Справа № 303/5551/24
Провадження № 1-кп/303/463/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000396 від 21.06.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець мешканець м.Мукачево, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, освіта середня, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимий, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2024, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс удар рукою стиснутою в кулак в область лівої руки та рукою стискав за руку, чим саме спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців у правій скуловій ділянці, в ділянці середньої третини лівого плеча по задній поверхні, в ділянці верхньої третини лівого передпліччя по долонній поверхні, в ділянці середньої третини передпліччя по долонній поверхні та три паралельні подряпини в ділянці середньої третини передпліччя по внутрішній боковій поверхні. Виявлені тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих та тупограних предметів по механізму удару, можливо здавлення (синців передпліч) та тертя ковзання (подряпини лівого передпліччя). Зазначені тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. По давності виникнення вкладаються в дату події, а саме 18.06.2024 року.

До суду разом з обвинувальним актом надійшло клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального правопорушення у порядку спрощеного провадження.

При цьому, до обвинувального акту була додана письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_4 надала заяву про згоду розглядати кримінальне провадження в спрощеному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального провопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

З урахуванням зазначеного, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеня ( проступку) повністю доведена.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, а саме нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, яке не оспорюється учасниками судового провадження, виходячи з їхніх заяв, доданих до обвинувального акту.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є не тяжким зловином;

- характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння;

- дані про особу обвинуваченого, який в силу ст..89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо;

- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття;

- обставинами, що обтяжуюють покарання суд є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, щодо подружжя, а також вчинено особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Ефективність покарання визначається тим, наскільки воно є законним, обґрунтованим і справедливим. Правильне призначення покарання є не тільки важливим засобом боротьби зі злочинністю, а й запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими та іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, а також тяжкість вчиненого злочину, мотиви вчинення злочину, визнання вини обвинуваченим, відсутність тяжких наслідків, дані про особу обвинуваченого та принцип індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу, передбаченого санкцією статті за якою останній звинувачується. Саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, і саме мати для нього достатню превентивну роль.

Запобіжний захід по справі не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376, 381-382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1