ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4638/23

Провадження № 11-кп/4820/354/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 20 лютого 2023 року за № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Очеретине, Олександрівського району, Донецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього, згідно ст. 194 КПК України, обов`язку не відлучатися за межі м. Кам`янець-Подільського та Кам`янець-Подільського району без дозволу суду.

Питання стосовно інших речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_6 , 18 лютого 2023 року о 12 год. 55 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою отримання документів щодо звільнення від призову за мобілізацією, на підставі яких було б можливо виїхати за межі України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що підполковник Збройних Сил України ОСОБА_9 перебуває на посаді заступника начальника начальника відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 та є службовою особою, за допомогою месенджера «Telegram» направив на номер мобільного телефону останнього повідомлення, в якому запропонував надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, в сумі 500 доларів США, що в перерахунку на гривні, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, станом на 18 лютого 2023 року, становить 18 285 грн., за прийняття рішення про видачу документів щодо звільнення від призову за мобілізацією, на підставі яких було би можливо виїхати за межі України.

Надалі, 20 лютого 2023 року, близько 16 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, продовжуючи свій злочинний умисел, що полягав у пропозиції надати неправомірну вигоду службовій особі, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що підполковник ЗСУ ОСОБА_10 перебуває на посаді заступника начальника - начальника відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 та є службовою особою, за допомогою месенджера «Telegram» направив на номер мобільного телефону останнього інформацію із особистими паспортними даними, з метою використання їх для отримання документів щодо звільнення від призову за мобілізацією, на підставі яких було б можливо виїхати за межі України.

14 березня 2023 року, близько 11 год. 25 хв., ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, що полягав у пропозиції надати неправомірну вигоду службовій особі, перебуваючи у службовому кабінеті № 39 заступника начальника начальника відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що підполковник ЗСУ ОСОБА_10 перебуває на посаді заступника начальника - начальника відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 та є службовою особою, підтвердив раніше висловлену пропозицію надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, в сумі 500 доларів США, що в перерахунку на гривні, відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 14.03.2023 року, становить 18285 грн., за прийняття рішення про видачу документів щодо звільнення від призову за мобілізацією, на підставі яких було би можливо виїхати за межі України.

16 березня 2023 року, близько 13 год. 15 хв., ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, що полягав у пропозиції надати неправомірну вигоду службовій особі, перебуваючи у службовому кабінеті № 39 заступника начальника начальника відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що підполковник ЗСУ ОСОБА_10 перебуває на посаді заступника начальника - начальника відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 та є службовою особою, передав останньому особисті документи, а також змінив свою попередню позицію та знову запропонував надати ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів уже в сумі 1000 доларів США, що в перерахунку на гривні, відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 16.03.2023 року, становить 36570 грн., за прийняття рішення про видачу документів щодо звільнення від призову за мобілізацією, на підставі яких було би можливо виїхати за межі України, яку обіцяв передати в подальшому, на що ОСОБА_9 відмовився.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять такий скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважають, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та мають істотні суперечності. Стверджують, що органами досудового розслідування не було надано відомостей, які б підтверджували, що працівник ТЦК ОСОБА_9 є службовою особою, яка займає відповідальне становище. Окрім того, звертають увагу, що негласні слідчі розшукові дії були проведенні з істотним порушенням вимог закону, оскільки проводяться лише у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких кримінальних правопорушень.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Стверджує, що вирок відповідає фактичним обставинам провадження, судове рішення є обґрунтованим та вмотивованим. Призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу і доповнення до такої, з посиланням на зазначені в них доводи, прокурора, який вважає, що законні підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши всім учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у провадженні та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою безумовне скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам кримінального провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами в провадженні проведено без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у провадженні, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який в процесі судового та апеляційного розглядів не заперечував та ствердив обставини спроби вирішення з працівником ТЦК питання звільнення його від призиву по мобілізації за винагороду, однак викладав свою версію подій.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який прямо та безпосередньо вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яка в лютому-березні 2023 року в м. Кам`янець-Подільському, пропонувала надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за прийняття рішення про видачу документів стосовно звільнення обвинуваченого від призову за мобілізацією, на підставі яких можливо виїхати за межі України.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними рапорту заступника начальника начальника відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 із фотоскрінами листування, з яких вбачається, що 18 лютого 2023 року на його особистий номер телефону через месенджер «Телеграм» звернулась невідома особа з пропозицією надання неправомірної вигоди за вирішення питання щодо отримання висновку ВЛК про непридатність до військової служби зі зняттям з військового обліку (а.п. 14-16, т. 2).

Даними витягу із наказу командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № 276 від 1 3 серпня 2021 року стверджується, що майор ОСОБА_9 обіймає посаду заступника начальника начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_1 (а.п. 17, т. 2).

Змістом функціональних обов`язків заступника начальника начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 стверджується, що за ОСОБА_9 в ІНФОРМАЦІЯ_6 закріплено в тому числі організацію, планування та проведення заходів рекрутингу, вербування та направлення громадян до військових частин для проходження військової служби за контрактом, він має підлеглих працівників, тобто такий наділений повноваженнями службової особи (а.п. 18-23, т. 2).

Даними протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 12 червня 2023 року стверджується, що ОСОБА_6 в приміщенні службового кабінету № 39 призовної дільниці по АДРЕСА_3 , передав особисті документи ОСОБА_9 для подальшого їх оформлення про його звільнення від призову за мобілізацією (а.п. 39-45, т.2).

Із змісту протоколу про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтролю особи від 20 березня 2023 року вбачається, що в процесі зустрічі ОСОБА_6 із ОСОБА_9 обговорювалося питання стосовно отримання обвинуваченим висновку ВЛК про непридатність до військової служби зі зняттям з військового обліку, та уточнення суми неправомірної вигоди (а.п. 46-52, 53-60, т. 2).

Даними протоколу огляду речей із фототаблицями до такого від 27 червня 2023 року, належного ОСОБА_9 мобільного телефону «VIVO» Y33 ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-картками із номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , стверджується факт листування із контактом під псевдонімом «FIFTYonFIFTY» (а.п. 63-73, т.2).

Змістом витягу з електронної відомості прибуття військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_7 підтверджується відвідування ОСОБА_6 належного ОСОБА_9 кабінету № 39, 14, 16 та 17 березня 2023 року відповідно (а.п. 82, т. 2).

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.

В кримінальному провадженні не встановлено жодного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_6 та інших осіб заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Такі твердження ґрунтуються виключно на міркуваннях та припущеннях сторони захисту, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та свідка ОСОБА_9 в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону та особи свідка, що не можна визнати допустимими доказами.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі досудового розслідування зі сторони органів досудового розслідування на обвинуваченого чи свідка чинився тиск, в колегії суддів немає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отриманні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Доводи про те, що негласні слідчі розшукові дії були проведенні з порушеннями вимог закону, оскільки такі проводяться лише у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких кримінальних правопорушень, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, чинним законодавством встановлені певні запобіжники від безконтрольного застосування НСРД, як на рівні суб`єктів, що видають дозвіл на їх проведення, так і з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, для розслідування якого, на думку слідчого, прокурора, їх проведення є необхідним.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості щодо попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 звернувся до органу досудового розслідування із рапортом, в якому вказав про пропозицію ОСОБА_6 неправомірної вигоди за звільнення від призову за мобілізацією.

На підставі вказаного рапорту, 20 лютого 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань із визначенням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 369 КК України, яка була встановлена органом досудового розслідування.

Слідчим суддею Хмельницького апеляційного суду, на підставі клопотання органу досудового розслідування, 06 березня 2023 року постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль ОСОБА_6 (а.п. 33-34, т. 2).

Окрім того, 15 березня 2023 року у даному кримінальному провадженні прокурором винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину, в порядку ст. 271 КПК України, у формі спеціального слідчого експерименту.

Таким чином, на момент прийняття вказаних процесуальних рішень, в органу досудового розслідування та у слідчого судді апеляційного суду не було даних, які б давали можливість категорично стверджувати, або ставити під сумнів попередню кваліфікацію дій обвинуваченого, оскільки це є прерогативою слідчого, що ОСОБА_9 є службовою особою, яка не займає відповідальне становище.

З огляду на вищенаведене, відомості до ЄРДР вносились на підставі даних органів досудового розслідування стосовно надання пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, тобто на підставі первинних даних органів дізнання наскільки вони були відомі слідчому за правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 369 КК України, а тому НСРД проводились у межах кримінального провадження щодо тяжкого кримінального правопорушення, що не суперечить та прямо передбачено вимогами чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, погоджується із висновком місцевого суду щодо допустимості доказів, які отримані внаслідок проведення негласних слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні, оскільки на момент їх проведення існували достатні підстави для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_6 , а кваліфікація дій останнього є прерогативою органу досудового розслідування та прокурора, в даному випадку за ч. 3 ст. 369 КК України, тобто у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому відсутні порушення вимог ч. 2 ст. 246 КПК України, незважаючи на те, що в процесі проведення досудового розслідування кваліфікацію було змінено на нетяжке кримінальне правопорушення.

Твердження про те, що органами досудового розслідування відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_9 є службовою особою, яка займає відповідальне становище, не було надано, колегія суддів до уваги не приймає.

Так, відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Штатні посади територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки комплектуються військовослужбовцями, державними службовцями та працівниками Збройних Сил, відповідно до їх штату та штатного розпису. Військовий комісар призначає на посаду та звільняє з посади працівників військового комісаріату.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

За відсутності змістовної складової примітки ст. 369-2 КК України через посилання в ній суб`єктів встановлених ЗУ «Про запобігання корупції», на момент вчинення кримінального правопорушення, правозастосовник має підстави вважати поняття «особа, уповноважена на виконання функцій держави» оціночним і встановлювати його зміст за правилами вузького підходу до тлумачення, де належність до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, з огляду на їх правовий статус і повноваження не викликає сумнівів.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Таким чином, на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у слідчого були наявні підстави вважати, що ОСОБА_9 , який має підлеглих працівників є військовою посадовою особою, яка займає відповідальне становище, оскільки перебував на посаді заступника керівника органу військового управління.

Колегія суддів звертає увагу, що у справах Teixeira de Castro та Ramanauskas Європейський суду з прав людини прийшов до висновку «про активну поведінку особи, яку може бути розцінено як провокацію, про що може свідчити самостійне звернення до особи, повторні пропозиції після відмови особи, наполягання».

Таким чином, саме по собі висловлення пропозиції отримати неправомірну вигоду не є ознакою провокації. Тому для висновку про вчинення діяння внаслідок провокації недостатньо встановити, що особа, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, не була ініціатором корупційного діяння, а лише відгукнулася на пропозицію осіб, які пропонують неправомірну вигоду.

Крім того, слід врахувати, що жодна з обставин, яка, за висновком ЄСПЛ, свідчила на користь або проти провокації в конкретній справі, сама по собі не може бути визначальною для такого висновку. Лише оцінивши всі фактичні і юридичні аспекти події в сукупності суд може зробити висновок, чи була поведінка особи такою, що спонукала особу до дій, які б та не вчинила б без її втручання.

Разом з тим, саме обвинувачений ОСОБА_6 , а не свідок ОСОБА_9 виступив ініціатором надання неправомірної вигоди та зробив пропозицію стосовно передання такої. У даному кримінальному провадженні підставою для проведення процесуальних заходів стали відомості, отримані як від свідка ОСОБА_9 , так і під час санкціонованих слідчим суддею апеляційної інстанції НСРД.

В процесі неодноразових повідомлень через месенжер «Телеграм» з приводу звільнення від мобілізації, саме ОСОБА_6 був ініціатором вказаних дій, жодного разу не зупиняв розмови та не припиняв спілкування з приводу цих обставин, йшов на зустріч до ОСОБА_9 з вказаним проханням, встановлював суму неправомірної вигоди, мав намір передати кошти в іноземній валюті.

Під час ряду розмов, зустрічей з ОСОБА_9 , як з боку останнього так і працівників правоохоронних органів не було жодних провокативних дій, лише додаткові консультації з приводу оформлення звільнення від мобілізації, які передували одержанню неправомірної вигоди.

Жодного разу ОСОБА_6 не висловив сумнівів щодо того, чи надавати неправомірну вигоду, чи ні, не виявив жодних ознак того, що ініціатива виходить не від нього. Відповідно до зафіксованих розмов ОСОБА_9 не умовляє обвинуваченого, не переконує, щоб він надав неправомірну вигоду, не впливає на нього в інший спосіб.

Вищенаведені докази, показання самого ОСОБА_6 свідчать, що це не штучно створена ОСОБА_9 чи правоохоронними органами ситуація.

Оголошена ОСОБА_6 підозра, кваліфікація його дій, з якою погодився суд, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, наскільки вони відомі слідчому. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.

Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Ставлячи питання про скасування вироку суду, сторона захисту, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів обвинуваченого органами досудового розслідування та судом не навела, а виключно обмежилися перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого правопорушення та особи обвинуваченого.

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, місцевий суд врахував, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, раніше не судимий, за місцем проживання КП УК «Добробут» компрометуючими матеріалами щодо нього не володіє, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння, а також відсутність офіційного працевлаштування та джерела доходів.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Окрім того, місцевий суд обґрунтовано врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, що обумовлено нагальними потребами держави в захисті її суверенітету і територіальної цілісності у зв`язку із відкритою військовою агресією. Вчинення такого роду корупційних правопорушень щодо працівників оборонного сектору становить серйозну загрозу національній безпеці, економічній стабільності та суспільній довірі. Вказані дії зумовлюють неможливість боротьби з подальшим вчиненням таких кримінальних правопорушень іншими особами у випадку м`якості призначеного покарання, що призведе до свідомого та відвертого ігнорування особами, які мають статус військовозобов`язаних, порядку проходження військової служби, що негативно вплине на стан укомплектованості військових частин, а отже і обороноздатності всієї країни.

При цьому, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання, який вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав навіть під тиском зібраних у провадженні доказів, даних виявлення жалю, спроби виправити ситуацію не здійснив, при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченого, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3