Номер провадження 1-кп/243/748/2024
Номер справи 243/4801/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 02 » липня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №6 від 05 травня 2022 року поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року кримінальне провадження № 0000474, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 травня 2024 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 19 червня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борщів, Чортківського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, інвалідом не являється, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Військової частини НОМЕР_1 , офіцер роти 42 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 , майора, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 частина 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 2 п. 18, ч. 3 п. 42, ч. 4 п. 81 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, громадянин ОСОБА_4 призваний відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року.

Згідно з Витягу із Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 травня 2024 року № 127 майора ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено до Військової частини НОМЕР_1 на посаду офіцера резерву 42 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято i непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Проте, майор ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив тяжкий злочин за наступних обставин:

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України Військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

У невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, у невстановленому місці та час, але не пізніше 25 травня 2024 року, придбав та переніс до транспортного засобу марки «Hyundai» модель «Santa FE» без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю та бойові припаси 7,62-мм карабін Мосіна зразка 1938 року з серійним номером « НОМЕР_2 » у кількості 1 штуки, та бойові набої калібру 7,62х54 мм з кулею зі сталевим осердям (7,62 ЛПС), з модернізованою трасуючою кулею (7,62 Т-46М) та з бронебійно-запалювальною кулею (7,62 Б-32); бойовий набій калібру 9 мм (9х18) з кулею із стальним осереддям загальною кількістю 72 одиниці, які став зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, майор ОСОБА_4 , всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 «Положення про дозвільну систему України», Наказу МВС України від 21 серпня 1998 року № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», перевозив на транспортному засобі марки «Hyundai» модель «Santa FE».

В подальшому 25 травня 2024 року в період часу 17 годин 13 хвилин по 19 годин 27 хвилин в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, на узбіччі автомобільної дороги поблизу будинку АДРЕСА_3 , майор ОСОБА_4 на вимогу працівників поліції надав 7,62-мм карабін Мосіна зразка 1938 року з серійним номером « НОМЕР_2 » у кількості 1 штуки, та бойові набої калібру 7,62х54 мм з кулею зі сталевим осердям (7,62 ЛПС), з модернізованою трасуючою кулею (7,62 Т-46М) та з бронебійно-запалювальною кулею (7,62 Б-32); бойовий набій калібру 9 мм (9х18) з кулею із стальним осереддям загальною кількістю 72 одиниці, які він зберігав в автомобілі марки «Hyundai» модель «SantaFE» без передбаченого законом дозволу.

Згідно Висновку експерта №СЕ-19/105-24/3740-БЛ від 04 червня 2024 року ОСОБА_7 , наданий на дослідження, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 7,62-мм карабіном Мосіна зразка 1938 року з серійним номером «ME5170», промислового виробництва (1943 р.в.). Карабін придатний до стрільби. Сімдесят два патрона, надані на дослідження, с боєприпасами: 71 (сімдесят один) патрон - бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х54 мм з кулею зі сталевим осердям (7,62 ЛПС), з модернізованою трасуючою кулею (7,62 Т-46М) та з бронебійно-запалювальною кулею (7,62 Б-32); 1 (один) патрон - бойовим пістолетним патроном калібру 9 мм (9х18) з кулею зі сталевим осердям.

Сімдесят два патрона виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 частиною 1 КК України придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

25 червня 2024 року між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000474, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 травня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 частиною 1 КК України, з застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки. З урахуванням ст. 58 КК України призначити службові обмеження для військовослужбовців на строк два роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 ( двадцяти) відсотків в дохід держави.

Згідно даної угоди Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000474, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 травня 2024 року та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 частина 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 частиною 1 КК України, з застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки. З урахуванням ст. 58 КК України призначити службові обмеження для військовослужбовців на строк два роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 ( двадцяти) відсотків в дохід держави.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 частина 1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання. Розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 частина 1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, і тому суд вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000474, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 травня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 частина 1 КК України, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання.

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: - положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК.

Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.

Враховуючи співпрацю ОСОБА_4 зі стороною обвинувачення, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалась, а також те, що ОСОБА_4 приймає участь у відсічі збройної агресії російської федерації, вчинення кримінального правопорушення вперше, активного сприяння у розкритті злочину, відсутності обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем проходження служби, раніше не судимий, а тому, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк два роки.

У відповідності до вимог статті 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк. Сторони Угоди погодилися на призначення покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк два роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 ( двадцяти) відсотків в дохід держави.

У відповідності до вимог частини 4 статті 174 КПК України «Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові».

У відповідності до положення ч.4 ст.174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам, скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді.

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 травня 2024 року на майно:

1)Предмет схожий на гвинтівку «Мосіна» ( систему) з наявним на металевих частинах маркуванням «МЕ -5170), 1943 рік, також предмет схожий на затворний механізм до неї, з наявним маркуванням «5170», які було поміщено до спец. пакету та скріплений полімерною стяжкою ( опломбовано) XTN А467239 з пояснювальним написом та підписами усіх учасників слідчої дії;

2)Предмет схожий на шаблю в чохлі, до якого з боку прикріплений предмет схожий на штик , на предметі мається маркування «ЗЛАТОУСТ, 1917 г.» біля основи рукоятки, які було поміщено до спец. пакету та скріплено полімерною стяжкою ( опломбовано) XTN А467240, з пояснювальним написом та підписами усіх учасників слідчої дії;

3)Предмет металевий схожий на рамку пістолета, має нерозбірливе маркування, який було поміщено до спец. пакету PSP2090030, який було належним чином опечатано з наявним пояснювальним написом та підписами усіх учасників слідчої дії;

4)Предмети схожі на патрони у кількості 71 одиниці, а саме з них: 4 (чотири) з маркуванням 17х92, 1 9один) з маркуванням 188х64, 6 ( шість) з маркуванням 17х88, 4 ( чотири) з маркуванням 188х83, 2 ( два) маркуванням 188х81, 4 ( чотири) з маркуванням 188х73, 3 ( три) з маркуванням 188х87, 4 ( чотири) з маркуванням 188х88, 9 ( дев`ять) з маркуванням 188х74, 8 ( вісім) з маркуванням 188х79, 10 ( десять) з маркуванням 188х85, 16 ( шістнадцять) з маркуванням 188х89;

5)Предмет схожий на патрон у кількості 1( один) з маркуванням 10х90, всі виявлені предмети схожі на набої були поміщені до спец пакету PSP2090031, який було належним чином опечатано з наявним пояснювальним написом та підписами усіх учасників слідчої дії.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи зброї за Висновком № СЕ-19/105-24/3740-БЛ від 04 червня 2024 року проведеної в кримінальному провадженні №0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року складають 4543 грн 68 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи зброї за Висновком № СЕ-19/105-24/3734-БЛ від 06 червня 2024 року проведеної в кримінальному провадженні №0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року складають 1514 грн 56 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи зброї за Висновком № СЕ-19/105-24/3737-ХЗ від 10 червня 2024 року проведеної в кримінальному провадженні №0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року складають 4543 грн 68 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 25 червня 2024 року між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000474, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 травня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 частина 1 КК України.

Призначити ОСОБА_8 узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. ст.58, 69 КК України у виді службових обмежень для військовослужбовців на строк два роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Строк відбуття покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту реального виконання покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців.

Виконання Вироку доручити Командиру Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ).

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борщів, Чортківського району, Тернопільської області, РНОКПП: невідомий, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Військової частини НОМЕР_1 , офіцер роти 42 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 , майора, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи зброї по кримінальному провадженню № 0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/3740- БЛ від 04 червня 2024 року, у розмірі 4543 грн 68 коп ( чотири тисячі п`тсот сорок три грн. 68 коп).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борщів, Чортківського району, Тернопільської області, РНОКПП: невідомий, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Військової частини НОМЕР_1 , офіцер роти 42 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 , майора, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи зброї по кримінальному провадженню № 0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/3734- БЛ від 06 червня 2024 року, у розмірі 1514 грн 56 коп ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн. 56 коп).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борщів, Чортківського району, Тернопільської області, РНОКПП: невідомий, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Військової частини НОМЕР_1 , офіцер роти 42 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 , майора, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи зброї по кримінальному провадженню № 0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/3737- БЛ від 10 червня 2024 року, у розмірі 4543 грн 68 коп ( чотири тисячі п`ятсот сорок три грн. 68 коп).

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 травня 2024 року на майно:

1)Предмет схожий на гвинтівку «Мосіна» ( систему) з наявним на металевих частинах маркуванням «МЕ -5170), 1943 рік, також предмет схожий на затворний механізм до неї, з наявним маркуванням «5170», які було поміщено до спец. пакету та скріплений полімерною стяжкою ( опломбовано) XTN А467239 з пояснювальним написом та підписами усіх учасників слідчої дії;

2)Предмет схожий на шаблю в чохлі, до якого з боку прикріплений предмет схожий на штик , на предметі мається маркування «ЗЛАТОУСТ, 1917 г.» біля основи рукоятки, які було поміщено до спец. пакету та скріплено полімерною стяжкою ( опломбовано) XTN А467240, з пояснювальним написом та підписами усіх учасників слідчої дії;

3)Предмет металевий схожий на рамку пістолета, має нерозбірливе маркування, який було поміщено до спец. пакету PSP2090030, який було належним чином опечатано з наявним пояснювальним написом та підписами усіх учасників слідчої дії;

4)Предмети схожі на патрони у кількості 71 одиниці, а саме з них: 4 (чотири) з маркуванням 17х92, 1 9один) з маркуванням 188х64, 6 ( шість) з маркуванням 17х88, 4 ( чотири) з маркуванням 188х83, 2 ( два) маркуванням 188х81, 4 ( чотири) з маркуванням 188х73, 3 ( три) з маркуванням 188х87, 4 ( чотири) з маркуванням 188х88, 9 ( дев`ять) з маркуванням 188х74, 8 ( вісім) з маркуванням 188х79, 10 ( десять) з маркуванням 188х85, 16 ( шістнадцять) з маркуванням 188х89;

5)Предмет схожий на патрон у кількості 1( один) з маркуванням 10х90, всі виявлені предмети схожі на набої були поміщені до спец пакету PSP2090031, який було належним чином опечатано з наявним пояснювальним написом та підписами усіх учасників слідчої дії.

Речові докази по справі: пістолет « PARABELLUM» мод. 1908 ( Р 08) калібру 9 мм, первинна упаковка, упаковані в сейф- пакет № 5778093, який залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 10 червня 2024 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією № 250 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України передати у власність Військовій частині НОМЕР_1 .

Речові докази по справі: шістдесят три патрона калібру 7,62х54мм, п`ять гільз патронів калібру 7,62х54 ( отримані в ході експериментальної стрільби), одна гільза патрона калібру 9х18 мм ( отримана в ході експериментальної стрільби), марлевий тампон із вмістом каналу ствола автомата, первинні упаковки з індикаторною пломбою були упаковані в пакет Експертної служби МВС України № 5778091, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 10 червня 2024 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією ДЦК № 107 від 12 червня 2024 року у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України - передати у власність Військовій частині НОМЕР_1 .

Речові докази по справі: речовини ( в перерахунку на суху речовину) масою 0,015 гр, 0, 014 гр в пакеті із полімерного матеріалу з пазовим замком та паперовому згортку ( кожен об`єкт окремо, оформлені написом «1», «2» відповідно), первинна упаковка в спец. пакеті № 5675319, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 10 червня 2024 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією № 386 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1