Провадження № 1-кп/742/209/24
Єдиний унікальний № 742/1205/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорки - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001640 від 26.12.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крутоярівка Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, про вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 близько 22 години 25.12.2023 прибув до прибудинкової території приватного господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де підійшов до належного ОСОБА_4 автомобіля марки «ВАЗ», модель «217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку експерта від 09.01.2024 №СЕ-19/125-24/184-АВ станом на 25.12.2023 становить 121288,87 грн, що перебував біля паркану поряд із вказаним вище господарством, після чого за допомогою сірників підпалив ганчірку, змочену дизельним паливом, яку поклав до автомобільної гуми, яку попередньо взяв з собою, та поклав гуму разом з ганчіркою під днище автомобіля, а саме: під багажне відділення, внаслідок чого сталось загоряння та було пошкоджено автомобіль.

Після цього пожежу було погашено власником автомобіля ОСОБА_4 та того дружиною ОСОБА_8 , які побачили загоряння з вікон.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричного експерта №25 від 18.01.2024 у ОСОБА_5 на період часу вчинення ним суспільно-небезпечного діяння мало місце хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу (F22.82 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), яке позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час у ОСОБА_5 також є хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу (F22.82 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), тому йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню суспільно-небезпечних діянь, у зв`язку з чим прокурор подав до суду відповідне клопотання.

В судовому засіданні прокурорка підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, оскільки він вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тому просила застосувати до нього примусові заходи медичного характеру з поміщенням у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, що було підтримано потерпілим, який також просив задовольнити його цивільний позов.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив той факт, що дійсно 25.12.2023 близько 22 години підпалив автомобіль ОСОБА_4 , але просив не застосовувати до нього примусових заходів медичного характеру з поміщенням у спеціальний лікувальний заклад, оскільки може лікуватися і вдома.

Захисник та законна представниця ОСОБА_5 також просили не застосовувати до нього примусових заходів медичного характеру з поміщенням у спеціальний лікувальний заклад, вважаючи, що він може лікуватися вдома.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду показала, що 25.12.2023 близько 22 години через вікно будинку вони з чоловіком ОСОБА_4 , побачили, що горить їхній автомобіль, намагалися затушити вогонь, але не вдалося це зробити.

Заслухавши думку всіх учасників даного судового розгляду, дослідивши зміст клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001640 від 26.12.2023 (а.п.31-33) 26.12.2023 до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що в ніч на 26.12.2023 за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок пожежі пошкоджено належний ОСОБА_4 автомобіль марки «ВАЗ», модель «217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причина пожежі - підпал.

Згідно з висновком звіту про причину виникнення пожежі від 26.12.2023 з фототаблицею до нього (а.п.35-40) ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталася 25.12.2023 поблизу будинку АДРЕСА_2 , внаслідок якої знищено автомобіль марки «ВАЗ», модель «217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є підпал.

В ході огляду господарства та транспортного засобу, проведеного 26.12.2023 з дозволу власника ОСОБА_4 , було виявлено спалений автомобіль марки «ВАЗ», автомобільну шину з ганчіркою, недопалок, коробку з сірниками та слід низу підошви взуття (а.п.41-54).

Згідно з висновком експерта СЕ-19/125-24/336-ПТ від 19.02.2024 (а.п.159-167) осередок пожежі автомобіля марки «ВАЗ», модель «217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка виникла 25.12.2023, знаходився ззовні автомобіля, в місці розташування згорілої гумової автомобільної покришки під багажним відділенням, джерелом запалення на даній пожежі став відкритий вогонь (від сірника, запальнички, недопалку, гніту, тощо), а причиною виникнення пожежі - занесення стороннього джерела запалення (у вигляді відкритого вогню сірника, запальнички, недопалку, гніту, тощо) в осередок пожежі з використанням інтенсифікатора горіння.

Відповідно до висновку експерта СЕ-19/125-24/193-ФХД від 16.01.2024 (а.п.58-62) на поверхнях наданого на експертизу фрагмента тканини виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту - зміненого дизельного пального, а відповідно до висновку експерта СЕ-19/125-24/196-ФХД від 16.01.2024 (а.п.67-71) на поверхнях наданого на експертизу пожежного сміття також виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту, але його конкретний вид встановити неможливо через фізико-хімічні зміни в результаті випаровування.

Згідно з висновком експерта СЕ-19/125-24/197-ФХД від 12.01.2024 (а.п.75-78) на поверхнях наданих на дослідження фрагментів гумової шини, металевого дроту та дрібнодисперсної речовини чорного кольору теж виявлено сліди нафтопродуктів - залишкових нафтопродуктів (бітум, гудрон та ін.).

В ході огляду господарства, проведеного 26.12.2023 з дозволу власниці ОСОБА_6 , де проживав ОСОБА_5 , було виявлено автомобільні шини та каністру з соляркою (а.п.81-90).

Відповідно до висновку експерта СЕ-19/125-24/190-ФХД від 15.01.2024 (а.п.93-97) надана на експертизу рідина в полімерній каністрі є зміненим світлим нафтопродуктом - зміненим дизельним пальним.

Згідно з висновком експерта СЕ-19/125-24/184-ФХД від 09.01.2024 (а.п.101-111) розмір матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля марки «ВАЗ», модель «217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого 25.12.2023 внаслідок підпалу, становить 121288,87 грн.

Під час затримання ОСОБА_5 у нього було вилучено дві пачки сірників, пачку цигарок, куртку та черевики (а.п.112-116).

Відповідно до висновку експерта СЕ-19/125-24/198-ФХД від 17.01.2024 (а.п.122-126) на поверхні наданої на експертизу куртки виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту, конкретний вид якого встановити неможливо через фізико-хімічні зміни в результаті випаровування.

Згідно з висновком експерта СЕ-19/125-24/346-ФХД від 25.01.2024 (а.п.130-147) сліди низу підошви взуття на ліву ногу та на праву ногу такої ж групової належності (за загальною формою та розмірами, формою, розмірами та взаємним розташуванням елементів рельєфного малюнка), що і низ підошви черевиків на ліву ногу та на праву ногу, вилучених у ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №25 від 18.01.2024 року (а.п.168-172) у ОСОБА_5 на теперішній час, а також на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, мав та має місце хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу (F22.82 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 за його психічним станом показано застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню суспільно-небезпечних діянь. У ОСОБА_5 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому не показано.

Згідно з довідкою КНП «Прилуцька центральна районна лікарня» ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.п.151) та згідно з довідкою Прилуцького наркологічного диспансерного відділення не перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.п.150), але відповідно до характеристики з місця проживання при вживанні спиртних напоїв у громадських місцях та вдома поводить себе непристойно (а.п.152), раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.153-154), але в силу свого психічного захворювання вважається не судимим.

Отже, на підставі всієї сукупності досліджених в судовому засіданні доказів, які повною мірою узгоджуються між собою, суд встановив, що ОСОБА_5 пошкодив чуже майно шляхом підпалу, тобто вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.194 КК України, однак під час його вчинення він страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу (F22.82 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. Вказані вище примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №25 від 18.01.2024 року у ОСОБА_5 на теперішній час, а також на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, яке він вчинив, мав та має місце хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу (F22.82 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, зокрема, госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Враховуючи викладене вище, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, а також характер і тяжкість захворювання ОСОБА_5 , суд вважає, що до нього беззаперечно необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 було подано до ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з нього заподіяної матеріальної шкоди розміром 121288,87 грн.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

З висновку судово-психіатричного експерта №25 від 18.01.2024 року чітко вбачається, що у ОСОБА_5 на теперішній час, а також на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, яке він вчинив, мав та має місце хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу (F22.82 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто ОСОБА_5 не має цивільної дієздатності.

Матеріальну та моральну відповідальність за шкоду, завдану діями неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов, несуть в межах закону цивільні відповідачі, якими можуть бути батьки, опікуни, піклувальники та інші особи, а також підприємства, установи та організації.

Тож, зважаючи на те, що ОСОБА_5 є неосудною особою, у задоволенні цивільного позову до нього слід відмовити.

Витрати за проведення ряду експертиз в межах даного провадження необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів (а.п.55-57, 64-65, 72-73, 79-80, 91, 98-99, 117-118, 127-128, 148-149) слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі ст.92-94 КК України, ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.292, 369-372, 376, 392-395, 503, 512-513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001640 від 26.12.2023 щодо ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_5 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», залишити в силі до вступу ухвали суду в законну силу.

Витрати за проведення експертиз - віднести за рахунок держави.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.12.2023, - скасувати.

Речові докази:

-автомобіль марки «ВАЗ», модель «217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику - залишити у законному володінні ОСОБА_4 ;

-чоловічу куртку та чоловічу черевики - повернути ОСОБА_5 ;

-гумову шину, ганчір`я, недопалок, пачку з-під сірників, пожежне сміття, фрагмент тканини, пластикову каністру, дві пачки сірників, пачку з-під цигарок, сліди низу підошви - знищити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1