Провадження № 1-о/734/1/24 Справа № 734/31/21
У х в а л а

іменем України

23 квітня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , вивчивши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року у справі № 734/31/21 за нововиявленими обставинами,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебувало кримінальне провадження № 0000572 від 10.10.2020 відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 355 КК України.

Засуджений ОСОБА_2 через адміністрацію Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з письмовою заявою, в якій просить переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами відповідно до п. 1 ст. 459, ст. 460, п. 1 ст. 461, п. 1 ст. 462, п. 1 ст. 463, ч. 1 ст. 466, п. 1 ст. 467 КПК України, в якій зазначає, що звертається до Козелецького районного суду відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами відповідно до п. 1 ст. 464 та п. 1 ст. 459 КПК України штучне створення або підроблення доказів завідомо неправдиві показання свідків, які живуть не допитувались в залі суду і відмовилися від давання показань, що могло б вплинути на справедливий вирок суду, тому враховуючи вище наведене просить суд відкрити кримінальне провадження за ново виявленими обставинами що відповідно може пом`якшити міру покарання та винести справедливий вирок суду.

Вивчивши письмову заяву засудженого про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, матеріали кримінального провадження, суддя вважає, що у задоволенні заяви засудженого слід відмовити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винниму скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 355 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 146 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 355 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_2 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначеного за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2021 року, остаточно призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком 6 (шість років).

Як убачається із змісту вироку суду та матеріалів кримінального провадження, відсутні будь-які матеріали, які були б підставою для застосування судом положень ст. 466 КПК України.

Вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року оскаржувався в апеляційному порядку.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22 березня 2024 року апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , - залишено без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року, - залишено без змін.

До заяви про перегляд вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року засудженим ОСОБА_2 не додано жодних доказів на обґрунтування вказаної заяви, засудженим не наведено переконливих доводів щодо необхідності перегляду рішення суду, а його заява ґрунтуються лише посиланням на п. 1 ст. 459, ст. 460, п. 1 ст. 461, п. 1 ст. 462, п. 1 ст. 463, ч. 1 ст. 466, п. 1 ст. 467 КПК України.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Так, суддя дійшов висновку про відсутність будь-яких нововиявлених обставин як підстав для перегляду вироку суду.

Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі Рябих проти Росії (заява № 52854/99 від 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема: «Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка… декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів.

Правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду.

Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру» (пункти 51-52).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Крім зазначеного, як зазначив Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішенні від 06.12.2005р. у справі «Попов проти Молдови» (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

При цьому, у вказаному рішенні звернуто увагу на те, що мають існувати будь-які «вагомі та непереборні обставини», які могли б служити обґрунтованим поясненням того, чому остаточне судове рішення має бути переглянуто і скасовано.

Системне тлумачення глави 34 КПК України у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 459 КПК України судові рішення у кримінальних справах, й зокрема, вироки, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами вичерпно тільки на тих підставах, які наведені у пунктах 1-5 частини другої цієї статті Кодексу.

Нововиявленими є такі обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам.

Підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами перелічені в частині другій статті 459 КПК України, відповідно до якої такими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.

За таких обставин слід також зазначити, що перегляд вироку у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві. На відміну від перегляду вироку в порядку апеляційного або касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати ту або іншу істотну обставину, яка могла би суттєво вплинути на ухвалення вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

За результатами розгляду заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року у справі №734/31/21 за нововиявленими обставинами, суддею не встановлено будь-яких обставин, які у розумінні ст. 459, 462 КПК України, можна вважати нововиявленими.

В заяві засудженого про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не наведено тих обставин, які б могли істотно вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Зважаючи на вищевикладене, суддя дійшов висновку, що у заяві засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, - слід відмовити.

Керуючись статтями 369-372, 376, 459, 466, 467 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року у справі № 734/31/21 за нововиявленими обставинами, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_4