Справа № 489/2914/24
Провадження № 1-кп/489/768/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

21 червня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження за №0000249 від 22.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 15.09.2023 Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

18.02.2024 близько 09:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину «Аврора» по АДРЕСА_3 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно таємно викрав майно, належне ТОВ «Вигідна покупка»: навушники «X-Digital» вартістю 332,5 грн; плитки шоколаду молочний «Millennium Golden Nut» у кількості двох штук, вартістю 14,17 грн кожна, загальною вартістю 28,34 грн; пакет стартовий «Vodafone», вартістю 115,83 грн. Після того ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 476,67 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно у 2024 році, точну дату не пам`ятає, в ранковий час, перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» по просп. Миру міста Миколаєва, викрав з полиці навушники, дві плитки шоколаду та стартовий пакет «Vodafone». Пред`явлений до нього цивільний позов визнав повністю. Підтвердив, що на досліджених під час досудового розслідування відеозаписах зафіксований саме він в момент вчинення крадіжки навушників, шоколаду та стартового пакету з магазину. Зазначив, що кається та просив призначити йому покарання в мінімальному розмірі.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.02.2024 вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до поліції про вжиття заходів до невідомої особи, яка 18.02.2024 близько 08:55 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» по АДРЕСА_3 , здійснила крадіжку майна на суму 476,67 грн.

Із заяви ОСОБА_3 від 22.02.2024 слідує, що останній добровільно видав поліцейським викрадені навушники.

Відповідно до протоколу огляду предметів від 16.04.2024 слідує, що слідчим були оглянуті навушники, добровільно видані ОСОБА_3

Довідкою ТОВ «Вигідна покупка» про ціни на товар від 18.02.2024 та Актом інвентаризації № підтверджується перелік та вартість викраденого обвинуваченим 18.02.2024 товару з магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: просп. Миру, 21/4, м. Миколаїв, а саме: навушники, дві плитки шоколаду та стартовий пакет «Vodafone», на загальну суму 476,67 грн (без ПДВ) та 572 грн (з ПДВ).

З протоколу огляду предмету від 28.02.2024 слідує, що слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_3 був оглянутий цифровий носій DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 за 18.02.2024, на яких зафіксовано чоловіка, зовні схожого ОСОБА_3 , який входить до вказаного магазину, бере з полиць шоколадки, навушники та стартовий пакет «Vodafone», після чого виходить з магазину, не оплативши за товар.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, характеризується посередньо, лікування у лікаря психіатра не проходив, є учасником програми ЗПТ КНП «МОЦПЗ» МОР з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», не працює, раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого кримінального правопорушення проти власності, за яке звільнявся від відбування призначеного покарання з випробуванням. Однак це не сприяло його перевихованню, він на шлях виправлення не став та повторно умисно вчинив новий умисний корисливий злочин в період іспитового строку.

Також обвинувачений офіційно не працює, не займається суспільно-корисною працею, не має утриманців, що свідчить про те, що він свідомо та умисно вибрав злочинний спосіб життя, направлений на задоволення своїх матеріальних потреб.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено. Суд не визнає вказане в обвинувальному акті в якості пом`якшуючої обставини щире каяття обвинуваченого, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому діянні. Також вказана обставина може бути визнана такою, що пом`якшує покарання лише в тому разі, коли щире каяття було дієвим і включає в себе активні дії. Натомість суд враховує, що ОСОБА_3 жодного жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, не висловив, належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та її осуду не зробив, а також не відшкодував потерпілому завдану його діями шкоду.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі та звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак це не сприяло його виправленню та він вчинив інкриміноване за даним вироком кримінальне правопорушення в період іспитового строку, визнання ним своєї вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке належить призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, що виключає будь-яку можливість повторного звільнення від відбування покарання з випробуванням особи, яка вчинила нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання є недостатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15.09.2023, після ухвалення якого ним було вчинене дане кримінальне правопорушення.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з цим, оскільки під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями здійснив крадіжку майна ТОВ «Вигідна покупка» та останнє пред`явило цивільний позов до обвинуваченого на суму 572 грн, який відповідач по справі (обвинувачений ОСОБА_3 ) визнав повністю, та визнання ним позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, та враховуючи особу обвинуваченого, який будучи засудженим до покарання у виді позбавлення волі та звільненим від його відбування з випробуванням, вчинив новий умисний тяжкий злочин в період іспитового строку, що вказує на його небезпеку для суспільства, тому вказане свідчить про необхідність до набрання вироком законної сили застосувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15.09.2023 у справі № 488/841/23, остаточно до відбуття визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років сім місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття під варту з 21.06.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вигідна покупка» 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Речові докази:

- оптичний носій DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по просп. Миру, 21/4, м. Миколаєва - залишити в матеріалах судової справи;

- навушники «X-Digital» - повернути ТОВ «Вигідна покупка».

Застосувати щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1