на задньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження: відкритий злам кісток носа, рана спинки носа з розривом слизової оболонки носової порожнини, гематома перегородки носа, забійні садна обличчя, переломи ребер: 1,2,3,4 по паравертебральній лінії праворуч, 1,2,3,4,5 по паравертебральній лінії ліворуч, 2,3 по середньо-аксилярній лінії праворуч, 2,3,5,6 по середньо-аксилярній лінії ліворуч без вираженого зміщення фрагментів, правобічний пневмоторакс пневмомедіастінум, перелом остистого відростка 4-го грудного хребця, забій лівої кисті, множинні забійні садна обох верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку експерта №322/23, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та потерпілих, дослідженням висновку експерта №169/2023 від 23.10.2023, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого та підтверджують вартість судових витрат.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, проти обставин викладених в обвинувальному акті не заперечував. Повідомив суду, що того дня він перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ, повертався до дому. В с.Мерещів автомобіль, який рухався перед ним почав зупинятись і він вирішив виїхати на смугу зустрічного руху і обігнати його. Виїхавши на смугу зустрічного руху він практично зразу ж зіткнувся з іншими автомобілем, який рухався на зустріч. Про свій вчинок шкодує.

Потерпіла ОСОБА_5 дала суду такі покази. За день до ДТП, вона попросила ОСОБА_4 завезти її з дітьми до ОСОБА_7 для проходження медичного огляду. Десь біля обіду вони повертались до дому. Потерпіла розмовляла по телефону і не слідкувала за дорогою, - тому як все сталося не бачила.

Потерпілий ОСОБА_6 дав суду такі покази. Він їхав з села Осталовичі за кермом свого автомобіля ВАЗ. В с. Мерещів виїхав на трасу, проїхав біля зупинки автобусів і проїхавши десь метрів 80 вн майже розмінувся з зустрічною фурою, яка перевозила ліс, як йому на зустріч вискочив інший автомобіль. Він не вспів зреагувати і втікати не було куди. Все сталось миттєво. Після ДТП він перебував в напівпритомному стані і його з обвинуваченим відвезли до лікарні, де він пролежав три місяці. Йому зробили операцію і він вчився наново ходити.

Згідно висновку експерта №169/2023 від 23.10.2023 р. потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини та обставин викладених в обвинувальному акті, які узгоджуються з наданими ним суду показами, - суд вважає доведеним факти вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження та ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами з можливістю звільнення від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст.75 КК України.

Інші учасники кримінального провадження позицію прокурора підтримали.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд бере до уваги, що: злочин вчинений ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України є тяжким; характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення не є значним; обвинувачений визнав себе винним у його вчиненні; наявність двох обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання; характеризуючі дані на обвинуваченого (раніше не судимий, на обліку в лікарні не перебуває, має двох неповнолітніх дітей), - суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання на яке погодились всі сторони кримінального провадження і яке відповідає санкції ч.2 ст.286 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

При цьому суд вважає за можливе, в порядку ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком та покласти на нього ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити, в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 50, 65, 66, 67, ч.2 ст.286 КК України, ст.ст. 94, 121, 122, 124, 127, 128, 368-371, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації;

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення чотирьох інженерно-транспортних експертиз у розмірі 12849 (дванадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) гривень 00 коп.

Речові докази по справі:

- Автомобіль марки ВАЗ 21063 з д.н.з. НОМЕР_3 , синього кольору повернути власнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Автомобіль марки ВАЗ 21063 з д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1