Справа № 473/365/24
Номер провадження 1-кп/473/142/2024
У Х В А Л А

"12" червня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001137 від 23.10.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яструбинове Вознесенського району Миколаївської області, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

12.06.2024 прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, яке обгрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суворістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та даними про особу обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала повністю та просила задовольнити.

Обвинувачений, захисник та потерпілй заперечували проти задоволення даного клопотання прокурора, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників провадження, суд встановив наступне.

25.10.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, в останній раз - до 16.06.2024 включно; зазначену міру запобіжного заходу обвинуваченому обрано з урахуванням наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, даних про його особу.

Згідно із ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, міцних соціальних зв`язків не має, є особою похилого віку (пенсіонером) та, в силу ст.89 КК України, раніше не судимою особою.

Перебуваючи на волі, розуміючи відповідальність за інкриміноване кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, негативно впливати на потерпілого, який є його племінником, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відтак, оцінивши зазначені вище обставини в сукупності, суд дійшов висновку про наявність існування передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків.

Судом не встановлено обставини, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпала, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Так, на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. цілодобовий домашній арешт, не може запобігти встановленим ризикам, оскільки не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

Таким чином, з огляду нахарактер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, з урахуванням обставин справи, тяжкості покарання, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а тому обвинуваченого доцільно утримувати в подальшому під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11.08.2024 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1