Справа № 452/1164/24
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2024 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , володільця Olszowski Marek та його представника адвоката

ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області 29 березня 2024 року надійшло клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 29 березня 2024 року, погоджене прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000242 від 28 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні зазначено, що 27 березня 2024 року в період часу з 21:30 год. до

22:30 год. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород, на ділянці між м. Рудки та с. Вістовичі Самбірського району невстановлений водій невстановленого транспортного засобу, рухаючись ним в напрямку до м. Ужгород, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , (громадянина російської федерації). Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої третини лівої гомілки, перелом нижньої третини правої гомілки, та був госпіталізований в КНП СМР «Самбірська центральна лікарня». 28 березня 2024 року о 04:00 год. у реанімаційному відділенні від отриманих травм ОСОБА_8 помер.

28 березня 2024 року проведено огляд місця події на ділянці дороги Т14-18 Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий в с. Солянуватка на вул. Центральній, неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , та було виявлено та вилучено автопоїзд у складі сідлового тягача марки «Renault», модель «Magnum», номерний знак НОМЕР_1 , який належать НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 31-589, KRAKOV SOLTYSOWSKA 11/17; та напівпричіп «SCMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , який належить OSTACHOWSKI LESZEK, під керуванням громадянина республіки Польща Olszowski Marek. Крім цього, на пластиковій накладці переднього правого колеса вказаного транспортного засобу виявлено волокно темного кольору, яке вилучено на силіконову дактилоскопічну плівку білого кольору, яку вилучено та поміщено у спецпакет № 706997. Також зроблено змив РБК із передньої частини кабіни вказаного транспортного засобу, який поміщено у паперовий згорток та паперовий конверт.

Вищевказане майно постановою слідчої від 28 березня 2024 року визнано речовими доказами.

Слідчий СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому.

Olszowski Marek та його представник адвокат ОСОБА_4 не заперечувати проти накладення арешту на тягач марки «Renault», модель «Magnum», номерний знак НОМЕР_1 , однак просили у частині накладення арешту на напівпричіп «SCMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , відмовити.

При цьому Olszowski Marek повідомив, що є громадянином Республіки Польща, та на законних підставах перебував на території України. Крім того, він на законних підставах керував зазначеним транспортним засобом. Дійсно, 27 березня 2024 року, але в період часу з 22:30 год. до 22:50 год. він рухався по автодорозі Львів-Самбір-Ужгород, на ділянці між м. Рудки та с. Вістовичі Самбірського району, бачив пішохода, який йшов по узбіччю, проте ніякого відношення до наїзду на пішохода не має. Також повідомив, що напівпричіп «SCMITZ», номерний знак НОМЕР_4 порожній.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши подані докази слідча суддя дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання із наступних підстав.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчою суддею встановлено, що слідчим відділенням Самбірського РВП ГУ НП у Львівській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за

№ 0000242 від 28 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з тим, що 27 березня 2024 року в період часу з 21:30 год. до 22:30 год. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород, на ділянці між м. Рудки та с. Вістовичі Самбірського району невстановлений водій невстановленого транспортного засобу, рухаючись ним в напрямку до м. Ужгород, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , (громадянина російської федерації). Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої третини лівої гомілки, перелом нижньої третини правої гомілки, та госпіталізований в КНП СМР «Самбірська центральна лікарня». 28 березня 2024 року о 04:00 год. у реанімаційному відділенні від отриманих травм ОСОБА_8 помер.

Із копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 березня 2024 року вбачається, що на ділянці дороги Т14-18 Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий в

с. Солянуватка на вул. Центральній, неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , та було виявлено та вилучено автопоїзд у складі сідлового тягача марки «Renault», модель «Magnum», номерний знак НОМЕР_1 , який належать НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 31-589, KRAKOV SOLTYSOWSKA 11/17; та напівпричіп «SCMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , який належить OSTACHOWSKI LESZEK, під керуванням громадянина республіки Польща Olszowski Marek. Крім цього, на пластиковій накладці переднього правого колеса вказаного транспортного засобу виявлено волокно темного кольору, яке вилучено на силіконову дактилоскопічну плівку білого кольору, яку вилучено та поміщено у спецпакет № 706997. Також зроблено змив РБК із передньої частини кабіни вказаного транспортного засобу, який поміщено у паперовий згорток та паперовий конверт.

Із копії посвідчення водія, вбачається, що водієм транспортного засобу є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, seria DR/ BAT 1453839 власником тягача марки «Renault», модель «Magnum», номерний знак НОМЕР_1 , є TRANS-STEC SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , KRAKOV SOLTYSOWSKA 11/17.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, seria DR/ НОМЕР_6 , видно власником напівпричіпа «SCMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , є OSTACHOWSKI LESZEK 5, 32-065, CZERNA 351.

Із копії постанови слідчої СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про визнання та приєднання до справи речових доказів від 28 березня 2024 року вбачається, що автопоїзд у складі сідлового тягача марки «Renault», модель «Magnum», номерний знак НОМЕР_1 , який належать ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 , 31-589, KRAKOV SOLTYSOWSKA 11/17; та напівпричіп «SCMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , який належить OSTACHOWSKI LESZEK, з пошкодженнями характерними для ДТП, які вилучено та поміщено на територію ТОВ «Самбірське АТП-14608» за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Козацька, 21, та волокно темного кольору, яке вилучено на силіконову дактилоскопічну плівку білого кольору, яку вилучено та поміщено у спецпакет № 706997 та змив РБК із передньої частини кабіни вказаного транспортного засобу, який поміщено у паперовий згорток та паперовий конверт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000242 від 28 березня 2024 року.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21 квітня 2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28 жовтня 1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. The United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

З`ясовані старшим слідчим факти та інформація є тими фактичними обставинами, котрі здатні переконати об`єктивного спостерігача у існуванні факту порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Як встановлено слідчею суддею, зазначене слідчим у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки може бути знаряддям вчинення злочину, зберегти на собі його сліди, а також містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Отже, враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає до задоволення, шляхом накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000242 від 28 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно (транспортний засіб) вилучене, під час проведення огляду місця події 28 березня 2024 року, а саме:

-автопоїзд у складі сідлового тягача марки «Renault», модель «Magnum», номерний знак НОМЕР_1 , який належать ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 , 31-589, KRAKOV SOLTYSOWSKA 11/17; та напівпричіп «SCMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , який належить OSTACHOWSKI LESZEK, під керуванням громадянина республіки Польща Olszowski Marek, з пошкодженнями характерними для ДТП, які вилучено та поміщено на територію ТОВ «Самбірське АТП-14608» за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Козацька, 21, з метою збереження речових доказів із забороною подальшого відчуження, розпоряджання, користування, проведення обліково-реєстраційних операції та ремонтно-віднолювальних робіт із вказаним транспортним засобом до прийняття кінцевого рішення по даному кримінальному провадженні;

-волокно темного кольору, яке вилучено на силіконову дактилоскопічну плівку білого кольору, яке вилучено та поміщено у спецпакет № 706997 та змив РБК із передньої частини кабіни вказаного транспортного засобу, який поміщено у паперовий згорток та паперовий конверт.

Виконання ухвали, яка виконується негайно, доручити слідчому СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, в строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Повний текст цієї ухвали слідчої судді виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 1 квітня 2024 року о

15 год. 00 хв.

Слідча суддя