Справа № 392/654/24
Провадження № 1-кп/392/222/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 14.02.2024 та №0000627 від 11.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плетенний Ташлик, Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, співмешкає без реєстрації шлюбу, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зі слів ще п`ятьох дітей неповнолітніх дітей, до затримання працюючого неофіційно, різноробочим, охоронником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість за вчинення яких в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності в період відбуття іспитового строку за наступних обставин. Так, 25 листопада 2023 року, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 734/2023 від 10 листопада 2023 року продовжено строком на 90 діб, прийшов до місцевої жительки ОСОБА_6 , яка мешкає по АДРЕСА_3 . Побачивши, що ОСОБА_6 відсутня за місцем свого мешкання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до господарчого приміщення та відчинив незачинені вхідні двері, після чого незаконно проник всередину. Перебуваючи в господарчому приміщені, ОСОБА_3 таємно викрав машинку кутошліфувальну марки "VEGA Professional VG-1300", вартістю 1184 гривень 65 коп. В подальшому, з викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1184,56 гривень

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 10 лютого 2024 року, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 734/2023 від 10 листопада 2023 року продовжено строком на 90 діб, прийшов до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_7 виявив, що господаря немає вдома. Скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, ОСОБА_3 через незачинене вікно незаконно проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав, належну потерпілій ОСОБА_7 мотокосу бензинову марки «Нива», моделі «МН0452002» вартістю 2246 гривень 40 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень та пояснив, що посварився з братом та 25 листопада 2023 року пішов за його місцем проживання по АДРЕСА_3 та з господарчого приміщення (кладова/гараж), викрав болгарку (кутошліфувальну машинку), яку в подальшому продав та купив дитині суміш. ОСОБА_6 викликала працівників поліції, та коли вони приїхали, він повідомив, що дійсно викрав болгарку та сказав кому її продав. Крім того, показав, що 10 лютого 2024 року він прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , та через відчинене вікно проник до будинку та викрав з нього мотокосу бензинову, марку не пам`ятає. В подальшому віддав її Прикопу, який продав її та віддав йому виручені кошти, які він витратив на власні потреби. Зазначив, що скоював злочини, бо мав скрутне матеріальне становище, треба було утримувати дітей. Висловив негативне ставлення до вчиненого, жалкує, повідомив, що в подальшому не буде вчиняти будь яких протиправних дій. У вчиненому розкаявся, готовий нести заслужене покарання. Просив врахувати стан його здоров"я, надавши, при цьому, копії медичних документів.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

З`ясувавши позиції прокурора, який просив, застосувавши положення ст.71 КК України, призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, обвинуваченого, який просив суворо його не карати, позицію потерпілих, викладену у поданих до суду заявах, які претензій майнового характеру до обвинуваченого не мають, призначення покарання залишили на розсуд суду, проти якого не заперечували, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд призначає покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання. При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів проти власності.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що згідно довідки, виданою Єдиним старостинським округом Злинської сільської ради Новоукраїнського району, ОСОБА_3 характеризується негативно, зловживає спиртними напоями на даний час не працює. Систематично вчиняє сімейні сварки (насильство в сім`ї ), схильний до скоєння адміністративних та кримінальних правопорушень, зі слів, до затримання працював неофіційно, різноробочим, співмешкає без реєстрації шлюбу, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів ще п`ятьох н/л дітей, на обліках у кабінетах лікарів психіатра та нарколога КНП «Маловисківська лікарня» не перебуває, враховує стан здоров`я обвинуваченого, який згідно медичних виписок 2011-2015 р.р. має уроджене захворювання серця, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, в період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин, що свідчить про стійку спрямованість обвинуваченого на протиправну поведінку, вчинення корисливих злочинів, що вказує на зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві норм моралі та закону.

Судом також враховується, що обвинувачений бажає виправитися, розкаявся у вчиненому, зобов`язувався в судовому засіданні в подальшому не вчиняти інші протиправні дії, враховується також позиція потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , які залишили призначення покарання на розсуд суду, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, викрадене майно повернуте потерпілим.

Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, періодичність вчинення умисних корисливих злочинів, так як на шлях виправлення обвинувачений вперто ставати не бажає, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що 08.05.2023 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців.

Відтак, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вказані злочини в період іспитового строку, суд вважає необхідним призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.71 КК України, та частково приєднати до покарання призначеного за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2023 року.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 із врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та висновків суду, суд не вбачає, так як прийшов до переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01.03.2024 року (з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2024 року) відповідно ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни - тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01.03.2024 року, відповідно ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою в установі для попереднього ув`язнення.

Цивільні позови не заявлялися.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:

- бензинову косу марки "НИВА", моделі МН-4500, синього кольору, що передано на зберігання власнику ОСОБА_7 - вважати повернутим законному володільцю;

- машинку кутошліфувальну марки "VEGA Professional VG-1300", що передано на зберігання власнику ОСОБА_6 - вважати повернутим законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_9

суддя