Справа № 152/472/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 1 лютого 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Андріївка Шаргородського району Вінницької області, із повною загальною середньою освітою, непрацюючої, одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованої мешканки АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 125 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. 28 січня 2024 року близько 18-00 год обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, нанесла один удар кулаком правої руки в праву ділянку обличчя ОСОБА_5 , від чого остання впала на дерев`яну підлогу та отримала тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №5 від у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правої виличної дуги, в області повік правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ІІ. Позиція прокурора.

2. Прокурор в судовому засіданні просив врахувати повне визнання вини обвинуваченою та відсутність обставин, які б обтяжували покарання. Тому, на думку прокурора, обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ІІІ. Позиція обвинуваченої.

3. Обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, не заперечувала факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Суду показала, що 28 січня 2024 року ввечері вона знаходилася в гостях у свого сусіда, куди прийшла потерпіла. Оскільки в неї з потерпілою вже тривалий час неприязні відносини, обвинувачена завдала потерпілій тілесні ушкодження. У вчиненому не розкаюється, однак зазначила, що більше подібного не вчинить.

ІV. Позиція потерпілого.

4. Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 28 січня 2024 року її запросили в гості по АДРЕСА_2 . Коли вона прийшла, то в будинку вже всі перебували в стані алкогольного сп`яніння, в тому числі і обвинувачена. Коли обвинувачена її побачила, то відразу накинулася та завдала одного удару в праву ділянку обличчя. При визначенні міри покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду.

V. Оцінка Суду.

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Враховуючи показання обвинуваченої, потерпілої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

VІ. Призначення покарання.

7. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_3 не встановлено.

8. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

8.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке, згідно із статтею 12 КК України, відноситься до кримінального проступку;

8.2. враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, форму вини у виді прямого умислу; дії обвинуваченої у виді заподіяння одного удару кулаком правої руки в праву ділянку обличчя потерпілої; наслідки у виді заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень; причинний зв`язок між діями обвинуваченої та наслідками;

8.3. особу винної: її вік 47 років; матеріальний стан не працює; сімейний стан одружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину; стан здоров`я нормальний, відсутні протипоказання для працевлаштування; вважається такою, що немає судимості;

8.4. відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання;

8.5. відсутність вимог потерпілої про призначення суворого покарання;

8.6. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).

9. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

10. Цивільний позов по справі не заявлявся.

11. Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

12. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

2. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА