ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
2-05-22, 9-11-01, 9-16-31, 9-17-33, факс 9-11-31
Єдиний унікальний номер судової справи №678/608/24
Номер провадження №1-кп-678-85/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який складений 26 квітня 2024 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 20 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не працюючого, інвалідність відсутня, раніше судимого вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 червня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА

ОСОБА_7 . ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. 20 квітня 2024 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , прийшов до домогосподарства АДРЕСА_2 , яким користується та власником якого є ОСОБА_5 , де, в подальшому, відчинив хвіртку, яка веде до даного домогосподарства, підійшовши до приміщення житлового будинку, вирішив незаконно проникнути до нього з метою відшукання спиртних напоїв.

Тоді ж, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , 20 квітня 2024 року близько 19 год. 00 хв., знаходячись на території вказаного домогосподарства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виявивши, що двері будинку не замкнені, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України згідно якої кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, ст. 12 Загальної декларації прав людини згідно якої ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність його житла, ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права згідно якої ніхто не повинен зазнавати незаконних посягань на недоторканність його житла, усвідомлюючи факт, що вказане приміщення будинку йому не належить, не отримавши на це згоди власника вказаного домогосподарства ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, за відсутності законних підстав, порушуючи конституційне право на недоторканність житла особи, відчинивши вхідні двері, незаконно проник в середину житлового будинку по АДРЕСА_2 , тим самим свідомо та умисно порушив недоторканність житла особи.

Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному проникненні до житла особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

2. Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, доведена зібраними доказами, тому, враховуючи особу обвинуваченого, часткове визнання ним вини (не визнав стан алкогольного сп`яніння), пом`якшуючу і обтяжуючі покарання обставини, просить суд призначити покарання у виді 1 року обмеження волі і застосувати положення ст.ст. 71, 72 КК України та остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, речові докази, витрати на залучення експертів відсутні, цивільний позов не заявлявся.

3. Потерпіла ОСОБА_5 не була допитана судом, згідно заяви від 10 червня 2024 року з`явитись не може за станом здоров`я, примирення із ОСОБА_4 не бажає.

4. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку) визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема, час, місце, спосіб, мотив, мету, тощо, жодним чином їх не оспорює, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій більше не вчиняти, свій вчинок засуджує, жалкує про вчинене, просить пробачення у потерпілої, просить призначити найменш суворе покарання.

5. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 не оспорює кваліфікацію дій обвинуваченого і зібрані органом досудового розслідування докази, водночас зазначив, що факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння має бути підтверджений належними і допустимими доказами, а таких доказів не було здобуто, експертиза не була проведена, тому дана обставина не може бути врахована судом. Водночас, ОСОБА_4 не лише щиро кається, але й під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального проступку, тому вважає запропоноване прокурором покарання суворим.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

6. Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість підтверджується й зібраними органом досудового розслідування письмовими доказами.

7. Так, згідно рапорту працівника поліції від 20 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку з її домоволодіння (а.с. 7 т. 2).

8. 20 квітня 2024 року складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію згідно якого ОСОБА_5 вказала, що близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 проник до її житлового будинку без її дозволу і взяв з приміщення веранди пластикове відро та пачку какао (а.с. 8-9 т. 2).

9. 20 квітня 2024 року у період з 19 год. 25 хв. по 20 год. 09 хв. проведено огляд місця події і складено протокол із фототаблицею та встановлено, що належний ОСОБА_5 будинок знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с. 10, 11-18, 22-30 т. 2).

10. 20 квітня 2024 року ОСОБА_4 подав заяву згідно якої добровільно видає працівникам поліції пластикове відро ємністю 5 літрів та пачку какао, які він 20 квітня 2024 року близько 19 год. викрав з веранди будинку по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , проникнувши до будинку без її дозволу (а.с. 31 т. 2).

20 квітня 2024 року у період з 21 год. 10 хв. по 21 год. 30 хв. добровільно видані ОСОБА_4 речі оглянуто і складено протокол із фототаблицею (а.с. 32-36 т. 2).

11. 24 квітня 2024 року у період з 17 год. 25 хв. по 17 год. 36 хв. із підозрюваним ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент про що складено протокол за змістом якого ОСОБА_4 розказав і показав, що 20 квітня 2024 року він йшов від матері до свого дому, перебував в стані алкогольного сп`яніння, по дорозі вирішив зайти до господарства, де проживає жінка похилого віку, прізвища якої не знає, для того, щоб взяти ще алкоголю. Він зайшов на повір`я, підійшовши до дверей виявив, що вони не замкнені, тому відчинив їх та зайшов в середину будинку, власниці ніде не було, на холодильнику було пластикове відро, а на столі - пачка какао, які взяв і після цього вийшов з будинку та пішов до дороги, в цей момент його побачила власниця будинку і сказала все залишити, але він не звернув на неї уваги і пішов. Дозволу на вхід до будинку йому ніхто не надавав.

Слідчий експеримент зафіксовано також на відеозапис (а.с. 84-85, 86 т. 2).

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

12. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

13. У санкції ч. 1 ст. 162 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправних робіт на строк до двох років, обмеження волі на строк до трьох років.

14. Отже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України є кримінальним проступком.

15. ОСОБА_4 хоча й не зазначив у суді, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак підтвердив, що перед вчиненням інкримінованого правопорушення вживав спиртні напої і в момент проникнення до будинку потерпілої ОСОБА_5 дійсно був випивший, у його розумінні незначне вживання спиртних напоїв не свідчить про факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи саме на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що він все ж повністю і беззаперечно визнав свою вину, в тому числі, й факт перебування в момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (проступку) в стані алкогольного сп`яніння, адже він не ставить під сумнів те, що у протоколі слідчого експерименту (на відеозаписі і на паперовому носії) він вказав, що дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із цим суд відхиляє твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , що факт алкогольного сп`яніння має бути підтверджено лише висновком експертизи, оскільки фактично обвинувачений сам визнає таку обставину.

16. ОСОБА_4 має негативне ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку) і щиро жалкує про свій вчинок, попросив вибачення у потерпілої, обіцяє таких дій більше не вчиняти, готовий понести призначене судом покарання, неодружений, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не працює, інвалідність відсутня, раніше судимий (інкриміноване кримінальне правопорушення (проступок) вчинене під час іспитового строку), не перебуває на диспансерному обліку в лікарів психіатра і нарколога, зарахований в запас, однак на військовий облік не став та військово-облікові документи не отримав (а.с. 48-73 т. 2).

17. За цих обставин обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, що й відображено прокурором в обвинувальному акті, такою обставиною також є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення це вбачається із протоколу слідчого експерименту, адже ОСОБА_4 добровільно, без тиску і примусу чітко та послідовно розказав і показав, яким чином ним вчинено інкриміноване йому кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

18. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п. 1, п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).

19. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, фактичні обставини справи, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі у мінімальному розмірі, який визначений у ч. 2 ст. 61 КК України, та застосувати положення ст.ст. 71, 72 КК України і, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 14 червня 2023 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за інкриміноване правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України суд враховує, що визначене законодавцем альтернативне покарання у виді виправних робіт не може бути застосоване, оскільки обвинувачений не працює, з цих самих мотивів суд не вбачає доцільності призначити йому й покарання у виді штрафу.

20. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, сприятиме досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом прав та інтересів інших осіб.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

21. Згідно обвинувального акта майнова шкода не завдана, цивільний позов потерпілою не заявлявся ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду, розмір витрат на залучення експертів не встановлено.

22. Згідно матеріалів кримінального провадження 20 квітня 2024 року постановою начальника сектору дізнання відділу поліції вилучені у ОСОБА_4 речі пластикове відро ємністю 5 л і одна пачка какао, визнано речовими доказами, які повернуто на зберігання ОСОБА_5 (а.с. 37-38, 39 т. 2).

У справі відсутні відомості про те, що питання про вказані речові докази вирішені судом при розгляді справи відносно ОСОБА_4 за ст. 51 КУпАП.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне вирішити долю речових доказів саме вироком суду вказані речі вважати повернутими потерпілій за належністю.

23. Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід (він утримується під вартою по кримінальному провадженні №0000129 від 28 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, строк дії ухвали слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 травня 2024 року до 01 липня 2024 року).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що на даний час немає необхідності обирати обвинуваченому запобіжний захід.

24. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-100, 107-108, 110, 337, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 червня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта - відсутні.

Речові докази: вилучені пластикове відро ємністю 5 л червоного кольору із зображенням фруктів та одну пачку какао торгової марки «Као-као», 99,97%, вагою 100 г, які постановою від 20 квітня 2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні і повернуті на зберігання потерпілій вважати повернутими за належністю ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1