Справа № 173/2740/23
Номер провадження1-кп/173/60/2024
В И Р О К

іменем України

03 червня 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця м. Токмак Республіки Киргизстан,

раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою,

не одруженого, фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного під

час мобілізації, на особливий період, на посаді підсобного робітника

2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної

роти військової частини НОМЕР_1 . у військовому званні «солдат».,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина і та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.ст. 4, 17 Закону України «Про Оборону України у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно - психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується удень і час припинення стану війни

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 рою № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні і 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 20 травня 2023 року.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб до 18 серпня 2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частили НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.06.2023 № 25 солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду підсобного робітника 2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України є військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст.ст. 4, 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем призваним під нас мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.сг. 9, 11. 16. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої службі Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій часті постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Отже, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, на особливий період, у військовому званні «солдат», перебуваючи в посаді підсобного робітника 2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частин НОМЕР_1 . усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 4, 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, приблизно о 09:00 і од. 05.07.2023 з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, з метою ухилитись від військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , особовий склад якої перебуває на казарменому положенні з 24.02.2022 за адресою: АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошуюється в умовах воєнного стану) та проводив час на власний розсуд в місті Дніпрі, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

19.07.2023 приблизно о 14:40 год. солдата ОСОБА_5 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння затримано оперативним черговим військової частини НОМЕР_2 , про що складено протокол ДН № 1035 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, чим злочинну діяльність військовослужбовця ОСОБА_5 припинено.

Таким чином, приблизно о 09:00 год. 05.07.2023 солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 19.07.2023.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, пояснивши, що йому та його товаришам надали звільнення, давши відповідні довідки, але не поставили в них печатки, так як у військовій частині тоді не було печатки. Вчасно до військової частини він не повернувся так як в нього виникли проблеми особистого характеру з його дружиною, але наміру на дезертирство він не мав. Тому він не згоден з кваліфікацію, допущеного ним правопорушення. Він щиро розкаюється у вчиненому та бажає продовжувати військову службу.

Проте, вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що він проходить військову службу командиром батальйону військової частини. В червні-липні 2023 року до них в батальйон прибув солдат ОСОБА_5 . Їх група навчалась на саперів. ОСОБА_5 та деякі інші солдати побажали поїхати на суботу та неділю у відпустку додому, на що їм був виданий відповідний дозвіл та видане письмове звільнення. Але після закінчення звільнення ОСОБА_5 , до військової частини не повернувся, на телефонні дзвінки не відповідав. Його почали шукати. Він особисто спілкувався телефонним зв`язком із вітчимом ОСОБА_5 , який повідомив, що ОСОБА_5 , знаходиться за місцем свого проживання, зловживає спиртними напоями та не має наміру повертатись до військової частини. Приблизно через місяць з поліції надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , був затриманий в м. Дніпро, в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснив, що в той час, коли до їхньої військової частини прибув ОСОБА_5 , він був замполітом роти військової частини. Він особисто приймав ОСОБА_5 , з іншої частини. Йому були видані спальні та побутові речі. При проведенні досмотру у ОСОБА_5 , була виявлена пляшка кон`яку, яку вилили перед строєм. Він особисто доправив ОСОБА_5 , до спальної частини і йому було видане все необхідне для відпочинку. Протягом 1-2 днів ОСОБА_5 , увійшов у штат військової частини та навчався на сапера. Потім ОСОБА_5 , та деяким іншим солдатам були надані короткострокові звільнення, але із звільнення ОСОБА_5 не повернувся. Командування частини намагалось зателефонувати ОСОБА_5 , але останній на зв`язок не виходив. Потім його викликали в м. Дніпро в прокуратуру, так як ОСОБА_5 , був затриманий в стані алкогольного сп`яніння. Як солдата він може охарактеризувати ОСОБА_5 , як схильного до вживання алкогольних напоїв і невиконання наказів командирів, до виконання обов`язків служби ОСОБА_5 , ставився ганебно.

Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , був у його підрозділі. Він сам виконував обов`язки т.в.о головного сержанти. За час несення служби ОСОБА_5 , вживав спиртні напої. Після переведення в їхню військову частину ОСОБА_5 , виявив бажання вчитись на сапера . В подальшому ОСОБА_5 , не повернувся із звільнення, що було виявлено на вечірній повірці.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 , також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та речовими доказами.

Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 ,. яке мало місце 05.07.2023 року, згідно якого від чергового військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт про те, що 05.07.2023 року о 09-00 годині на території військової частини НОМЕР_1 під час проведення військового шикування було виявлено відсутність підсобного робітника 2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти солдата ОСОБА_5 .

Актом № 3 службового розслідування за рапортом № 34 від 05.07.2023 року чергового військової частини НОМЕР_1 про те, що 05.07.2023 року о 09-00 годині на території військової частини НОМЕР_1 під час проведення військового шикування було виявлено відсутність підсобного робітника 2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти солдата ОСОБА_5 , з пропозиціями щодо притягнення до відповідальності.

Витягом з наказу № 22 від 05.07.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 «про проведення службового розслідування щодо порушення військової дисципліни та самовільного залишення розташування військової частини солдатом ОСОБА_5 ».

Витягом з наказу № 25 від 29.06.2023 року про прибуття на посаду підсобного робітника 2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , та зарахування до списку особового складу військової частини НОМЕР_1

Копією військового квитка серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Та кваліфікує дії ОСОБА_5 , за ч. 4 ст.408 КК України, за ознаками дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Доводи ОСОБА_5 , про те, що в документі про відпустку йому не було поставлено печатки, і в зв`язку з цим виникла дана подія, суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_5 ,. притягується до кримінальної відповідальності не за відбуття військової частини у відпустку без відповідного дозволу, а за нез`явлення до військової частини після закінчення наданої йому відпустки.

Також суд критично відноситься до доводів ОСОБА_5 , про те що в нього не було наміру ухилятися від військової служби, оскільки протягом тривалого період часу ОСОБА_5 , до військової частини не з`являвся, про своє місце знайдення командуванню військової частини не повідомляв, на телефонні дзвінки не відповідав і був затриманий поза межами розташування військової частини .

Призначаючи покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України належать до особливо тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, та дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується негативно, утриманців не має, раніше не судимий, має захворювання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , суд вважає необхідним призначити йому покарання в виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, яке вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим інших злочинів.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати відсутні

Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 , був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , враховуючи, що суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_5 , покарання у вигляді позбавлення волі, без звільнення від призначеного покарання, тому вважає за можливе залишити даний запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65, ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 21.07.2023 року включно .

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжити до набрання вироком законної сили

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні

Цивільний позов - не заявлений.

Процесуальні витрати - відсутні

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокуророві.

Суддя ОСОБА_1