Справа № 461/9911/23
Провадження № 1-кс/461/1833/24
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

20.03.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. ростов-на-дону ростовської області російської федерації, громадянина російської федерації, проживаючого за адресою (останнє відоме місце проживання на території України): АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 22.06.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України,

встановив:

слідчим відділом УСБУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000184 від 22.06.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України.

Слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від органу досудового розслідування, а також встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно клопотання, 01.07.2022 ОСОБА_6 звільнений з військової служби за власним бажанням, а 16.08.2022 залишив територію України через міжнародний пункт пропуску через державний кордон України «Грушів».

20.03.2024 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 своїх обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; у будь-який спосіб уникнути відповідальності; продовжити злочинну діяльність, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти вищенаведеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому.

Захисник у ході розгляду просив об`єктивно оцінити доводи прокурора та відніс вирішення клопотання на розсуд суду.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали та заслухавши доводи прокурора і захисника, виходячи з мотивів наведених нижче, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє вирішувати питання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного за наявності умов визначених у ч. 6 ст. 193 КПК України.

Перевіркою наявності наведених умов та дотримання відповідної процедури встановлено наступне.

18.03.2024 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України.

Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування обґрунтована зібраним в процесі досудового розслідування доказами, а саме:

-повідомленням начальника 6 управління ДВКР СБ України від 20.06.2023 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_6 , пов`язану із здійсненням збору відомостей, що становлять державну таємницю з метою її передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам;

-протоколом за результатом проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06.10.2023;

-протоколом за результатом проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем від 04-06.10.2023;

-протоколом обшуку від 06.12.2023;

-відповіддю військової частини НОМЕР_1 на запит слідчого від 11.12.2023;

-висновком експерта № 321/164 від 08.01.2024;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи громадянином російської федерації та діючим співробітником органу зовнішньої розвідки міністерства оборони рф головного управління генерального штабу збройних сил рф (до 2010 року головне розвідувальне управління генерального штабу збройних сил рф), 05.10.2016 прибув на територію України (м. Львів) з республіки білорусь (м. Мінськ).

01.11.2016 ОСОБА_6 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах України, а з 29.09.2017 до 01.07.2022 проходив таку військову службу у військових підрозділах, що дислокувались у АДРЕСА_2 (з 28.12.2017 до 01.07.2022 у 356 навчальному артилерійському полку НОМЕР_2 навчального центру ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де на той час здійснювалась підготовка військовослужбовців рядового та сержантського складу для механізованих, артилерійських, розвідувальних та логістичних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також систематично відбувались заходи у сфері міжнародного військового співробітництва за участю військовослужбовців збройних сил країн-членів НАТО.

01.07.2022 ОСОБА_6 звільнений з військової служби за власним бажанням, а 16.08.2022 залишив територію України через міжнародний пункт пропуску через державний кордон України «Грушів».

За матеріалами органу досудового розслідування та змісту підозри, перебуваючи на території України у період з 05.10.2016 до 16.08.2022, ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на збирання з метою передачі рф, головному управлінню генерального штабу збройних сил рф або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю, налагоджував та підтримував дружні відносини (домагався прихильності, довіри та відвертості) з громадянами України із числа осіб, які в силу займаної посади або роду діяльності, володіють (можуть володіти, мають доступ, тощо) відомостями, що становлять державну таємницю, або відомостями, що можуть бути використані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України при проведенні підривної діяльності проти України, а також при здійсненні рф збройної агресії проти України (у тому числі, при плануванні та веденні рф бойових дій на території України).

Завдяки налагодженню та наявності таких відносин, ОСОБА_6 були отримані відомості: про розгортання та формування військових підрозділів на території 184 навчального центру, а також Міжнародного центру миротворчості та безпеки ІНФОРМАЦІЯ_3 ; щодо заходів з бойової підготовки військовослужбовців Збройних Сил України на території країн-партнерів; про зміни в організаційно-штатній структурі військових підрозділів; щодо кількості військовослужбовців, які в конкретний період часу проходять підготовку та перепідготовку; щодо результатів ракетних обстрілів території України з боку рф; щодо надходження до України озброєння від країн-партнерів; щодо координат об`єктів військової інфраструктури ІНФОРМАЦІЯ_5 ; інші відомості, що можуть бути використані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України при проведенні підривної діяльності проти України, а також при здійсненні рф збройної агресії проти України (у тому числі, при плануванні та веденні рф бойових дій на території України).

Поряд із цим, ОСОБА_6 , будучи іноземцем громадянином рф, здійснюючи збирання з метою передачі рф, головному управлінню генерального штабу збройних сил рф або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю, перебуваючи на території України, у період з 27.04.2022 до 16.08.2022, у невстановлений на даний час досудовим розслідуванням спосіб, отримав (здобув) цифровий фотознімок документа мобілізаційної директиви командувача Сухопутних військ Збройних сил України № МЗ/1/1т від 07.04.2022, який містить відомості, що становлять державну таємницю. Вказаний фотознімок ОСОБА_6 зберігав на цифровому носії інформації (карті пам`яті microSD, об?ємом 32 GB, серійний номер: 432G1442 DP2KE4A102A06) за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 .

20.03.2024 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Слідчим суддею встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

Зважаючи на наведене, приймаючи до уваги наявність законних підстав для розгляду даного клопотання, вважаю за можливе провести його розгляд у відсутності підозрюваного.

При цьому, враховую те, що в межах даного кримінального провадження, виходячи з категорії злочину (ступеня його тяжкості), до участі у провадженні залучено захисника, який приймає участь у розгляді клопотання. Наведене вказує на дотримання у межах даного кримінального провадження необхідних гарантій забезпечення права на захист.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Органом досудового розслідування, за викладених у повідомленні про підозру обставин, дії підозрюваного кваліфікуються за ч. 1 cт. 114 КК України. Злочин у якому підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким злочином, у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування засвідчується долученими до матеріалів клопотання доказами зібраним в процесі досудового розслідування, які досліджені та перевірені слідчим суддею. При цьому, обсяг і зміст наведених доказів підтвердження обґрунтованості підозри, є достатнім, у тому числі для переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могло бути вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення.

За висновком слідчого судді, зробленим на підставі повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які є підставою для звернення з цим клопотанням, на даній стадії органом досудового розслідування у достатній мірі наведено факти та доводи обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується, а також доведені ризики у даному кримінальному провадженні.

Аналіз представлених доказів об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, на даному етапі досудового розслідування, та свідчить про виправданість подальшого розслідування, а також висунення звинувачення (пред`явлення підозри).

При цьому, ухвалюючи дане судове рішення та наводячи відповідні мотиви, оцінюючи обставини встановлені у ході розгляду клопотання, виходячи з його змісту, зокрема наявності відповідних ризиків, враховую те, що системний аналіз норм чинного КПК України дає підстави для висновку про те, що застосування до ухвал слідчого судді про обрання запобіжного заходу в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

Крім того, розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У ході розгляду клопотання встановлено, що мають місце достатньо обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на території іншої держави, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, встановлено, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тобто підозра у даному кримінальному провадженні є обґрунтованою.

У ході розгляду клопотання встановлено, що на даний час підозрюваний знаходиться на території іншої країни і переховується від органів досудового розслідування та суду, у нього можуть зберігатися об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому, на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для його об`єктивного проведення, зокрема, не встановлені усі причетні до його вчинення особи.

Отже, підозрюваний, перебуваючи на волі, має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У випадку застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може спілкуватися з причетними до вчинення кримінального правопорушення особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та можливість притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на інших осіб, не встановлених на даній стадії органом досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.

Також, підозрюваний матиме можливість забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно показань майбутніх свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також може продовжити злочинну діяльність.

Наведені ризики вказують на наявність законних підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слід відзначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза будь-яким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги те, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Обставини наведені вище вказують на те, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу може перешкодити об`єктивному проведенню досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі і перешкоджатиме проведенню з підозрюваним відповідних процесуальних дій.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, який переховується від органів досудового розслідування та перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а також враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, приходжу до висновку, що обставини визначені ст. 177 КПК України, у світлі наявних даних про особу підозрюваного та характеру вчинення злочину, в якому він підозрюється, є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і доведено інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним встановленим у справі ризикам, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч.6 ст.193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. ростов-на-дону ростовської області російської федерації, громадянина російської федерації, проживаючого за адресою (останнє відоме місце проживання на території України): АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.6 ст.193 КПК України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1