ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря судового

засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000110 від 03 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 серпня 2022 року за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.ст.69, 75, 76 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02 квітня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України із врахуванням п.1 ч.1 ст.72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 серпня 2022 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 встановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 1514 грн 56 коп.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказаний вирок захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про зміну вироку та призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання за ч.1 ст.309 КК України.

_____________________________________________________________________________

ЄУНСС 725/1678/24 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8

Номер провадження 11-кп/822/204/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Свої доводи обґрунтовує тим, що районний суд не врахував, що обвинувачений є особою молодого віку, з не повністю сформованою та сталою психікою, перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, що свідчить про наявність відхилень від норми психічного та фізичного здоров`я ОСОБА_6 .

На думку захисника, суд не взяв до уваги відомості про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, співпрацював з органом досудового розслідування, щиро розкаявся.

Також апелянт зазначає, що призначена вироком суду міра покарання є занадто суворою і призведе до непоправних наслідків для ОСОБА_6 , який втратить соціальні зв`язки і у подальшому не зможе адаптуватися до суспільства.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно вироку районного суду, ОСОБА_6 02 лютого 2024 року близько 21 год, в АДРЕСА_2 , шляхом знахідки незаконно придбав без мети збуту прозорий полімерний зіп-пакет із вмістом речовини невідомого походження, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, та усвідомлюючи походження даної речовини, незаконно зберігав її при собі без мети збуту до 21 год 16 хв.

В подальшому, 02.02.2024 р., приблизно о 21:16 год, ОСОБА_6 , був зупинений працівниками СЮП ГУНП в Чернівецькій області за адресою: АДРЕСА_2 , та відносно останнього було проведено поверхневу перевірку, під час якої ОСОБА_6 добровільно видав зазначений зіп-пакет.

Згідно із висновком експерта № СЕ-19/126-24/1269-НЗПРАП від 07.02.2024 надана для дослідження речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон). Маса 4-ММС становить 0,2953г.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін вирок районного суду.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження розглядалося судом першої інстанції у порядку ч.3 ст.349 КПК України, а тому питання кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України та доведеності його вини колегією суддів в апеляційному порядку не переглядаються.

Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України, колегією суддів встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні вироку вказаних вимог дотримався.

При призначенні суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив новий злочин під час іспитового строку, перебував на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2016 року, позитивно характеризується за місцем роботи.

Обставинами, що пом`якшує покарання, судом першої інстанції визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом першої інстанції визнано рецидив кримінальних правопорушень.

Врахувавши ці обставини, районний суд дійшов висновку, що покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, у виді 1 року обмеження волі, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, у відповідності до положень ч.3 ст.78 КК України, судом першої інстанції призначено остаточне покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про необхідність застосувати положення ст.69, ст.69-1 КК України при призначенні покарання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що обвинувачений ОСОБА_6 є повнолітньою осудною особою, а згідно висновку судової психіатричної експертизи, що проведена у цьому кримінальному провадженні, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому посилання захисника на молодий вік обвинуваченого і його несформовану психіку не можуть слугувати підставами для призначення більш м`якого покарання.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи засудженим за вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, пов`язане із придбанням та зберіганням психотропної речовини, що об`єктивно свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, врахувавши фактичні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, районний суд дійшов вірного висновку про те, що наявні обставини у сукупності з даними про особу ОСОБА_6 не свідчать про істотне зниження суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував усі обставини кримінального провадження і дані про особу ОСОБА_6 , у тому числі ті, на які посилається сторона захисту у своїй апеляційній скарзі і належним чином умотивував своє рішення щодо відсутності підстав для застосування ст.69 КК України.

Посилання захисника в апеляційній скарзі щодо можливості застосування положень ст.69-1 КК України є безпідставними, оскільки положення цієї статті можуть бути застосовані лише за відсутності обставин, що обтяжують покарання, у той час як в діях ОСОБА_6 є рецидив кримінальних правопорушень.

Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також усталену практику Верховного Суду, згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Отже, в результаті апеляційного перегляду судового рішення колегією суддів не встановлено порушень кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого суду м.Чернівці від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України без змін.

Взяти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 29 травня 2024 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_9 , підпис) (ПІБ)

29.05.2024 року

(дата засвідчення копії)