Справа №212/6250/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 08 травня 2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, фізичної особи підприємця, одруженого, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

сторони та інші учасники кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 06 травня 2024 року приблизно о 23.00 годині, перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 , під час спілкування з яким виникла сварка з приводу місця розташування гаражу належного ОСОБА_3 та в цей час у останнього з вказаного мотиву раптово виникла гостра особиста неприязнь до ОСОБА_6 та умисел на спричинення йому умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, реалізуючи який ОСОБА_3 того ж дня о 23.05 годині зі значною силою кулаком правої руки умисно наніс не менше 2-х ударів в обличчя з лівого боку ОСОБА_6 , який був звернутий обличчям до ОСОБА_3 . Після чого, ОСОБА_3 схопив за одяг ОСОБА_6 в області грудної клітини спереду та з силою повалив ОСОБА_6 на землю, при цьому ОСОБА_6 почав чинити опір, а саме намагався відштовхнути ногою ОСОБА_3 , про те останній не зупинився та з силою, утримуючи ОСОБА_6 за одяг, руками протягнув потерпілого по землі приблизно один метр. Продовжуючи діяти з єдиним злочинним умислом, направленим на спричинення ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 пальцем своєї правої руки з силою почав давити на ліве око ОСОБА_6 , внаслідок чого відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 983 від 06.06.2024 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток середньої зони обличчя ліворуч, забою головного мозку 1 ступеню, синця обличчя, крововиливу в склеру лівого ока, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби; саден ліктьового та колінних суглобів, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

21 червня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та визначились з його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 122 КК України, в угоді викладені всі істотні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість.

Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, а також погодилися на визначення судом тривалості іспитового строку та обсягу обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора, не заперечував проти затвердження угоди, згоду на укладення якої він надавав.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, зобов`язався виконувати покладені судом обов`язки.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження і, враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди, за якою призначити обвинуваченому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 314, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 червня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000658.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/реєстрації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1