КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 3-зв/824/45/2024 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_3

розглянувши заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 у провадженні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і призначено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 6 серпня 2023 року о 20.01 год. керував транспортним засобом марки «Suzuki» моделі «SX4» реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Богатирській у районі будинку № 6, і у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при проходженні якого на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», ARHK-0556 було виявлено масу концентрації алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 у розмірі 2,98 проміле.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (ас. 135-136).

Не погоджуючись з постановою суду, 9 березня 2024 року захисником ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу шляхом направлення її засобами поштового зв`язку та одночасно на електронну адресу місцевого суду, в якій просив постанову Оболонського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 141-155, 156-182).

26 березня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшли до Київського апеляційного суду (ас. 183).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2024 року для розгляду апеляційної скарги призначено суддю-доповідача - ОСОБА_2. (ас. 184).

Під час апеляційного розгляду суддяОСОБА_2 заявив самовідвід, який мотивував тим, що існують обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості щодо розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки загальновідомо, що відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, відтак хоча наявність кримінального провадження відносно судді Київського апеляційного суду - ОСОБА_2 , само собою, не викликає в останнього суб`єктивного ставлення до розгляду вказаного судового провадження, однак, як зазначено у заяві, об`єктивно свідчить про наявність обставин, які, як вважає суддя ОСОБА_2, що у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у його неупередженості у даному провадженні (ас. 222-223).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року вирішення заяви про самовідвід судді ОСОБА_2. передано судді-доповідачу Васильєвій М.А. (ас. 224).

Перевіривши матеріали справи, а також доводи заяви судді ОСОБА_2. про самовідвід, слід дійти такого висновку.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви про відвід.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 цього Закону, що відповідають Бангалорським принципам поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23, суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою украплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 9 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені Резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Заявлений суддею-доповідачем ОСОБА_2 самовідвід мотивований тим, що існують обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості щодо розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки загальновідомо, що відносно судді ОСОБА_2 . Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, відтак,хоча наявність кримінального провадження стосовно судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 сама собою не викликає в останнього суб'єктивного ставлення до розгляду вказаного судового провадження, однак, об'єктивно свідчить про наявність обставин, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості судді ОСОБА_2. у даному провадженні.

Враховуючи викладене, для виключення навіть найменших сумнівів у тому, що справа була розглянута суддею, який міг бути необ'єктивним (упередженим), заява про самовідвід судді ОСОБА_2. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 задовольнити.

Матеріали справи за ЄУН 756/11079/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року передати до відділу реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_3