н/п 1-кс/174/125/2024
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2024 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 14.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вказуючи, що 13.03.2024 до ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 12.03.2024, о 18:24 год., невстановлена особа, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами у сумі 1 000 грн, а саме, представившись знайомою останньої у соціальній мережі, дана особа попрохала зайняти грошові кошти, які потерпіла ОСОБА_4 добровільно перерахувала на банківську карту № НОМЕР_1 , через невеликий проміжок часу останній стало відомо, що аккаунт її знайомої був зламаний невстановленою особою. Грошові кошти останній не повернуто, у зв`язку з чим завдано матеріального збитку на вказану суму.

За вказаним фактом 14.03.2024 внесено відомості до ЄРДР за № 0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

25.03.2024 проведено огляд сім-карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_2 , на зовнішній стороні якої містяться наступні написи: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , яку добровільно видано ОСОБА_5 , яка пояснила, що ця сім-карта була у телефоні, що знайшов на вулиці її син, та визнано її речовим доказом у даному кримінальному провадженні на підставі ст.98 КПК України.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучену в ОСОБА_5 сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_2 , на зовнішній стороні якої містяться наступні написи: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , яку поміщено до безномерного поліетиленового файлу, мотивуючи необхідністю збереження цього речового доказу, проведенням відповідних експертиз та впізнання речей зі свідками, оскільки є реальна загроза приховування, пошкодження, псування та знищення вказаного майна, а його подальше можливе використання позбавить орган досудового розслідування можливості об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження.

В судовому прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на вищевказані обставини та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 про місце, дату і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно з якою просить розгляд справи проводити у її відсутність, проти накладення арешту не заперечує (а.с.35).

Вислухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема є доказом злочину.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно зст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм, слідчий суддя під час досудового провадження накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, яким може бути, зокрема, речовий доказ, з метою збереження цих доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 14.03.2024 за заявою ОСОБА_4 щодозаволодіння шляхом обману невстановленою особою грошовими коштами, до ЄРДР внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 добровільно видала сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_2 , на зовнішній стороні якої містяться наступні написи: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 , є тимчасово вилученим майном та визнана по справі речовим доказом і відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використана як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного майна може призвести до його використання, знищення, втрати чи пошкодження, тому з метою забезпечення збереження речового доказу, на вказане майно слід накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та/або користування цим майном.

Керуючись ст.ст.98,100,131,132,167,168,170-175,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000016 від 14.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучену сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_2 , на зовнішній стороні якої містяться написи: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1