ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1475/24 Справа № 227/345/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 22.03.2024 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000243 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська, громадянина України, із середньою освітою, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , сапер-розвідник, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

строком на 60 днів, до 20.05.2024 року включно -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні Дружківського міського суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 22.03.2024 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 20.05.2024 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , вказує, що ухвала суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зауважує на значний період утримання ОСОБА_8 під вартою; знаходження потерпілого в Швейцарії. Зазначає, що суд безпідставно не визначив обвинуваченому ОСОБА_8 заставу. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїй практиці підкреслював основоположний характер гарантій прав людини, що містяться в статті 5 Конвенції, оскільки вони призначені для зведення до мінімуму ризику свавілля та гарантування верховенства права.

Метою статті 5 Конвенції є захист особи від свавільного арешту і тримання під вартою, захист публічного порядку, що вимагає забезпечення покарання осіб, які вчинили злочин.

Ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи 22.03.2024 року під час судового розгляду кримінального провадження клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про доцільність продовження цього запобіжного заходу, обґрунтувавши його у судовому рішенні. При цьому суд врахував те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрювався, а наразі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування прийнятого рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд зазначив, що обвинуваченому доцільно продовжити дію обраного щодо нього запобіжного заходу, оскільки на час розгляду справи не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а саме ризики переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (позбавлення волі на строк до 15 років), обізнаність в місцевості Донецької області.

Ризик впливу на свідків та потерпілого є наявним з огляду на те, що всі свідки є знайомими ОСОБА_8 та у випадку зміни запобіжного заходу на менш суворий, ОСОБА_8 може впливати на свідків з метою зміни їх показів. Так само обвинувачений може впливати на потерпілого шляхом доступу до месенджерів, використовуючи залякування та погрози.

Ризик вчинити нове кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що з огляду на сталість попереднього ризику, ОСОБА_8 , маючи навички військового-розвідника, володіючи спеціальними фізичними прийомами подолання опору, може вчинити нове кримінальне правопорушення, в тому числі у військовій сфері, адже злочин, у якому він обвинувачується наразі вчинений під час залишення військової частини останнім.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується наявністю у ОСОБА_8 особистої зброї, за допомогою якої він може вчинити протиправні дії з речовими доказами, матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини та менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного ст.ст. 3, 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину умисного вбивства, об`єктом якого є життя та здоров`я людини, вчиненого на території Донецької області, військовим, що вказує на суспільний резонанс вказаного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 27.10.1999 р. № 7рп зазначив, що кримінальну відповідальність слід розглядати як особливий правовий інститут, у межах якого здійснюється реагування держави на вчинений злочин. Кримінальна відповідальність передбачає офіційну оцінку відповідними державними органами поведінки особи як злочинної. Підставою кримінальної відповідальності є наявність у діяннях особи складу злочину, передбаченого кримінальним законом. Це форма реалізації державою правоохоронних норм, яка в кінцевому підсумку, як правило, полягає в застосуванні до особи, що вчинила злочин, конкретних кримінально-правових заходів примусового характеру через обвинувальний вирок суду.

У зв`язку з наведеним вище, позиція сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу не є виключною чи обов`язковою обставиною, оскільки це суперечить принципу реагування держави на вчинений злочин.

Крім того, висновок суду першої інстанції щодо законності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який, посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у рішеннях Кудла проти Польщі та МакКей проти Сполученого Королівства констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому відсутність на теперішній час фактів втечі обвинуваченого чи впливу на свідків жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому, оскільки його правослухняна поведінка наразі зумовлена виключно дієвістю обраного запобіжного заходу, а не високими моральними якостями.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі достатніми та належними підставами тримання ОСОБА_8 під вартою є не лише очікування завершення судового розгляду справи, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, що вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Отже, на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 22.03.2024 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000243 відносно ОСОБА_8 на 60 днів, до 20.05.2024 року включно залишити без змін.

Судді: