Справа № 370/2734/23
Провадження №1-кп/369/1344/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

провівши закрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000922 від 23 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який одружений, є військовослужбовцем, раніше працював швейцаром у ТОВ «Казино Прем`єр Палац», зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 149, ч. 3 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 1, 2 ст. 156, ч. 1, 4 ст. 301-1 КК України,

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000922 від 23 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 149, ч. 3 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 1, 2 ст. 156, ч. 1, 4 ст. 301-1 КК України, в якому ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2024 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави, який було продовжено останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року до 12 липня 2024 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , строку тримання під вартою на 60 днів, без альтернативи внесення застави. В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної моральності та небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, санкції яких передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або ж довічне позбавлення волі, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може переховуватися від суду, крім того, існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може знищити, переховувати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень шляхом вжиття заходів, спрямованих на знищення доказів. Також існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, те що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, законного представника, особу-1 матеріали відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, разом з якою останній вчиняв кримінальні правопорушення, на свідків, а також на експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення у яких останній обвинувачується. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора та просив у його задоволенні відмовити повністю. Вважав, заявлені прокурором ризики необґрунтованими. Крім того, просив зупинити кримінальне провадження на підставі ст. 335 КПК України, оскільки його підзахисний є військовослужбовцем.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

За таких обставин, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання сторони захисту про зупинення кримінального провадження, ознайомившись з клопотанням, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінального правопорушення вперше, наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для незастосування йому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної моральності та небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, а також те, що заявлені прокурором ризики існують та є реальними.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Крім того, суд погоджується, що існують ризики, що обвинувачений може знищити, переховувати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень шляхом вжиття заходів, спрямованих на знищення доказів. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих, експерта та спеціаліста, хоча останній є мінімальним.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстав для зупинення кримінального провадження на підставі ст. 335 КПК України, суд не вбачає.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 11 липня 2024 року до 08 вересня 2024 року включно, без альтернативи внесення застави, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 392, 395 КПК України,

ухвалив:

Клопотання сторони захисту про зупинення кримінального провадження залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 11 липня 2024 року до 08 вересня 2024 року включно, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3