Справа № 136/131/22
провадження №1-кп/136/7/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 04.01.2022, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрований по АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працює, з загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого 23.05.2005 Ордженікідзенським районним судом м. Запоріжжя за ч. 5 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, Хортицьким районним судом Запорізької області 24.10.2011 року за ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ;

захисника - адвоката ОСОБА_5 ;

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021 близько 18 год., ОСОБА_3 , прийшов до квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , у якій проживає його товариш ОСОБА_6 . Під час перебування в квартирі, ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон, щоб зателефонувати, на що останній погодився та надав йому мобільний телефон марки «SAMSUNG» серії «Samsung Galaxy», моделі «SM-J600F/DS», яким ОСОБА_3 скористався, після чого поклав його на стіл. У подальшому 16.12.2021 біля 19 год., у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків, і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_6 , відволікся та за його діями не спостерігає, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу взяв з столу мобільний телефон марки «SAMSUNG» серії «Samsung Galaxy» моделі «SM- J600F/DS», тим самим таємно викрав його, після чого залишив квартиру ОСОБА_6 , а викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , завдав ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 1940 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, 05.01.2022, близько 17 год., ОСОБА_3 , прийшов до домогосподарства, у якому проживає ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_4 , де з останньою розпочали вживати спиртні напої. Під час перебування в даному житловому будинку ОСОБА_3 , помітив на ліжку під подушкою портативну колонку марки «Веесаrо», якою вирішив відкрито заволодіти. У подальшому, близько 18 год., 05.01.2022, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків і бажаючи їх настання, підійшов до ліжка, підняв подушку та відкрито в присутності ОСОБА_7 , в супереч її волі заволодів вказаною портативною колонкою ТМ «Веесаrо» моделі «S11F», після чого залишив вказаний житловий будинок та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 328 грн. 38 коп.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючою ознакою - грабіж, вчинений повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованованому йому кримінальному проступку за ч. 1 ст. 185 КК України визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчинених ним діяння, розкаявшись у вчиненому.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених ним діянь, добровільності та істинності його позиції.

Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 186 КК України, після дослідження доказів наданих стороною обвинувачення, визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчинених ним діяння, розкаявшись у вчиненому.

Крім фактичного визнання винуватості ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, вона доведена дослідженими в ході судового розгяду доказами, а саме:

- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила факт заволодіння ОСОБА_3 колонкою чорного кольору за обставин вказаних в обвинувальному акті та повідомила, що заперечувала проти того, щоб ОСОБА_3 брав колонку;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що близько двох років назад до неї приходили розпивати спиртні напої ОСОБА_3 з товаришом. ОСОБА_3 показував колонку і розказував, що забрав її в жінки після сварки;

- оголошеними показаннями покійної свідка ОСОБА_9 , яка вказувала на те, що ОСОБА_3 приходив з колонкою до будинку ОСОБА_8 та розповідав, що забрав її в ОСОБА_7 через неприязні стосунки, які склались в нього з її дочкою;

- висновком експерта № 175/22-21 від 13.01.2022, згідно якого вартість портативної колонки ТМ «Веесаrо» моделі «S11F» з урахуванням зносу становить 328 грн. 38 коп.

- протоколом огляду від 07.01.2022 домогосподарства ОСОБА_8 , в ході якого вона видала портативну колонку ТМ «Веесаrо» моделі «S11F», яку з її слів залишив ОСОБА_3 .

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючою ознакою - грабіж, вчинений повторно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься за ч. 1 ст. 185 КК України до кримінального проступку, а за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 01.06.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 187 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією усього належного майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 9 (дев`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна.

Суд, призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, а ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частин статей, за якими кваліфіковано його діяння.

Остаточне покарання обвинуваченому суд вважає слід призначити, застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Вінницького апеляційного суду від 01.06.2023 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 3 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк частково відбутого покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 01.06.2023.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалами слідчої судді Липовецького районного суду Вінницької області від 05.01.2022 та 14.01.2022 було накладено арешт на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років.

На підставі ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Вінницького апеляційного суду від 01.06.2023 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 3 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк частково відбутого покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 01.06.2023.

Вирок Вінницького апеляційного суду від 01.06.2023 в частині конфіскації майна виконувати окремо.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту проголошення вироку суду

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 05.01.2022 та ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 14.01.2022.

Повернути власнику ОСОБА_6 - мобільний телефон марки «SAMSUNG» серії «Samsung Galaxy» моделі «SM- J600F/DS», а власнику ОСОБА_7 -портативну колонку ТМ «Веесаrо» моделі «S11F».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення есперта за висновком експерта від 13.01.2022 №130/22-21 в розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн 83 коп та за висновком експерта від 13.01.2022 №175/22-21 в розмірі 343 (триста сорок три) грн 22 коп., а разом 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 05 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_10