Справа № 359/1755/24 Провадження №1-кс/359/350/2024
У Х В А Л А

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчим відділом Бориспільського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001375 від 12.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами вступили у злочинний зговір з метою нападу поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та заволоділи майном останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами підготувавши речі та предмети необхідні для полегшення вчинення злочину а саме: канцелярський ніж, липку стрічку та викрутку на автомобілі марки «Nissan Primera» реєстраційний номер Республіки Литва № « НОМЕР_1 » прибули до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , та далі діяли по раніше обумовленому плану.

Так, 12.06.2018 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами за допомогою викрутки, яка була заздалегідь підготовлена, шляхом віджиму металопластикового вікна проникли до будинку АДРЕСА_2 . Знаходячись у середині будинку, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи піднялися на другий поверх будинку та зайшли до кімнати в якій відпочивав потерпілий ОСОБА_7 , та застосувавши до останнього насильство небезпечне для життя та здоров`я за допомогою невідомого предмету схожого на пістолет, який був заздалегідь підготовлений для вчинення злочину, нанесли удар по голові потерпілому ОСОБА_7 , після чого зв`язавши руки останнього його поклали на підлогу та почали наносити удари по голові предметом схожим на пістолет, при цьому вимагали надати інформацію стосовно грошей та цінних речей котрі знаходяться у будинку.

Тоді, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом із невстановленими особами зібравши всі знайдені речі та гроші а саме: грошові кошти на загальну суму 3000 тисяч доларів США, що станом на 12.06.2018 згідно з курсом НБУ становило 78 270 гривень, та 200 євро, що станом на 12.06.2018 згідно з курсом НБУ становило 6 152 гривні, годинник марки «Zenit Elit», золотий годинник «Золота Ера», двоє годинників «Baume and Мегсіег», годинник «Ingersoll», письмова ручка «MontBlank», золоті запонки у кількості 4 пари, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом із невстановленими особами покинули будинок та зникли у невідомому напрямку, отримавши можливість вільно розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

12.06.2018 відомості за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) поєднаному з проникненням у житло, органом досудового розслідування Бориспільського РУН ГУНГІ в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 слідчим за погодженням з прокурором 19.12.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України, та досудове розслідування зупинено у зв`язку із переховуванням підозрюваних від органу досудового розслідування.

Підозрюваним у кримінальному у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець села Ноджихеві, Хобського району, республіки Грузії, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали що підтверджують ці обставини.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 12.06.2018, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.06.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.01.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.11.2018; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 від 27.11.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.12.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.12.2018; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 11.12.2018; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 11.12.2018; іншими доказами та матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Зібрані в ході досудового розслідування матеріали та докази у їх сукупності дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 1 83 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до двадцяти років із конфіскацією майна.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ст. 176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п. З - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні п. 4 - перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 84 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до двадцяти років із конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Схильність ОСОБА_5 до переховування від органів досудового розслідування підтверджується тим, що на даний час місце знаходження підозрюваного не відоме. Слідчим Бориспільського РУП ГУНП в Київській області неодноразово в порядку ст. 135 КПК України надсилались повістки за місцем проживання, але останній жодного разу не з`явився та не повідомив причини свого неприбуття.

ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків. При цьому, у ході досудового розслідування ОСОБА_5 стануть відомі анкетні дані свідків у провадженні, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому може вчинити інші злочини, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

До підозрюваного ОСОБА_5 не можуть бути застосовані запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити підозрюваному вчинити нові злочини, не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства, не зменшать вищенаведених ризиків та не зможуть перешкодити їх реалізації.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Виходячи з вище викладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, орган досудового розслідування вважає за доведене під час досудового розслідування те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення правопорушення; для обставин кримінального встановлення незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа № 51 1-550/0/4-13 від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України».

Окрім цього, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання осо#и і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) поєднаному з проникненням у житло, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, відсутні підстави для передбачення можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою..

До слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт від працівників ВКП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області № 1960/109/1200/01 від 25.01.2024 в якому зазначено, що відповідно до інформації управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Київській області, громадянин України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 здійснив виїзд за межі території України на повітряному транспорті 29.09.2018 о 00 год. 24 хв. до Республіки Грузія. Станом на 24.01.2024 підозрюваний ОСОБА_5 державний кордон України в напрямку «В`їзд» не перетинав.Місцезнаходження підозрюваного не відоме, останній до України не повернувся та перебуває поза її межами.

19.02.2024 слідчим слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області оголошено в міжнародний розшук підозрюваного - громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ноджихеві, Хобського району, республіки Грузії/Матеріали спрямовано до ВКП'. Бориспільського РУП ГУНП в Київській області та' сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Київській області.

Таким чином, відповідно до положень абз.-2 ч. .4 ст.' 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України, державою-агресором, розмір застави не визначається.

Статтею 575 КПК України чітко передбачено, що' видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим з метою внесення відомостей до банків даних Генерального секретаріату Гнтерполу для подальшої публікації червоного циркуляру необхідно надати ухвалу про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, у даному випадку до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави переконання 5 тому, що особа вірогідно вчинила злочин.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням ¦овинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі "остатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід ке пов`язаний з позбавленням волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , тому останньому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КГІК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001375 від 12.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 слідчим за погодженням з прокурором 19.12.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України, та досудове розслідування зупинено у зв`язку із переховуванням підозрюваних від органу досудового розслідування.

Зібрані в ході досудового розслідування матеріали та докази у їх сукупності дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена в ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який перебуває у міжнародному розшуку, до його затримання та взяття під варту офіційно не працював, не мав постійного джерела доходів, є громадянином іншої держави,підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що призвів до тяжких наслідків у вигляді загибелі людини, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України щодо ОСОБА_5 .

При цьому слідчий суддя нагадує, що ч.6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в постановленої в порядку ч.6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, щодо підозрюваного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (розбій).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена підозрюваним, його захисником безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1