ЄУН справи: 323/39/22>
Номер провадження: 1-кп/336/302/2024>
ВИРОК

Іменем України

29 березня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Оріхів, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні злочинів, передбаченого ст. 185 ч. 3, ст. 297 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2021 року ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території ГРП-7 неподалік від м. Оріхів Запорізької області, за допомогою принесеного інструменту відкрутив металеву решітку на вікні технічного приміщення та, розбивши скло, проник до зазначеного приміщення, звідки таємно викрав належні АТ «ОГС «Запоріжгаз» два редуктори до крану кульового приварного Broen DN 400 PN 25 вартістю 33750 гривень кожен, спричинивши матеріальну шкоду на суму 67500 гривень.

03 листопаду 2021 року близько 10.00 години ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення металевих речей, прибув на місце поховання, а саме кладовище АДРЕСА_3 , де підійшов до могили ОСОБА_7 , поруч з яким були розташовані металеві стіл та лавка. Далі ОСОБА_5 , грубо порушуючи загальноприйнятні моральні принципи шанобливого ставлення до пам`яті померлих, руками розхитав зазначені речі та витяг їх з землі, після чого металевий стіл вартістю 725,73 гривні залишив на місці, а металеву лавку вартістю 355,96 гривень розламав та виніс з території кладовища, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1081,68 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у скоєнні злочинів не визнав, по суті пояснив, що, у жовтні 2021 року, перебуваючи на трасі за м. Оріхів, біля старої газової будки побачив два редуктори, які не перебували у приміщенні, а знаходились у кущах. Своєму знайомому він запропонував здати вказані редуктори в пункт приймання металобрухту, після чого взяв велосипед, на який вони редуктори завантажили, після чого відвезли вказані редуктори до пункту приймання металобрухту, де отримали 500 гривень.

По другому епізоду ОСОБА_5 зазначив, що того дня прийшов на кладовище до місця поховання своїх родичів. За територією кладовища він побачив дві лавки, зроблені з металевих труб та дошок. Вирішивши, що ці лавки викинуті як непотрібні, він їх взяв та поніс до пункту приймання металобрухту, але здати не встиг, оскільки його побачили працівники поліції. Стола не бачив та не брав.

За клопотанням учасників провадження судом були допитані представник потерпілого та свідки. Потерпіла ОСОБА_8 судом не допитувалась (померла 14.12.2023 року).

Представник потерпілого АТ «ОГС «Запоріжгаз» ОСОБА_9 пояснив, що за межами м. Оріхів по дорозі на с. Новопавлівка неподалік від дороги проходить газогін високого тиску. Приблизно у серпні 2021 року на вказаному газогоні встановлені безфланцеві засувки. Поряд був розташований газорозподільний пункт, який спочатку був у цегельній споруді, а потім його перенесли у збудовану спеціальну металеву споруду типу вагончика, обладнану дверима та вікнами, облаштованими решітками. Всередині металевої споруди були розташовані редуктори в комплекті із штурвалами, а засувки перебували назовні. При черговому огляді працівниками з`ясували, що з приміщенні зникли два редуктори зі штурвалами. Потім штурвали знайшли неподалік, але редуктори не повернули, шкода відшкодована не була.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що працює старшим майстром служби експлуатації АТ «ОГС «Запоріжгаз». У серпні 2021 році працівниками підприємства здійснювався об`їзд та перевірка газорозподільних пунктів. За межами м. Оріхів виявили, що у приміщенні газорозподільного пункту зникли решітки та вибиті вікна. При перевірці з`ясували, що зникли два редуктори зі штурвалами. Редуктор зроблений з металу, розмірами приблизно 40х40х30 см, вага становить приблизно 50 кг. В подальшому біля цегельної споруди неподалік знайшли решітки з вікон та штурвали, а редуктори зникли.

Свідок ОСОБА_11 показав, що працює майстром в АТ «оГС «Запоріжгаз». У вересні 2021 року проводили роботи на засувках, при цьому блоки помістили в приміщенні ГРП. Зазначене приміщення являє собою окрему споруду розмірами приблизно 7х2 метри, обладнане дверима та вікнами, на вікнах металеві сітки.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює дільничним ВП № 4. Якось він побачив ОСОБА_5 , який неподалік від пункту приймання металобрухту у тачці віз якісь металеві кутки та металеві труби. На запитання де він їх взяв ОСОБА_5 пояснив, що на кладовищі, та показав звідки саме. Біля однієї з могил були сліди волочіння. Спочатку ОСОБА_5 стверджував, що ці речі належать йому, потім, що знайшов на смітнику, а згодом зізнався, що витяг біля могили. Інструментів при ОСОБА_5 не було, але одяг та взуття були брудні. Працівник пункту приймання металобрухту пояснив, що ОСОБА_5 намагався ці речі здати, але їх не прийняли, адже запідозрили, що вони з кладовища.

Від допиту інших свідків прокурор відмовилась.

Також судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення.

27.10.2021 року працівник АТ «ОГС «Запоріжгаз» повідомив про скоєння крадіжки.

04.11.2021 року АТ «Запоріжгаз» звернулось із заявою про скоєння крадіжки двох редукторів з ГРП-7, надавши довідку про балансову вартість зазначених редукторів у 627193,94 гривні.

23.11.2021 року АТ «ОГС «Запоріжгаз» надано уточнюючу довідку щодо вартості викрадених редукторів, відповідно до якої вартість редуктора складає 40500 гривень.

16.12.2021 року АТ «ОГС «Запоріжгаз» ще раз уточнено вартість редуктора та зазначено, що вартість редуктора складає 33750 гривень без ПДВ.

27.10.2021 року проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, де розташований газорегуляторний пункт № НОМЕР_1 , який являє собою одноповерхову металеву будівлю, обладнану дверима та вікнами. На момент огляд скло одного з вікон було розбите.

03.11.2021 року із заявою про скоєння злочину звернулась ОСОБА_8 , вказавши про викрадення металевих швелерів, металевих труб та перекидання металевого столу.

08.11.2021 року проведено огляд місця події, а саме території кладовища по вул. Привокзальній у м. Оріхів, в ході якого з лівої сторони виявлено металевий стіл синього кольору, а поряд із ним сині дерев`яні дошки. Поряд із могилами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виявлено чотири отвори у землі.

08.11.2021 року також були оглянуті 2 металевих швелери, пофарбовані фарбою синього кольору, а також дві труби, пофарбовані фарбою блакитного кольору, які були вилучені з пункту приймання металобрухту.

Висновком експертизи від 09.11.2021 року визначено вартість металевої труби довжиною 80 см, діаметром 50 мм, товщиною 2 мм, що перебувала в експлуатації 30 років, у 48,38 гривень, металевого швелера довжиною 90 см, висотою 10 см, шириною полиці 5 см, товщиною 3 мм, який перебував в експлуатації 30 років, у 129,60 гривень, металевого столу розміром 1,1 мх0,7 м товщиною металу 3 мм з двома металевими трубами, який перебував в експлуатації 30 років, у 725,23 гривень.

Інших доказів сторонами кримінального провадження не представлено.

При аналізі та оцінці доказів, які надані сторонами кримінального провадження, та досліджені судом безпосередньо, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Стаття 337 КПК України вказує, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, загальних принципів кримінального судочинства, положень статей 84, 85, 86, 89 КПК України та практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статті 370, 373 КПК України вказують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладених положень чинного законодавства суд, проаналізувавши в сукупності надані сторонами кримінального провадження та досліджені під час судового слідства докази, дійшов наступних висновків.

Так, на переконання суду, показаннями обвинуваченого у сукупності з показаннями допитаних свідків підтверджено скоєння ОСОБА_5 обох злочинів за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_5 не заперечував того, що саме він взяв редуктори з гРП, а також металеві деталі лавки з кладовища, а лише вказував про відсутність в його діях складу інкримінованих злочинів.

Твердження ОСОБА_5 про те, що викрадені з ГРП редуктори перебували поза межами приміщення ГРП, суд оцінює критично, адже з показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слідує, що редуктори розміщувались у закритому приміщенні ГРП, а при огляді місця події були виявлені пошкодження вікон у приміщенні.

При цьому суд не погоджується з доводами захисника про те, що ОСОБА_5 фізично не міг викрасти зазначені редуктори, оскільки вони важкі, адже з показань самого ОСОБА_5 вбачається, що він використовував велосипед для перевезення редукторів, а також йому допомагала інша особа.

Матеріалами огляду місця події спростовуються і показання ОСОБА_5 про те, що він знайшов столик та лавку поза межами території кладовища, адже в ході огляду були виявлені отвори у землі, що свідчить про примусове вилучення столика, при цьому сам стіл був знайдений поряд із дошками, які раніше були частиною лавки, а інші (металеві) частини цієї лавки ОСОБА_15 відніс до пункту приймання металобрухту.

З урахуванням вищевикладених висновків, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено належними, достатніми та допустимими доказами та поза розумним сумнівом, що ОСОБА_5 були вчинені злочини, у скоєнні яких він обвинувачується.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує: за епізодом 26.10.2021 року як умисне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, за ст. 185 ч. 3 КК України; за епізодом 03.11.2021 року як наруга над місцем поховання, вчинена з корисливих мотивів, за ст. 297 ч. 3 КК України.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_5 судом встановлено, що обвинувачений хоча і є не судимим, однак, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, не працює, за рахунок яких доходів існує невідомо, на момент розгляду справи є внутрішньо переміщеною особою, має неповнолітню дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, при засудженні ОСОБА_5 за скоєння злочинів раніше до нього застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, якого він не витримав та скоїв нові злочини, при цьому востаннє ОСОБА_5 було засуджено вироком від 11.06.2019 року за скоєння крадіжки, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив нові корисливі злочини через чотири місяці після завершення строку випробування за попереднім вироком суду, вину свою заперечував та жодного каяття не виказував, ніде не працює та не має офіційних джерел доходу, не вжив жодних заходів для відшкодування завданої шкоди, при цьому скоїв крадіжку обладнання, за допомогою якого забезпечується газопостачання населення, що у свою чергу могло призвести до порушення такого газопостачання, а рівно і до аварійної ситуації, тож у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_5 може виправитись без фактичного відбування покарання

При вирішенні долі речових доказів у кримінальному проваджені, суд керується положеннями КПК України.

Судом не вирішується доля металевого столика, який був повернутий потерпілій, адже на момент розгляду справи потерпіла ОСОБА_8 померла.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 297 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 185 ч. 3 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

за ст. 297 ч. 3 КК України у виді чотирьох років обмеження волі.

В порядку ст. 70 ч. 1, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 покарання шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дати фактичного приведення вироку до виконання.

Скасувати арешт двох швелерів, двох металевих труб, металевої тачки, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2021 року.

Речові докази: змив на марлевому тампоні, два швелери, дві металевих труби, металеву тачку, які зберігаються в камері схову ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1