Справа № 314/886/24
Провадження № 1-кс/314/249/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відповідального співробітника відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області зі скаргою звернувся ОСОБА_3 , в якій просить зобов`язати відповідального співробітника відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, відповідно до ст.214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за його заявою від 19.02.2024.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на наступне:

11 січня 2024 року Вільнянським районним судом було винесене рішення по цивільній справі №314/2921/16-ц згідно якого позов гр. ОСОБА_6 до скаржника, як відповідача по вказаній справі було задоволено у повному обсязі.

Оскільки, вищевказаним рішенням районного суду було вирішено стягнути зі скаржника судові витрати у розмірі: 24,0 тис. грн. - за залучення спеціаліста, 10,0 тис. грн. - за проведення додаткової комплексної судової будівельно-технічної експертизи, 5,942 тис. грн. - за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи та 275,6 грн. судового збору, у гр. ОСОБА_7 спільно з гр. ОСОБА_6 з`явився злочинний намір додатково заволодіти коштами скаржника у розмірі 40,0 тис. грн. шахрайським методом, шляхом підробки документів з метою заволодіння майном (грошовими коштами), маючи прямий умисел та з корисливих мотивів за попередньою змовою, організованою групою осіб до якої увійшли:

гр. ОСОБА_6 1975 року народження, як сторона по цивільній справі на користь якої мали бути стягнуті шахрайським способом 40000,0 грн. кошти скаржника;

гр. ОСОБА_8 - 1962 року народження, адвокатка, яка маючи прямий злочинний умисел та з корисливих мотивів підробила Договір-доручення про надання правничої допомоги від 04 березня 2016 р.

та сімейний лікар медичної установи КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» м.Запоріжжя, якась гр. ОСОБА_9 , яка забезпечила незаконне поновлення пропущених строків звернення до суду.

Скаржник посилається, що на підтвердження зазначеного 19 січня 2024 року адвокаткою ОСОБА_8 , в інтересах позивачки гр. ОСОБА_6 була подана до суду заява/клопотання про ухвалення додатково рішення та поновлення строку подання доказів про стягнення зі скаржника як відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40,0 тис. грн. у зв`язку з чим скаржник звернувся до органів поліції із заявою 19.02.2024.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав скаргу.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що обставини повідомлені ОСОБА_3 в заяві від 19.02.2024 є також предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 22.02.2024 за заявою ОСОБА_3 відносно повідомлених обставин подання підроблених документів за матеріалами цивільної справи 314/2921/16-ц, у зв`язку з чим заперечував проти задоволення скарги.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне:

В силу ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена заявником бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, згідно з п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, зокрема, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Рішенням Конституційного суду України від 17.06.2020 №4-р (II)/2020 (Справа №3-180/2018(1644/18) визнано неконституційними положення ч.3 ст.307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Конституційний суд України, ухвалюючи рішення, вказував, зокрема, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту» (п.5).

Відповідно до ч. 1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

При розгляді скарги на бездіяльність слідчого з приводу невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя має перевірити чи містить заява (повідомлення) достатні відомості про кримінальне правопорушення та чи можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення, що буде достатньою гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що розглядаючи скаргу оцінка поданого ним повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак конкретного складу кримінального правопорушення не надається, а лише перевіряється чи містить таке повідомлення виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Безумовно, обов`язок реагувати на порушення прав людини, проводити ефективне розслідування входить до обов`язків, що покладаються на державу позитивними зобов`язаннями за Європейською конвенцією з прав людини, однак зазначене зобов`язання не є необмеженим.

Так, Європейський суд з прав людини визначає, що обов`язок реагувати на порушення прав людини, проводити ефективне розслідування стосується «гідних довіри» (тобто обґрунтованих) скарг щодо серйозних порушень прав, гарантованих Конвенцією (справи «Айдін проти Туреччини», «Кая проти Туреччини», «Пол і Одрі Едвардс проти Сполученого Королівства»).

Зазначена позиція повністю узгоджується з висновками слідчого судді про необхідність перевірки заяви про кримінальне правопорушення відповідності критеріям «гідних довіри» (тобто обґрунтованих) перед внесенням до ЄРДР.

Слідчий суддя встановив, що за наслідками розгляду цивільної справи № 314/2921/16-ц додатковим рішенням від 01.04.2024 у стягненні судових витрат на правничу допомогу сторонам відмовлено.

Крім того слідчий суддя встановив, що у відділенні поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування № 0000020 від 22.02.2024 за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України, за заявою ОСОБА_3 відносно повідомлених обставин подання підроблених документів за матеріалами цивільної справи 314/2921/16-ц.

Предметом досудового розслідування є й обставини відносно використання «підроблених документів», на які скаржник посилається в скарзі, що підтверджується витягом з ЄРДР, де зазначені обставини серед іншого викладені в короткому викладі обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які повідомлені заявником та враховані в межах досудового розслідування, яке вже здійснюється не потребують повторного внесення відомостей до ЄРДР.

В іншому випадку внесення відомостей до ЄРДР за кожною обставиною, яка стала відома при здійсненні досудового розслідування, мало б неефективний та безконтрольних характер, що вочевидь не відповідає завданню кримінального провадження (ст.2 КПК України), зокрема відносно забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що питання правової кваліфікації (як попередньої, так і остаточної) нормами КПК України віднесено до дискреційних повноважень органу досудового розслідування, а отже до повноважень слідчого судді не відноситься вирішення питань кваліфікації кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя також зазначає, що реалізація процесуальних прав учасником кримінального провадження має здійснюватися з певним рівнем добросовісності.

Повторне звернення до органу досудового розслідування відносно тих же питань, які є предметом досудового розслідування, може містити ознаки зловживання процесуальним правом, а отже не може створювати перед органом досудового розслідування обов`язку внести відомості до ЄРДР (виконання позитивного обов`язку держави відносно проведення розслідування за кримінальним процесуальним аспектом за ст.6 Європейської конвенції з прав людини).

На переконання слідчого судді, застосування іншого може мати ознаки свавілля.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги щодо не внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

08.04.2024