Справа № 939/622/22
ВИРОК

Іменем України

11 квітня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянка Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001577 від 13 травня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, який має другу групу інвалідності, зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2022 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, у с. Здвижівка Бучанського району Київської області ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки «Daewoo Lanos 1.5» білого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який знаходився на подвір`ї вказаного домоволодіння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою використання транспортного засобу для своїх цілей, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу сів за кермо автомобіля марки «Daewoo Lanos 1.5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_6 , та за допомогою ключа, який був у салоні, привів у дію двигун вказаного автомобіля. Після чого, ОСОБА_4 , керуючи викраденим автомобілем, покинув місце вчинення кримінального правопорушення і розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 75 291 гривня 30 копійок.

Кримінально протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

У судовому засіданні обвинувачений і потерпіла подали угоду про примирення, укладену 11 квітня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілою ОСОБА_6 .

Відповідно до умов цієї угоди ОСОБА_4 , який повністю відшкодував завдані потерпілій збитки, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді також зазначені передбачені ст. 473 КПК України наслідки укладення та затвердження угоди про примирення і передбачені ст. 476 КПК України наслідки невиконання угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним і потерпілою, вказав, що він цілком розуміє свої права та обов`язки, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, просив угоду затвердити та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілою ОСОБА_6 , і не заперечував щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні також просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 , пояснивши, що завдана обвинуваченим шкода їй відшкодована та претензій до обвинуваченого вона не має. Наслідки укладення і затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, визначені ст. 473 КПК України, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення на зазначених у ній умовах і призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання.

Керуючись ст. 370, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 квітня 2024 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001577 від 13 травня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

До строку покарання ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення з 13 травня 2022 року до 16 травня 2022 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_7