Справа № 0427/4608/2012
№ 1/183/5/24
П О С Т А Н О В А

26 березня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вольнянськ Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно непрацюючого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2024 р., захисник заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що в провадженні суду знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до обвинувачення, ОСОБА_5 обвинувачується за подіями, що мали місце в березні 2012 р.

Відповідно до ч.1 ст. 190 КК України максимальна санкція передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст. 369 КК України максимальна санкція передбачає покарання вісім років позбавлення волі

Статтею 49 КК України (в редакції чинній станом на квітень 2012 рік, тобто на момент інкримінованого кримінального правопорушення) регламентовано порядок звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та у частині першій вказаної статті, зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили, зокрема, минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості,за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

На момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_5 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

В березні 2012 року відбулися правопорушення, як зазначає сторона обвинувачення у скерованому до суду обвинувальному висновку. В подальшому 21.03.2016 року обвинувачення було змінене відповідною постановою. Кінцева редакція обвинувачення ч.1 ст. 190, ч 2 ст.15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369 КК України.

Строк давності притягнення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України до відповідальності сплинув у березні 2015 року, а за ч 2 ст.15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369 КК України у березні 2022 року.

Протягом розгляду справи на стадії досудового та судового розгляду зупинення провадження та відповідно розшуку щодо ОСОБА_5 не було. Строки давності не переривалися. Інших правопорушень за цей час ОСОБА_5 не вчиняв.

На цих підставах захисник просить суд ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопоруше нь, відповідальність за які передбачено ч.1 ст. 190, ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369 КК України закрити.

В судовому засіданні обвинувачений надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Прокурор не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації № 63-к від 05.12.2007 року був призначений і з цього часу працював на посаді начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі Новомосковська РДА), будучи керівником відділу та посадовою особою органу влади, виконуючи згідно його посадової інструкції, затвердженої в.о. голови Новомосковської РДА від 14.07.2008 року організаційно-розпорядчі обов`язки з керівництва діяльністю відділу, тобто відповідно до примітки до ст.364 КК України був особою, що постійно обіймає в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, вчинив злочин за наступних обставин.

13.03.2012 року до голови Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 , кримінальна справа у відношенні якого закрита на підставі ст. 49 КК України, звернувся ОСОБА_7 , як уповноважена особа ТОВ «Торгсфера», який діяв на підставі довіреності, виданої її директором ОСОБА_8 , з проханням про укладення договору оренди ставка в селі Герасимівка Новомосковського району, мотивуючи своя пропозицію ймовірним знаходженням у ньому німецького танку часів Другої світової війни «Тигр» та вилученням з нього металобрухту.

ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що Новостепанівська сільська рада як водним фондом, так і землями, що знаходяться за межами села, не розпоряджається, вводячи в оману ОСОБА_7 , переконав його в необхідності узгодження з ним, тобто з ОСОБА_6 , питання оренди вказаної земельна ділянки і, відповідно, проведення робіт з підняття танка, однак запропонував також узгодити це питання з начальником відділу з питань надзвичайних ситуацій Новомосковської райдержадміністрації ОСОБА_5

14.03.2012 за попередньою домовленістю ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 біля будівлі Новомосковської РДА за адресою АДРЕСА_2 і в ході розмови, що відбулася, останній повідомив йому про неможливість отримання ставка в оренду, посилаючись на заборону з боку чинного законодавства, і необхідність укладенні договору між Новомосковською РДА та ТОВ «Торгсфера», який дозволив би останнім здійснювати роботи з очищення території і, відповідно, виявити і вилучити металобрухт.

В ході подальшої розмови ОСОБА_5 з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що в його повноваження не входить укладення будь-яких договорів, проте його службове положення в Новомосковській РДА дозволить йому безперешкодно узгодити і підписати у керівників Новомосковської РДА подібний договір, маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом обману переконав останнього, що він зможе узгодити і підписати договір у першого заступника Новомосковської РДА ОСОБА_9 , але за це ОСОБА_7 необхідно буде передати незаконну грошову винагороду першому заступнику Новомосковської РДА ОСОБА_9 у розмірі 50000 гривень, які ОСОБА_5 особисто передасть останньому, цим самим схилив ОСОБА_7 до дачі хабара службовій особі, яка займає відповідальне становище, - першому заступнику Новомосковської РДА ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 переконав ОСОБА_7 у необхідності передати через нього першому заступнику Новомосковської райдержадміністрації ОСОБА_9 50 000 гривень за сприяння у позитивному вирішенні його питання за підписання договору про очищення ставка та прилеглої території та надання дозволу на безперешкодне вилучення з нього знайденого металобрухту, насправді маючи намір привласнити собі ці кошти.

Тобто задум ОСОБА_5 передбачав ввести ОСОБА_7 в оману і в такий спосіб створити у нього враження про вигідність і навіть обов`язковість передачі коштів службовій особі (першому заступнику Новомосковської райдержадміністрації) за сприятливе вирішення його питання, яке за своєю суттю є протиправною.

Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_5 під виглядом незаконної винагороди для передачі службовій особі фактично виманив у ОСОБА_7 кошти з метою їх привласнення.

Обманюючи ОСОБА_7 , ОСОБА_5 схилив його до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 369 КК України (давання хабара службовій особі, яка займає відповідальне становище) і в такий спосіб виконав роль підбурювача ОСОБА_7 до злочину, знаючи, що злочин не буде закінчений, оскільки, обманюючи особу, завчасно робить неможливим доведення злочину до кінця, що, однак, це виключає ні факту підбурювання, ні кримінальної відповідальності за такі дії (далі Епізод № 1).

Дії ОСОБА_5 за Епізодом № 1 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України (в редакції Закону № 3207-VІ (3207-17) від 07.04.2011) як підбурювання до закінченого замаху на давання хабара службовій особі, що займає відповідальне становище.

14.03.2012 року під час зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_7 біля будівлі Новомосковської РДА за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 , який достовірно знав, що в його повноваження не входить укладення будь-яких договорів, проте його службове положення в Новомосковській РДА дозволить йому безперешкодно узгодити і підписати у керівників Новомосковської РДА договір на очищення ставка, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману. З цією метою ОСОБА_5 переконав останнього, що зможе узгодити і підписати договір у першого заступника Новомосковської РДА ОСОБА_9 , але за це ОСОБА_7 необхідно буде передати незаконну грошову винагороду першому заступнику Новомосковської РДА ОСОБА_9 у розмірі 50000 гривень, які ОСОБА_5 особисто передасть останньому.

30.03.2012 приблизно о 16.30 ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 і передав йому підписаний з боку ТОВ «Торгсфера» раніше обумовлений договір та повідомив про необхідність надання заяви на ім`я голови Новомосковської РДА з проханням про укладення договору, продиктувавши її текст.

02.04.2012 приблизно о 12.00 годині в ході зустрічі, що відбулася біля будівлі -Новомосковської РДА за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 передав вказану заяву ОСОБА_5 , який пообіцяв, що підписаний договір він надасть йому 03.04.2012 на місці проведення робіт, де перебуватиме весь час проведення робіт з метою вирішення всіх можливих конфліктних питань, у тому числі із правоохоронними органами, та після вилучення танку із ставка гарантував зі свого боку супровід його транспортування до меж території Новомосковського району, після чого укладений договір повинен був бути знищений.

В подальшому, 02.04.2012 в другій половині дня ОСОБА_5 отримав у першого заступника голови Новомосковської РДА ОСОБА_9 підписаний ним договір, не повідомляючи останнього про свій намір отримати незаконну грошову винагороду від ОСОБА_7 , та в ході телефонної розмови наголосив ОСОБА_7 на необхідність обов`язкової передачі йому грошових коштів в сумі 50000 гривень.

03.04.2012 о 11.30 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману останнього, з корисливих мотивів, перебуваючи на узбіччі автодороги біля с. Герасимівка Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, отримав від ОСОБА_7 непрозорий чорний поліетиленовий пакет, будучи впевненим, що у ньому знаходяться грошові кошти у раніше обумовленій ними сумі 50000 гривень, не перевіряючи його зміст. А ОСОБА_7 , будучи введеним ним в оману і впевненим, що він надає незаконну грошову винагороду заступнику голови Новомосковської РДА ОСОБА_9 , передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, які були обгорнуті у непрозорий чорний поліетиленовий пакет, за підписаний з боку Новомосковської РДА з ТОВ «Торгсфера» договір від 02.04.2012 про надання послуг, згідно якого ТОВ «Торгсфера» отримало право на очищення території земельної ділянки; розташованої на території Новостепанівської сільської ради, та отримання у власність всього, що буде виявлено при здійсненні послуг.

Таким чином ОСОБА_5 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в обумовленій раніше сумі 50 000 гривень, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму (далі Епізод № 2).

Дії ОСОБА_5 за Епізодом № 2 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Судом встановлено, що інкриміновані обвинуваченому злочини:

- за Епізодом № 1 вчинений 14 березня 2012 р.;

- за Епізодом № 2 вчинений 03 квітня 2012 р.

Відповідно до класифікації злочинів, зазначеної в ст. 12 КК України (в редакції, чинній станом на 14 березня 2012 р. та на 03 квітня 2012 р.), злочини, передбачені ч. 4 ст. 369 КК України відносилися до тяжких злочинів, а злочини, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, відносилися до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, чинній станом на 14 березня 2012 р. та на 03 квітня 2012 р.) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

На час розгляду цього кримінального провадження в суді злочини, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, відносяться до проступків, а злочини, передбачені ч. 4 ст. 369 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Відповідно п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, чинній станом на 26 березня 2024 р.) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Отже, як на час вчинення інкримінованих обвинуваченим злочинів, так і на час розгляду справи в суді строк давності становить: три роки, щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України; десять років, щодо злочину, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Таким чином судом встановлено, що строк давності за Епізодом № 1 сплив 15 березня 2015 р., а за Епізодом № 2 04 квітня 2022 р.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КПК України (1960 року) за результатами попереднього розгляду справи суддя своєю постановою приймає рішення про закриття справи.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (1960 року) провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 11-1 КПК України (1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Кримінальне провадження стосовно обвинуваченого не зупинялося, він не ухилявся від досудового розслідування або суду (ч.2 ст.49 КК України).

Доказів вчинення обвинувачених нових злочинів суду не надано (ч. 3 ст. 49 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

За таких обставин суд доходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, п. 5 ч. 1 ст. 7-1, ч. 2 ст. 11-1, п. 5 ч. 1 ст. 244 КПК України (1960 року), суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.

Справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (1960 року).

Речові докази по справі 550 банкнот номіналом по 100 доларів США кожна, вилучених у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які передано ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 за належністю.

Речові докази у вигляді оптичних носіїв СD-R «VERBATIM»: № 993 н/т, № 994 н/т, № 995 н/т, № 996 н/т, № 997 н/т, № 998 н/т, № 999 н/т, оптичних носіїв СD-R «TDK» інв. № 1000 н/т залишити зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом протягом п`ятнадцяти діб з моменту їх проголошення.

Суддя ОСОБА_1