Дата документу 24.06.2024
Справа № 334/4870/24
Провадження № 1-кп/334/571/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

14.06.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000673 від 03.04.2024 року, відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 14.06.2024 року призначено підготовче засідання у справі.

У підготовчому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Враховуючи те, що ОСОБА_4 не працює, не має стійких соціальних зв`язків, вона, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує та вільно пересуваючись по території України може переховуватись від органів досудового розслідування, що у свою чергу унеможливить проведення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні. Також вона може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 , що провокуватиме у нього бажання відмовитися від наданих показань, очікуючи на можливу помсту з її боку або відчуваючи до неї співчуття, оскільки її перебування не в умовах ізоляції негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілого, з яким вона знайома, їй відоме місце його проживання

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечили проти клопотання прокурора та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . За твердженням обвинуваченої у вказаній квартирі проживає її двоюрідна сестра ОСОБА_7 і вона не заперечує аби ОСОБА_4 проживала із нею.

Також, обвинувачена вказала на те, що названа квартира є однокімнатною, а її сестра є інвалідом і не може самостійно пересуватись.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши наявні докази, суд дійшов до таких висновків.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

Крім цього відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме особливо важливих цінностей суспільства (посягання на майно людей, введення їх в оману тощо).

Ураховуючи той факт, ОСОБА_8 не має самостійного джерела доходу, а її сестра ОСОБА_7 є інвалідом, то за відсутності згоди останньої, суд вважає за недоцільне обирати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а з урахуванням того, що щодо ОСОБА_4 є декілька кримінальних проваджень, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора.

Крім того, обвинувачена заявила клопотання про передачу цього кримінального провадження на розгляд Комунарського районного суду м. Запоріжжя в провадженні якого вже перебуває справа за її обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа №333/2605/23, суддя ОСОБА_9 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Частиною першою статті 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Керуючись ст. 183, 331, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Термін дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу закінчується 22 серпня 2024 року о 12:00 годині.

Клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченої щодо передачі кримінального провадження для об`єднання задовольнити.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000673 від 03.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 передати до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.06.2024.

Суддя ОСОБА_1