печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу Натеси Дениса в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 17.06.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000254,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 17.06.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 30.01.2024.

У вимогах даної скарги адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати постанову старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 17.06.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254.

Вказує, що постанова є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що прийнята із порушення норм КПК України, а отже підлягає скасуванню.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вимоги визначені у скарзі підтримали, просять задовольнити.

Старший слідчий з ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо вимог скарги, просить відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши адвокатів та слідчого, вивчивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 30.01.2024 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється Офісом Генерального прокурора.

У рамках вказаного кримінального провадження постановою старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 17.06.2024 зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 30.01.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Згідно з ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу оскаржуваної постанови старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 17.06.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 30.01.2024 вбачається, що підставою для зупинення є оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук (п.2 ч.1 ст.280 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2024 зазначене кримінальне провадження виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0002222 від 27.11.2023.

24.10.2023 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_7

24.10.2023, у зв`язку із не встановленням місцезнаходження ОСОБА_7 , на підставі ч.1 ст.42, ст.ст.111-112, ч.2 ст.135, 276-278 КПК України, повідомлення про підозру направлено поштою за адресою його останнього проживання.

28.11.2023 ОСОБА_7 оголошено в розшук, в тому числі міжнародний, про що винесено відповідну постанову.

28.11.2023 оперативним працівникам ДКР Національної поліції дорученням № 10416/24/1/2-2020 доручено заведення оперативно-розшукової справи та проведення слідчих (розшукових) дій вказаному у кримінальному провадженні, спрямованих на встановлення місця знаходження і місця проживання підозрюваного ОСОБА_7 та забезпечення його прибуття до Головного слідчого управління НП України для проведення з ним слідчих і процесуальних дій.

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 10.11.2023 встановлено, що 28.12.2021 ОСОБА_7 виїхав до міста Відня Республіки Австрія.

Відповідно до листа ДКР НПУ від 20.03.2024 № 24953-2024 на виконання вищевказаного доручення в порядку ст. ст. 40, 281 КПК України заведено оперативно-розшукову справу № 05-918 від 07.03.2024.

Постановою слідчого від 28.11.2023 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук, оскільки останній покинув територію України 28.12.2021.

22.01.2024 Печерським районним судом м. Києва строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців, тобто до 24.03.2024.

30.01.2024 із кримінального провадження № 0002222 від 27.11.2023 виділено в окреме провадження кримінальне провадження № 0000254 від 30.01.2024 за підозрою ОСОБА_7 .

Надалі, 30.01.2024 досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000254 від 30.01.2024 зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

05.04.2024 досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) та процесуальних дій та у цей же день зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

25.04.2024 досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) та процесуальних дій та 23.05.2024 досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000254 від 30.01.2024 зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України

05.06.2024 досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) та процесуальних дій та 17.06.2024 досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000254 від 30.01.2024 зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Оцінюючи доводи скаржника та слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 має процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки його місцезнаходження не було встановлено органом досудового розслідування, проте вжито заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. При цьому слідчим було дотримано вимоги частини 1 статті 42, статей 111-112, частини 2 статті 135, статей 276-278 КПК України.

Постанова слідчого від 17.06.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 в повній мірі відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що постанова про оголошення у державний та міжнародний розшук в повній мірі відповідає положенням ч. 1 ст. 281 КПК України, а відтак підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, що оголошений у державний та міжнародний розшук.

Також слідчий суддя вважає необхідним відхилити доводи скаржника щодо відсутності складу злочину у діях підозрюваного виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст. 37 цього Кодексу.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином слідчий суддя дійшов переконання, що органом досудового розслідування виконані все необхідні процесуальні дії для зупинення досудового розслідування, а постанова про зупинення винесена з додержанням всіх передбачених законодавством норм КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 280, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу Натеси Дениса в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 17.06.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1