Провадження № 1-о/201/5/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем: ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

учасників судового провадження ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника учасника судового провадження адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі заяву першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000069, у зв`язку із закінченням строків давності,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000069, у зв`язку із закінченням строків давності.

У своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду прокурор, як на підставу перегляду, посилається на те, що рішення суду ґрунтуються на штучно створених стороною захисту доказів, завідомо неправдивих показаннях обвинуваченого та інших обставинах, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення.

Так, за наслідками досудового розслідування кримінального провадження № 0000069 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 19 грудня 2013 року направлено обвинувальний акт, стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 187, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 187 КК України; ОСОБА_11 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ?? ОСОБА_12 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ?? ОСОБА_13 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ?? ОСОБА_14 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_15 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду допитано обвинувачених, в тому числі й ОСОБА_7 , який повідомив суду, що організатором вчинених та інкримінованих злочинів були ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які на час розгляду справи в суді вже померли. Про обставини організації вчинення цих злочинів іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження та щодо якої давав показання під час досудового розслідування ОСОБА_7 , останній суду не повідомив. В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, у тому числі, враховуючи отриманні на той час в ході судового розгляду показання обвинуваченого ОСОБА_7 , 10 березня 2015 року обвинувачення змінено, а дії обвинувачених кваліфіковано наступним чином: ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 122, ст. 118, ч. 1 ст. 396 КК України; ?? ОСОБА_11 ч. 1 ст. 122 КК України; ?? ОСОБА_8 ч. 2 ст. 121 КК України; ?? ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 125, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 122 КК України; ?? ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 121 КК України; ?? ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 121 КК України; ?? ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 396 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року кримінальне провадження № 0000069, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 125, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 122 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України було закрито, у зв`язку із закінченням строків давності та звільнено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від кримінальної відповідальності.

Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року, кримінальне провадження № 0000069, стосовно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, було закрито та звільнено ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності.

Вказані ухвали суду набрали законної сили 19 березня 2015 року.

Проте, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000663, яке було виділено з кримінального провадження № 0000069, будучи допитаним 28 лютого 2024 року в якості свідка ОСОБА_7 дав показання про те, що у 2014 році, під час судового розгляду висунутих йому звинувачень, у кримінальному провадженні № 0000069 його адвокат - ОСОБА_18 запропонувала йому змінити надані під час досудового розслідування показання та свідчити під час судового розгляду про те, що замовниками таких злочинів є інші особи. Бажаючи уникнути суворого покарання, ОСОБА_7 погодився із пропозицією ОСОБА_18 .

Під час судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000069, будучи допитаним як обвинувачений ОСОБА_7 дав неправдиві показання про те, що замовниками таких злочинів є інші особи, а саме померлі ОСОБА_16 та ОСОБА_19 . При цьому, будучи єдиною особою, якій достеменно було відомо про особу справжнього замовника цих злочинів, ОСОБА_7 такі відомості суду не повідомив.

Зокрема й такі свідчення ОСОБА_7 призвели до зміни кваліфікації злочинів на менш тяжкі, що обумовило звільнення співучасників злочинів від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності. Вищевказані факти не були відомі до 28 лютого 2024 року і належним чином задокументовані Головним слідчим управлінням Національної поліції України в ході розслідування кримінального провадження № 0000663.

За фактом створення штучних доказів під час судового розгляду в Жовтневому районному суді міста Дніпропетровська обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000069, 09 травня 2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000908 за ч. 2 ст. 384 КК України. Розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводиться слідчими ГСУ Національної поліції України.

Крім того, ОСОБА_15 , який був обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000069, 22 грудня 2012 року вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якого передбачає призначення покарання до семи років позбавлення волі, що встановлено чинним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2015 року. З огляду на таку обставину, перебіг строків давності у оскаржуваному провадженні № 0000069, переривається з 22 грудня 2012 року.

З врахуванням викладеного, прокурор просив скасувати ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, у зв?язку із закінченням строків давності, враховуючи наявність нововиявлених обставин.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав заяву першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000069, у зв`язку із закінченням строків давності та просив скасувати вказані ухвали суду, а також враховуючи загальні засади кримінального провадження, зокрема, принцип диспозитивності та змагальності сторін просив призначити кримінальне провадження № 0000069 до судового розгляду.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення заяви прокурора про скасування ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року, у зв`язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на необґрунтованість та неконкретизованість заяви, зазначивши, що ухвали суду про закриття кримінального провадження № 0000069 є законними та обґрунтованими.

Представник учасника судового провадження ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення заяви прокурора про скасування ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року, у зв`язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на сплив строків давності в даному кримінальному провадженні.

Учасник судового провадження ОСОБА_8 підтримав доводи свого представника.

Учасник судового провадження ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в заяві першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 , стосовно наданих ним показів та залишив вирішення питання про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000069, у зв`язку із закінченням строків давності, на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, а також дослідивши зміст поданої заяви, колегія суддів вважає, що заява прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Приписами ч. 1 ст. 460 КПК України визначено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який розв`яже спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення (перше речення пункту 1).

Право на суд, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним. Обмеження такого права не буде сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо таке обмеження не має правомірної мети та якщо немає розумної домірності між ужитими засобами та метою, що її прагнуть досягти [рішення Європейського суду з прав людини у справі Ashingdane v. the United Kingdom від 28 травня 1985 року (заява № 8225/78), § 57].

Європейський суд із прав людини виснував, що „право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує правовладдя як складову частину спільної спадщини Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів правовладдя є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного розв`язання спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не можна ставити під сумнів (див. рішення у справі Brumarescu v. Romania [GC], заява № 28342/95, § 61, ECHR 1999-VII) [рішення у справі Христов проти України/Khristov v. Ukraine від 19 лютого 2009 року (заява № 24465/04), § 33].

Європейський суд із прав людини у своїх рішеннях послідовно обстоює позицію, згідно з якою „юридична визначеність полягає в додержанні принципу res judicata тобто принципу остаточності судових рішень. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто для проведення повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі. Повноваження вищих судів на перегляд повинні використовуватися для виправлення судових помилок, неправомірних судових рішень, а не замінити перегляд . Відступи від цього принципу виправдані, тільки якщо вони потрібні за обставин істотного та переконливого характеру [рішення у справі Пономарьов проти України/Ponomaryov v. Ukraine від 3 квітня 2008 року (заява № 3236/03), § 40; рішення у справі Христов проти України/Khristov v. Ukraine від 19 лютого 2009 року (заява № 24465/04), § 33, § 34; рішення у справі Мітсопулос проти України/Mitsopoulos v. Ukraine від 9 грудня 2021 року (заява № 62006/09), § 21, § 22].

Європейська Комісія „За демократію через право (Венеційська Комісія) у Спеціальному дослідженні „Мірило правовладдя, що, зокрема, стосується різних складників правовладдя, зазначила, що „res judicata означає: коли ухвалено остаточне рішення, то подальші звернення неможливі. Слід визнавати остаточні рішення і дотримуватись їх, за винятком того, що є незаперечні підстави для їх перегляду [CDL-AD(2016)007, пункт II.В.8.63].

Так під час судового засідання прирозгляді заяви прокурора про перегляд ухвал суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_7 підтвердив обставини, викладені в заяві першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 , стосовно наданих ним показів.

Таким чином, в подальшому, зокрема, на підставі зазначених показань обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих в ході попереднього судового розгляду, прокурором було змінено правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченим діянь, та як наслідок неможливості суду встановити об`єктивну істину по справі, що обумовило звільнення співучасників злочинів від кримінальної відповідальності, у зв?язку із закінченням строків давності.

При цьому за фактом створення штучних доказів під час судового розгляду в Жовтневому районному суді міста Дніпропетровська обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000069, 09 травня 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000908, за ч. 2 ст. 384 КК України.

Враховуючи, що зазначені обставини не були відомі до 28 лютого 2024 року, колегія суддів вважає, що прокурором доведено факт наявності нововиявленої обставини, яка не була об`єктивно відома при постановленні ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року, у зв`язку з чим, вважає за необхідне заяву першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 396 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 125, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 122 КК України; ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України; ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України задовольнити, скасувавши вказані ухвали суду.

При цьому, беручи до уваги встановлені нововиявлені обставини, з метою об`єктивності та повноти судового розгляду, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, зокрема, ст.ст. 9, 22, 26 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити вказане кримінальне провадження № 0000069 до судового розгляду.

Крім того, колегія суддів не може прийняти до уваги посилання прокурора на той факт, що ОСОБА_15 25 березня 2015 року був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, враховуючи, що дати вчинення діянь встановлених у даному вироку суду мали місце вже після закінчення строків давності діяння, яке було інкриміноване ОСОБА_15 у кримінальному провадженні № 0000069, а отже строки давності не було перервано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 369-372, 392, 395, 459-467 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000069, у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000069, у зв`язку із закінченням строків давності скасувати.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000069, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 396 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 125, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 122 КК України; ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України; ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000069 від 06 грудня 2012 року - передати до канцелярії суду для реєстрації.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3