Справа № 621/216/24
Пр. № 1-кп/621/145/24
ВИРОК

Іменем України

19 березня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

за відсутності потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000543 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

29 листопада 2023 року, близько 17:00 години, ОСОБА_4 прийшов до приміщення квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де в той час перебувала ОСОБА_9 , із якої він почав вживати алкогольні напої.

У процесі вживання спиртних напоїв, того ж числа та часу, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи зазначений умисел, близько 17:30 години, перебуваючи у квартирі за вказаною адресою, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, ОСОБА_4 наніс не менше трьох ударів кулаками рук в область обличчя та не менше трьох ударів ногами в ділянку передньої частини тулубу останньої, чим спричинив легкі тілесні ушкодження: у виді саден в лівій тім`яно-скроневій ділянці та синець в області проекції правої виличної кістки із захватом правої щоки до області проекції тіла нижньої щелепи справа та орбітальної області по нижньому повіку із садном на його тлі в проекції правої виличної кістки садження в під нижнє-щелепній ділянці по ходу проекції нижнього краю тіла нижньої щелепи садження по передній поверхні грудної клітини між середнє-ключичними лініями в область проекції обох ключиць та грудної клітини із захватом 2-3 ребер, а також синець по тильній поверхні лівої кисті, які не перебували у причинному зв`язку, як в сукупності так і кожне окремо зі смертю ОСОБА_9 , та тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота у вигляді розриву кореню брижі тонкого кишківника по правому фланку на тлі крововиливу та розриву-розтріскуванню (десерозації) брижі тонкого кишківника справа на тлі крововиливу із наявністю численних крововиливів у великий сальник, крововиливу у м`які тканини (підшкірно-жирову клітковину та м`язи) живота із захватом правої здухвинної ділянки (розташованої між областю пупка та гребнем правої клубової кістки) та синця області проекції гребня правої здухвинної кістки по передньо-боковій поверхні, що ускладнилося крововиливом у черевну порожнину, які знаходились у причинному зв`язку зі смертю.

Після спричинення потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 припинив свої дії.

29.11.2023 ОСОБА_9 госпіталізовано до КНП «Харківська обласна клінічна лікарня швидкої невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Причиною смерті ОСОБА_9 , стала закрита тупа травма живота у вигляді розриву брижі тонкого кішківника, що супроводжувалося кровотечею у черевну порожнину та розлитого фібринозного перитоніту, що на тлі травматичного шоку, ускладнилося інтоксикацією організму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 , вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 , під час судового розгляду у повному обсязі визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та показав про зазначені вище обставини вчинення ним злочину.

Так, 29.11.2023 він прийшов до своєї знайомої до квартири АДРЕСА_3 , якої не виявилось вдома. У квартирі перебувала раніше йому не знайома ОСОБА_9 , з якою він почав вживати алкогольні напої. Під час вживання спиртного між ними раптово виникла сварка, на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків, в ході якої він спричинив останній тілесні ушкодженні, наніс удари руками в область обличчя та озутими ногами в область тулуба. Після нанесення ушкоджень потерпілій стало погано, сусіди викликали швидку допомогу, в подальшому вона померла в лікарні.

У вчиненому щиро розкаявся, не спростовував факт того, що внаслідок його дій - спричинення тяжких тілесних ушкоджень настала смерть потерпілої, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 , є винуватим в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого і кваліфікує його дії за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнається щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину;

- обставину, що обтяжує покарання, передбачену пунктом 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- особу обвинуваченого, який вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; не працює; одружений; за місцем проживання селищна рада будь-якими матеріалами у відношенні нього не володіє; є особою, що має право на пільги, передбачені Законом України «Про донорство крові та її компонентів».

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання, позиції сторони обвинувачення та представника потерпілого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить залишити у відношенні ОСОБА_4 , запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор"

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту - 02 грудня 2023 року.

Потерпіла ОСОБА_7 звернулась з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, розмір якої визначила у 500 000 грн., а в подальшому зменшила позовні вимоги та просила стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн. 00 к.

ОСОБА_4 цивільний позов визнав у повному обсязі.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 1168 Цивільного кодексу України, передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до частин 1-4 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, передбачений частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, який мав незворотні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 .

Отже обвинувачений ОСОБА_4 є належним відповідачем за цим позовом, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Потерпілою доведено тяжкість та тривалість душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з вчиненням у відношенні її рідної сестри кримінального правопорушення, що спричинило незворотні тяжкі наслідки у вигляді її смерті.

Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи, з урахуванням доказів, наданих потерпілою ОСОБА_7 на підтвердження її позовних вимог, враховує передусім вимоги розумності і справедливості, і вважає, що з врахуванням зазначених обставин розмір заявленої заподіяної моральної шкоди є обґрунтованим, відповідає тяжкості та характеру завданої позивачці шкоди, а сума компенсації моральної шкоди повинна становити 150 000 грн. 00 к., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 .

Застосований щодо речових доказів арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2023 належить скасувати.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

До набрання вироком законної сили залишити у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Строк відбуття покарання рахувати з 02 грудня 2023 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 , 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 к., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2023арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази, які зберігаються у відділі поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, а саме належні ОСОБА_4 джинсові брюки синього кольору, з позначкою "TM MAC Jeans since 1973", зимову куртку чорного кольору, з позначкою "Adidas", флісову кофту сірого кольору, з позначкою "TM bekkin", черевик зимовий чорного кольору із шкірозамінника, з позначкою "TM Sovt expensive" - повернути ОСОБА_4 , а у разі відмови - знищити. (квитанція №496)

- фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; фрагмент штор з речовиною бурого кольору; фрагмент шпалер з речовиною бурого кольору; ватні палички зі змивом речовини бурого кольору з поверхні підлоги; 4 змиви з поверхонь в приміщенні квартири - знищити. (квитанція №496)

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: