Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1693/24

Номер провадження: 1-кс/511/478/24

13.05.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Палійово, Біляївського району, Одеської області, Українця, громадянинина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що Відомості до ЄРДР внесені 19.04.2024 за заявою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 про те, що 18.04.2024 невстановлена особа в умовах дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, з тамбуру електрички Одеса Мігаєво, на зупинці станції «Єреміївка» здійснила викрадення одного мішка з насінням «Суданки» вагою 40 кг. в якому знаходилось насіння «кукурудзи» вагою 5 кг.

В ході досудового розслідування встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-1X, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

У зв`язку з введенням воєнного стану Законом України від 03.03.2022 №2117-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», крім іншого, посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 185-187, 189, 191 КК України, у разі їх вчинення в умовах воєнного або надзвичайного стану.

ОСОБА_6 , будучи раніше засуджений за злочини проти власності на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов вчинив новий умисний злочин за таких обставин.

Так, 18.04.2024 ОСОБА_6 , спільно зі своїм знайомим ОСОБА_8 прямували в головному вагоні електропотягу №6206 сполученням «Одеса-Мігаєво» в тамбурі з м. Одеса до ст. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області.

Саме в цей час в тамбур, де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 погрузила три мішки з насінням суданки та кукурудзи та залишила їх, сама при цьому зайшла в середину вагону.

З метою попередити крадіжку її мішків з насінням, ОСОБА_9 на кожній зупинці електропотягу виходила до тамбуру та попередила про це ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Перебуваючи 18.04.2024 у вечірній час у тамбурі головного вагону електропотягу №6206 сполученням «Одеса-Мігаєво» у ОСОБА_6 з ОСОБА_8 виник злочинний умисел на крадіжку майна ОСОБА_7 , а саме двох мішків з насінням.

З цією метою, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , приблизно о 20.27 годин 18.04.2024 коли електропотяг АДРЕСА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння мішками з насінням суданки та кукурудзи, розподіливши між собою ролі, вийшли з тамбуру на перон, при цьому ОСОБА_6 взяв з собою мішок з суданкою та кукурудзою вагою 35 кг та 5 кг кукурудзи відповідно, вартістю 35 грн за 1 кг суданки та 85 грн за 1 кг кукурудзи, всього на суму 1650 гривень, а ОСОБА_8 мішок з суданкою вагою 40 кг, вартістю 1400 гривень.

Саме в цей час, в тамбур вагону вийшла потерпіла ОСОБА_7 і помітивши, що її майно викрадають почала кричати та вимагати повернути їй мішки. Почувши, що їхні умисні дії викриті потерпілою, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжили свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння чужим майном, при цьому ОСОБА_6 з мішком насіння суданки та кукурудзи, усвідомлюючи, що помічений потерпілою, відкрито продовжив заволодіння цим мішком, після чого зник з місця пригоди, а ОСОБА_8 побачивши потерпілу поблизу себе в тамбурі випустив мішок з рук та не змігши його підняти, залишив на пероні, а сам втік.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 1650 гривень.

Таким чином ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що кваліфікується як грабіж вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, 23 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Поряд з цим, стороною обвинувачення встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки на їх думку інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти застосування запобіжного західу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділенням Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000295 від 19.04.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

Відповідно до частини 1 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно частини 2 статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція частини 4 статті 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з позбавленням та відповідно до статті 12 КК України відноситься за класифікацією до тяжкого злочину.

Пункт сорок другий рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» визначає, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

На підставі викладеного, слідчий суддя, врахувавши обставини при обранні запобіжного заходу, передбаченні статтею 178 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам в повній мірі.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби , в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 червня 2024 року (включно), заборонивши залишати житло у пений час доби , а саме в період часу з 22:00 годин до 06:00 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області з метою слідування до місць укриттів, стихійного лиха, необхідності отримання невідкладеної медичної допомоги)- без дозволу слідчого, прокурора або суду, та покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1