Справа № 645/1392/24
Провадження № 1-кп/645/297/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000047 від 31 січня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ков`яги, Валківського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, який має повну загальну середню освіту, тимчасово не працюючого, 22.02.2019 знятий з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом, без передбаченого дозволу (посвідчення водія), в порушення вимог статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року, яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, а також постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

В червні 2022 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, скориставшись всесвітньою мережею «Інтернет», на невстановленому під час досудового розслідування сайті, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, свої анкетні дані, а саме фотозображення паспорту та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому вищевказана невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування час та місці, виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 15.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2, в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_3 .. В подальшому, поштовим відправленням на ім`я ОСОБА_3 було направлено до відділення «Нової пошти» № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 - підроблене, невстановленою особою, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 15.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_3 .

Далі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_3 поштовим відправленням отримав у відділенні «Нової пошти» № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , від невстановленої досудовим розслідуванням особи, завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 15.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я останнього, за що заплатив грошові кошти в сумі 12000 гривень, для подальшого використання завідомо підробленого посвідчення водія.

Згідно висновку експерта судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/3329-ДД від 08.02.2024 року, бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Згідно інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував. Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_4 .

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , подав заяву, складену у присутності адвоката ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і який надає права, з метою його використання його підроблювачем чи іншою особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробного документа.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд - є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не призначає йому вказаний вид покарання.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав, розкаявся, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, раніше не був засудженим, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому арешт на майно накладений згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2024 року підлягає скасуванню.

На підставівикладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , в дохід Держави судові витрати за проведення судово-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/3329-ДД від 08.02.2024 в розмірі 2271 гривню 84 копійки.

Арешт майна накладений згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2024 року скасувати.

Речовий докази - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я - ОСОБА_3 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - знищити.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадженняв порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя - ОСОБА_1