Справа № 639/164/23
Провадження №1-кп/639/117/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт (зі зміненим обвинуваченням) у кримінальному провадженні № 0002436 від 19.07.2022 р. за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Після того, як 24.02.2022 президент російської федерації (далі - «рф») оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні та віддав наказ на вторгнення підрозділів збройних сил «рф» на територію України і було розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією частини території держави Україна, ОСОБА_10 перебував у м. Києві.

З того часу сили оборони України здійснюють збройну відсіч збройним формуванням країни-агресора вздовж всієї лінії фронту.

При цьому, ОСОБА_10 з урахуванням життєвого досвіду, як колишній учасник АТО у лавах Добровольчого батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2, а також суспільно-політичної обстановки в Україні у зв`язку з повномасштабним вторгненням в Україну 24.02.2022 з боку держави-агресора (російської федерації) та введенням воєнного стану відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», був достовірно обізнаним щодо існуючої в державі заборони вільного обігу та поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями як предметами, пов`язаними із підвищеними ризиками, яка вимагає державного регулювання у спеціально дозвільний спосіб, тобто обов`язкову наявність встановленого на це законом дозволу у вузькому розумінні та передбаченого підзаконними нормативно-правовими актами, а саме:

- «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), (далі «Інструкція»);

- «Положенням про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), (далі «Положення») ;

- «Переліком видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), (далі «Перелік»).

Саме після 24.02.2022 ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Києві, з патріотичних мотивів, вступив до лав Добровольчого формування територіальної громади № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2», яке виконувало завдання з оборони й охорони м. Києва та давало відсіч збройній агресії «рф», та отримавши там зброю і бойові припаси, брав участь у відсічі збройної агресії у Київській області.

У подальшому, ОСОБА_10 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу, але не пізніше 22.07.2022, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання за місцем свого проживання у м. Харкові бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав 64 шт. патрони калібру 5,45 х 39 мм. Надалі, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , яку відповідно до договору найму (оренди) житла почав орендувати з 23.06.2022, усі наявні у нього боєприпаси, а саме: 64 шт. патрони, що знаходились у трьох «магазинах» до автоматної зброї (АК-74, АКС-74, АКС-74У, РПК-74, АК-74М) калібру 5,45 х 39 мм., він помістив у дві шафи. Два «магазини» він вклав у спальний мішок та сховав у шафу, що розташована в коридорі, а третій «магазин» у ящик шафи, що розташована в спальній кімнаті зазначеної квартири.

Після цього, у невстановлений час, але не пізніше 22.07.2022, ОСОБА_10 , реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне поводження з бойовими припасами, діючи умисно в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», зазначені боєприпаси не можуть перебувати у власності громадян та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України від 21 серпня 1998 року №622 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» став незаконно зберігати вказані боєприпаси за місцем свого фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Протиправна злочинна діяльність ОСОБА_10 , пов`язана з незаконним поводженням з боєприпасами, була припинена 22.07.2022 слідчим СВ та співробітниками УСБУ в Харківській області в ході проведення у період з 18 год. 20 хв. по 23 год. 03 хв. обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_10 , здійсненого на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2022.

Так, під час проведення обшуку житлового приміщення спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 у ящику шафи було виявлено та вилучено 1 «магазин» з патронами до автоматної зброї (АК-74, АКС-74, АКС-74У, РПК-74, АК-74М) калібру 5,45 х 39 мм., а з шафи, розташованої в коридорі, було виявлено та вилучено 2 «магазини», замотані в спальний мішок, з патронами до автоматної зброї (АК-74, АКС-74, АКС-74У, РПК-74, АК-74М) калібру 5,45 х 39 мм.

Загальна кількість виявлених та вилучених під час обшуку патронів становила 64 шт., які є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 5,45 х 39 АК, відповідно до висновку судового експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-22/9692-БЛ від 21.09.2022.

Дії ОСОБА_10 органом досудового розслідування та прокурором кваліфіковані (в останній редакції обвинувального акту) за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

У судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В судовому засіданні 27.01.2023 під час виконання вимог ст. 348 КПК України ОСОБА_10 свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, визнав частково, не заперечував фактичні обставини зберігання бойових припасів, проте зазначив про відсутність умислу на вчинення кримінально караних дій.

В судовому засіданні 30.01.2024 ОСОБА_10 під час допиту в якості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263 КК України. (редакція обвинувального акту від 11.01.2023), в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 263 повідомив наступне.

17.07.2022 в денний час доби його було затримано військовослужбовцями, коли він перебував у Григорівському борі на території Новобаварського району м. Харкова, де заблукав. Після фактичного затримання його відвезли до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, де також деякий час був фактично позбавлений свободи, відносно нього застосовувалися погрози, побиття з боку працівників правоохоронного органу, через що в подальшому він себе обмовив у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Обвинувачений не заперечив, що дійсно у нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 , де він винаймає квартиру, були виявлені магазини з патронами до вогнепальної зброї. У той же час, пояснив, що з 24.02.2024 після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації він брав участь у добровольчому формуванні територіальної оборони. Спочатку зброї у розпорядженні формування не було. 26 або 27 лютого 2022 йому видали зброю та боєприпаси. Магазини він хаотично поклав до спального мішку. Мішок неодноразово переміщувався разом із ним за місцем служби, в тому числі при проходженні курсів з аеророзвідки. 26-27 травня 2022 року він переїхав до Харкова та всі речі забрав із собою. Спочатку мешкав за однією адресою, потім уклав договір оренди житла за адресою: АДРЕСА_2 . Він усвідомлював, що магазини з патронами перебувають у його фактичному володінні, проте не здавав їх, оскільки розраховував повернутися до служби.

В судовому засіданні 18.04.2024 під час допиту в якості обвинуваченого після зміни обвинувачення ОСОБА_10 додатково пояснив, що 18.07.2022 у нього вдома був проведений обшук, в ході якого виявлено та вилучено боєприпаси. Звертає увагу суду на те, що ще до початку обшуку хтось побував за місцем його проживання та перемістив речі. Зокрема, один з магазинів з патронами був переміщений зі спального мішку до шафи.

Спальний мішок йому видали в територіальній обороні, коли він фактично перевіз магазини в спальному мішку до Харкова, робив це без умислу, не пам`ятав про їх наявність. Також зазначив, що ще до переїзду до Харкова багато разів перевозив побратимів по м. Києву та міг переплутати речі, в тому числі спальний мішок. Крім того, вже в Харкові у нього вдома декілька разів зупинявся та навіть проживав два тижні побратим ОСОБА_13 , який також міг залишити свої бойові припаси у спальному мішку.

Під час виступу в судових дебатах ОСОБА_10 та його захисники - адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили виправдати обвинуваченого, оскільки в його діях вбачається крайня необхідність, адже він отримав бойові припаси в ході захисту Батьківщини від ворога.

На підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення надано наступні докази.

Так, в ході обшуку, проведеного 22.07.2022 слідчим в ОВС СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_14 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2022 (т. 1 а.с. 251-252) за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_10 , останній із спальні приніс коробку, з якої, окрім іншого, вилучено один патрон калібру 5,45х39 мм із маркуванням на донці гільзи «539-84».

В подальшому в ході обшуку у спальні у шухляді шафи виявлено: магазин до автомату Калашникова «АК-74» із 21 патроном калібру 5,45х39 мм, на денці гільзи кожного з яких наявне маркування « 539+84 ».

В подальшому обшук проведено в коридорі, де у шафі виявлено спальний мішок, всередині якого виявлено два магазини до автомата Калашникова «АК-74». В одному з яких було 27 патронів калібру 5,45х39 мм, в іншому 15 патронів того ж калібру. На усіх патронах по донці гільзи було маркування №539-84».

На запитання слідчого щодо походження вказаних патронів з магазинами ОСОБА_10 пояснив, що вони належать йому, він їх отримав 26.02.2022 в м. Києві під час служби в добровольчому батальйоні «ІНФОРМАЦІЯ_2». При цьому в кінці березня 2022 року, коли здавав автомат, забув здати дані магазини з патронами (т.2, а.с. 18-24).

Постановою слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_14 від 23.07.2022 64 предмети, зовні схожі на патрони калібру 5,45 х 39 мм, що були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002436 (т. 2, а с. 26).

Постановою слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_14 від 23.07.2022, серед іншого майна, 3 магазини до автомату Калашникова, що були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002436 (т. 2, а с. 27-28).

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-22/9692-БЛ від 21.09.2022, надані на дослідження 64 патрони є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК.

Надані 64 патрони призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети).

5 відстріляних патронів придатні до стрільби, зовнішній вигляд та технічний стан 59 патронів, що залишились, дозволяють припускати і їх придатність до стрільби.

Надані 64 патрони виготовлені промисловим способом (т.1, а.с. 33-36).

Постановою слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_14 від 23.07.2022 5 гільз патронів калібру 5,45 ї 39 АК та 59 патронів калібру 5,45 х 39 АК визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002436 (т. 2, а с. 37).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.07.2022, ОСОБА_10 фактично затриманий 19.07.2022 о 19-00 на території ВП 3 1 ХРУП 3 1 ГУНП в Харківській області (м. Харків, просп. Гагаріна, 76). Під час затримання нічого не вилучалось. Зауважень та доповнень до протоколу не надійшло (т. 1, а.с. 196-197).

Згідно довідки № 140/1215, видану командиром Добровольчого батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_15 28.12.2015, відповідно до якої ОСОБА_10 проходив службу у вказаному батальйоні на посаді стрільця в зоні проведення АТО в АДРЕСА_4 в період з 01.03.2015 по 10.04.2015 та другу ротацію з 05.06.2015 по 20.06.2015 (т,2, а.с. 209);

Також ОСОБА_10 отримував посвідчення бійця батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 № 158, виданого 26.02.2022 командиром батальйону ОСОБА_15 , із зазначенням штатної зброї АК-74 № НОМЕР_2 (т.2, а.с. 210);

Відповідно до характеристику № 190922/4 від 19.09.2022, видану командиром Добровольчого формування територіальної громади № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_16 , ОСОБА_10 проходив службу у вказаному формуванні на посаді стрільця з 17.03.2022, і по день надання характеристики є членом ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2», характеризується виключно позитивно (т.2, а.с. 212);

Згідно листа командира Добровольчого формування територіальної громади № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_16 № 190922/1 від 19.09.2022, з 17.03.2022 ОСОБА_10 уклав контракт добровольця з командиром ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2 » на 5 років. ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» не отримувало зброї від військової частини, у оперативному підпорядкування якої знаходиться загін (т.2, а.с. 211), копія контракту додається (т. 2, а.с. 213-215);

Відповідно до довідки Народного депутата України ОСОБА_17 від 30.09.2019, ОСОБА_10 проходив практику в комітеті Верховної Ради України з питань зовнішньої політики та міжпарламентського співробітництва (т. 2, а.с. 216).

На підтвердження невинуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також на підтвердження даних про особу обвинуваченого стороною захисту надано наступні докази:

Копію заяви ОСОБА_10 про відмову від обміну до держави агресора (т.1, а.с. 54);

Копію договору найму (оренди) житла від 23.06.2022, відповідно до якого ОСОБА_10 винаймає квартиру АДРЕСА_3 (т.1, а.с. 56);

Копію письмових пояснень ОСОБА_10 адвокату ОСОБА_8 від 02.09.2022 щодо застосування до нього катування під час перебування в Новобаварському відділу поліції м. Харкова та здійснення ним самообмови (т.1, а.с. 58);

Характеристику ОСОБА_10 , видану ГО ЗО «Допоможи другу» 31.01.2023 (т.1, а.с. 75);

Характеристику ОСОБА_10 від 18.02.2023 № 15, видану Народним депутатом України ОСОБА_18 (т.1, а.с. 144);

Копію заяви адвоката ОСОБА_8 на ім`я судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_19 у справі № 953/4096/22 про сприяння наданню ОСОБА_10 медичної допомоги та призначення відносно нього судово-медичної експертизи у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень (т.1, а.с. 55);

Характеристику ОСОБА_10 , надану шеф-редактором інтернет-видання «Хвиля» ОСОБА_20 (т. 3, а.с. 122).

Інші письмові докази, надані до суду сторонами кримінального провадження, стосуються обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 114-2 КК України, яке в ході судового розгляду не було підтримано прокурором.

Також за клопотанням сторони захисту судом допитаний свідок ОСОБА_15 , який пояснив, що є військовослужбовцем. ОСОБА_10 знає як колишнього підлеглого, відносини з ним дружні. З ОСОБА_10 познайомився в 2015 році, останній воював під керівництвом свідка в батальйоні «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2»), прийшов служити добровільно. Під час служби характеризувався дуже добре, як дисциплінований, вмотивований боєць.

З початком повномасштабної військової агресії ОСОБА_10 24.02.2022 прийшов до батальйону для захисту Батьківщини.

У батальйону були проблеми зі зброєю. Її отримували спонтанно, інколи зброю та бойові припаси надавали ЗСУ на прохання членів батальйону. Після зміни людей на бойових позиціях зброя залишалася на місці бойових дій, а люди змінювалися. Тобто передача зброї передавалася на місці бойових дій. Амуніція у всіх добробатівців була персональна. Чіткого порядку здачі або передачі зброї не було. Зазвичай набої залишалися на позиціях, проте інколи бійці забирали їх з собою при зміні. Обліку набоїв не було, під підпис вони не надавалися бійцям.

Свідок повідомив, що в подальшому деякі бійці, що переходили до лав ЗСУ, забирали зброю та бойові припаси із собою. Йому особисто зброю ОСОБА_10 не передавав, ймовірно, комусь із його заступників, як саме це було оформлено - невідомо.

Оскільки батальйон офіційно легалізований не був, в подальшому він був фактично розформований, проте бійці очікували, що він повернеться до дій. Свідок пояснив, що ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» відносилися до ВЧ НОМЕР_3 Голосіївського району м. Києва. Посвідчення бійця батальйону ОСОБА_10 було видано за його підписом, воно надавало можливість пересуватися зі зброєю.

ОСОБА_10 припинив службу після закінчення військової кампанії в м. Києві, це був квітень-червень 2022 року. Після цього свідок з ОСОБА_21 постійно спілкувалися стосовно подальшої долі військового формування в телефонному режимі. Останній також надавав волонтерську допомогу побратимам.

Крім того, за клопотанням сторони захисту допитаний ряд свідків, які надавали показання щодо особистості ОСОБА_10 .

Так, свідок ОСОБА_22 в ході допиту пояснив, що працює директором Харківського обласного центру зайнятості, є головою постійної комісії Харківської міської ради з питань міжнародного співробітництва. З ОСОБА_10 його познайомила колишня його помічниця ОСОБА_23 в кінці квітня - на початку травня 2022 року як з особою, що знає декілька іноземних мов та бажає працювати на користь громади. На виконання його завдань ОСОБА_21 безпосередньо складав листи до мерів міст Польщі, записував разом із ним відео з наслідками бомбардувань Харкова задля вирішення питання про отримання жителями міста гуманітарної допомоги. За результатами такого спілкування результатів отримано не було.

У подальшому ОСОБА_21 безпосередньо працював у створеному свідком хабі, проте не безпосередньо зі свідком. ОСОБА_21 завжди був патріотично налаштованим, з його слів - служив або співпрацював з одним з добровольчих батальйонів, принципово розмовляє лише українською.

Свідок ОСОБА_24 в ході допиту пояснив, що знає ОСОБА_10 з 2019 року, познайомилися в м. Нюрнберг (Німеччина), де на той час проживали. У подальшому ОСОБА_10 займався громадською діяльністю, був помічником народного депутата України ОСОБА_25 , спів діяв з іншими громадськими діячами, засобами масової інформації. У 2022 році ОСОБА_10 служив в батальйоні «ІНФОРМАЦІЯ_2», потім вирішив продовжити громадську та волонтерську діяльність, яка, зокрема, була спрямована на збори коштів для фінансування батальйону. Свідок допоміг ОСОБА_10 переїхати до Харкова. В подальшому ОСОБА_10 співпрацював з депутатом міської ради. Свідок познайомив його зі своєю знайомою з Великої Британії, яка також займалася подібною діяльністю. ОСОБА_10 дуже патріотична людина, вся його діяльність спрямована на розбудову демократичної України.

Свідок ОСОБА_26 в ході допиту пояснила, що проживає в м. Селидове Донецької області. ОСОБА_10 є її троюрідним онуком. Після початку військової агресії, 6 квітня 2022 забрав до спочатку до знайомої, а в подальшому перевіз в м. Харків. На час допиту вона проживає у житлі ОСОБА_10 , допомагає по господарству. Він є людиною з чіткою проукраїнською позицією, розмовляє виключно українською мовою. Раніше воював в зоні АТО. З родичами, які проживають у так званій «ДНР», відносин не підтримує.

Свідок ОСОБА_27 в ході допиту пояснила, що з ОСОБА_10 знайома декілька років, познайомилися на одному з громадських заходів. Він з самого початку зарекомендував себе як людина, що дуже патріотично налаштована. Через декілька місяців після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_21 переїхав до Харкова. Він знає 5 мов, а тому допомагав у проведенні громадських заходів, співпрацював з ОСОБА_28 Робив дописи в соціальних мережах щодо Харкова, ОСОБА_29 Сковороди. У подальшому свідок на деякий час переїхала до Києва та з обвинуваченим особисто не спілкувалася. Може охарактеризувати ОСОБА_10 як патріотичну, порядну людину, яка не здатна на вчинення протиправних вчинків. Він має велике серце, свідок бачила, як він врятував кошеня. Також свідку відомо, що ОСОБА_21 на початку повномасштабного вторгнення мав відношення до територіальної оборони.

Також в ході розгляду судової справи допитаний ряд свідків сторони обвинувачення. Разом із цим необхідно взяти до уваги, що допит свідків проводився в рамках обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, показання свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , стосуються епізоду обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 114-2 КК України, яке відсутнє в остаточній редакції обвинувального акту, а тому суд не може покласти в основу вироку показання зазначених свідків.

Проаналізувавши вищезазначені докази, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні в частині незаконного зберігання бойових припасів з наступних підстав.

Предметом посягання кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є суспільні відносини з приводу встановленого законодавством порядку поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.

Суспільна небезпечність незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами полягає в тому, що воно створює сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням зазначених предметів.

Згідно змісту диспозиції ч. 1 ст. 263 КК України суб`єктивна сторона незаконної дії з боєприпасами характеризується тільки прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

У ході судового слідства встановлено, що ОСОБА_10 боєприпаси отримав після початку повномасштабної агресії Російської Федерації (не раніше 24.02.2022), під час проходження служби в Добровольчому формуванні територіальної громади № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» з метою відсічі збройній агресії Російської Федерації.

Такі доводи обвинуваченого не спростовані стороною обвинувачення та підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_15 , а також посвідченням бійця батальйону територіальної оборони «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_10 № 158, виданим 26.02.2022 командиром батальйону ОСОБА_15 , із зазначенням штатної зброї АК-74 № НОМЕР_2 (т.2, а.с. 210); характеристикою № 190922/4 від 19.09.2022, видану командиром Добровольчого формування територіальної громади № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_16 , ОСОБА_10 проходив службу у вказаному формуванні на посаді стрільця з 17.03.2022, і по день надання характеристики є членом ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» (т.2, а.с. 212); листом командира Добровольчого формування територіальної громади № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_16 № 190922/1 від 19.09.2022, відповідно до якого з 17.03.2022 ОСОБА_10 уклав контракт добровольця з командиром ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2 » на 5 років. ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» не отримувало зброї від військової частини, у оперативному підпорядкування якої знаходиться загін (т.2, а.с. 211), копією контракту ОСОБА_10 від 17.03.2022 (т. 2, а.с. 213-215).

Таким чином, можна дійти висновку, що під час виконання обов`язків члена ДФТГ ОСОБА_10 правомірно отримав зброю та бойові припаси для виконання поставлених бойових завдань.

Разом із тим, сам обвинувачений підтвердив той факт, що після завершення його активної участі у відсічі збройної агресії він 26 травня 2022 року переїхав до міста Харкова, при цьому перевізши з собою, серед інших речей, бойові припаси (патрони для автомата АК-74), які зберігалися в його спальному мішку, та, оселившись за адресою: АДРЕСА_2 , почав їх зберігати за вказаною адресою. Після переїзду до Харкова участі у бойових діях не брав.

Згідно зі ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Якщо в одній статті (частині статті) Особливої частини КК передбачені різні за своїм змістом діяння (ст. 263 КК), їх вчинення в різний час не утворює повторності злочинів у випадках, коли такі діяння охоплювалися єдиним умислом особи. За наявності єдиного умислу вчинені особою діяння стають елементами одного злочину (незаконне придбання, зберігання) та утворюють собою склад одного і того ж кримінального правопорушення, що кваліфікується за ч. 1 ст. 263 КК. При цьому злочин вважається закінченим з моменту вчинення будь-якого із таких діянь.

За встановлених у цьому кримінальному провадженні обставин суд виходить з того, що з моменту невиконання ОСОБА_10 обов`язку здати ввірені боєприпаси його дії містять склад закінченого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, а саме незаконного придбання бойових припасів.

Специфіка об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, полягає в тому, що вона утворюється поєднанням альтернативно передбачених у диспозиції кримінально-правової норми діянь, різних за своєю правовою природою, серед яких протиправному зберіганню предметів кримінального правопорушення притаманні ознаки триваючого злочину. Характерною рисою, що відрізняє триваюче діяння від інших, є виникнення і наявність так званого «злочинного стану», викликаного фактично безперервним вчиненням кримінального правопорушення, оскільки протиправне діяння здійснюється безперестанно до моменту його припинення за власною волею або за втручання інших осіб, зокрема правоохоронних органів. У «час вчинення триваючого злочину» включається увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла діяння на стадії закінченого злочину.

За встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, протиправне зберігання боєприпасів ОСОБА_10 розпочалося з моменту фактичного припиненням ним обов`язків щодо участі в діяльності ДФТГ навесні 2022 року, коли він, здаючи зброю при припиненні ним відповідних бойових функцій, не передав у розпорядження ДФТГ придатні до стрільби бойові припаси до військової вогнепальної нарізної зброї, а завершилося воно в момент виявлення та вилучення зазначених боєприпасів під час проведення 18 липня 2022 року обшуку у квартирі за місцем проживання останнього.

Суд встановив, що придатні до стрільби бойові припаси до військової вогнепальної зброї ОСОБА_10 привіз із собою до м. Харкова у травні 2022 року. Отже, отримавши їх в порядку, передбаченому законом, ОСОБА_10 припинив правомірне володіння ними та з моменту невиконання обов`язку повернути їх, тобто з моменту фактичного припинення несення служби у ДФТГ № 25 м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2», всупереч встановленого порядку протиправно придбав і зберігав предмети злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК.

Суд враховує показання ОСОБА_10 щодо того, що він помилково забув здати патрони, слід розцінювати критично, оскільки матеріалами справи не спростовується факт повернення ним після завершення виконання обов`язків автомату АК-74, при цьому ОСОБА_10 повинен був та міг повернути (здати) до ДФТГ і патрони.

Слід зазначити, що неправильне уявлення особи про юридичні властивості вчиненого нею діяння, його правову оцінку та юридичні наслідки є так званою юридичною помилкою (помилкою в праві). Помилка може полягати в тому, що особа вважає вчинене нею діяння таким, що не є кримінальним правопорушенням, в той час як закон його таким визнає (діяння передбачене в КК).

Кримінальним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 11 КК визнається передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом злочину. У разі, коли діяння законом визнається кримінальним правопорушенням, а особа помилково вважає його правомірним (помилка в кримінально-правовій забороні), вина і кримінальна відповідальність не виключаються. Це насамперед випливає із поняття та ознак кримінального правопорушення (ст. 11 КК), визначення вини та її форм в статтях 23-25 КК, адже закон не включає в їх зміст таку ознаку, як обов`язкове усвідомлення особою кримінальної протиправності діяння.

Крім того, за приписами ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Статтею 57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, які визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення в порядку, встановленому законом, з чого випливає, що у випадках, коли цей порядок був додержаний, діє презумпція знання закону всіма громадянами. Лише в тих випадках, коли всупереч передбаченому Конституцією України та відповідними законами порядку оприлюднення і вступу закону в силу, він не був не був оприлюднений та особа не мала внаслідок цього реальної можливості ознайомитися із законом, отже, об`єктивно не могла знати про встановлену протиправність діяння, кримінальна відповідальність виключається.

Вимоги ст. 57 Конституції України щодо приписів ст. 263 КК (з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к, провадження № 13-28кс19) в Державі реалізовані належним чином.

Ч. 1 ст. 39 КК встановлено, що не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

При цьому в частині 2 вказаної статті визначено, що перевищенням меж крайньої необхідності є умисне заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам, якщо така шкода є більш значною, ніж відвернена шкода. Отже, закон пов`язує правомірність заподіяної шкоди із співрозмірністю цієї шкоди небезпеці, що загрожує особі чи охоронюваним законом правам чи інтересам, де фактично заподіяна шкода повинна бути рівнозначною або менш значною, ніж потенційна шкода, яка містилася в безпосередній реальній небезпеці. КК не передбачає спеціальної відповідальності за ексцес крайньої необхідності, і такі дії кваліфікуються на загальних підставах, проте стан крайньої необхідності має враховуватися судом як обставина, що пом`якшує покарання (п. 8 ч. 1 ст. 66 КК).

Правом на заподіяння шкоди в стані крайньої необхідності особа може скористатися лише в тому разі, якщо в цій обстановці заподіяння шкоди є вимушеним, крайнім, останнім засобом усунення небезпеки.

При цьому одного лише виникнення небезпеки ще недостатньо для стану крайньої необхідності. Якщо в особи є декілька засобів (шляхів) усунення небезпеки, у тому числі не пов`язаних із заподіянням шкоди охоронюваним законом відносинам, то це означає, що вона не перебуває у стані крайньої необхідності, а отже, і заподіяну нею шкоду не можна визнати правомірною. Разом із тим, це правило поширюється тільки на ті випадки, коли особа усвідомлювала наявність у неї декількох альтернативних способів усунути небезпеку (уникнути її), при тому, що не скористалася тими з них, які не пов`язані із заподіянням шкоди правоохоронюваним інтересам. Крайня необхідність припускає активну поведінку суб`єкта, доки існує стан крайньої необхідності.

Повертаючись до встановлених обставин цього кримінального провадження, де доведено, що ОСОБА_10 у травні 2022 року привіз із собою до м. Харкова придатні до стрільби бойові припаси до військової вогнепальної нарізної зброї, які не здав на виконання встановленого порядку, а залишив їх собі, внаслідок чого в такий спосіб незаконно придбав вказані бойові припаси та протиправно зберігав їх за місцем свого проживання до 18 липня 2022 року, суд не вбачає підстав вважати зберігання протиправно придбаних бойових припасів вчиненим у стані крайньої необхідності; у контексті приписів ст. 39 КПК зберігання протиправно придбаних бойових припасів у квартирі АДРЕСА_3 , не було, за обставин цього провадження, вимушеним, крайнім й останнім засобом усунення тієї небезпеки, про яку зазначає сторона захисту.

Не підтверджуються наявними у справі доказами і твердження обвинуваченого про те, що боєприпаси могли потрапити в його розпорядження через те, що він перевозив у своєму автомобілі побратимів, які могли залишити патрони в його спальному мішку або переплутати такі мішки, а також щодо можливості залишити патрони за місцем проживання ОСОБА_10 його товаришем ОСОБА_36 .

Суд розцінює вказану позицію захисту як таку, що спрямована на поліпшення становища обвинуваченого та уникнення ним відповідальності.

За зазначених вище обставин суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 , під час судового розгляду не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, має незакінчену вищу освіту, матеріали справи містять ряд позитивних характеристик відносно ОСОБА_10 , крім того, він не одружений, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має місце проживання в м. Харкові та місце реєстрації в м. Донецьку.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини скоєння даного кримінального правопорушень, наявність таких, що обтяжують покарання, та відсутність таких, що пом`якшують покарання, обставин, дані про особу обвинуваченого, а також його ставлення до скоєного. За таких обставин суд зазначає, що покарання ОСОБА_10 повинне бути пов`язане з позбавленням волі в розмірі, наближеному до мінімального, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому до строку покарання відповідно до правил ст. 72 КК України підлягає зарахуванню термін попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні.

Разом із тим, беручи до уваги те, що ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, активно займається громадською діяльністю, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання зі звільненням від такого відбування з випробуванням.

На думку суду, саме таке покарання сприятиме виправленню ОСОБА_10 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, який застосований до обвинуваченого, у вигляді застави підлягає скасуванню, а сплачена застава - поверненню заставодавцеві після набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України, при цьому вирішити питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м. Харкова у даному кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 19 липня 2022 по 07 грудня 2022 року включно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи, навчання.

Після набрання вироком законної сили скасувати запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у вигляді застави, визначений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2022.

Заставу, сплачену 07.12.2022 заставодавцем ОСОБА_37 у розмірі 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень - повернути заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави в особі Харківського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні експертні дослідження у розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок (т. 2, а.с. 36).

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2022 (т. 2 а.с. 15-16), 27.07.2022 (т. 2 а.с. 29-31) на речові докази у кримінальному провадженні.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S20» (imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «lifecell» з номером № НОМЕР_6 »; ноутбук марки «Lenovo» модель «Idea Pad 3» s/n - PF3DLRXG, в корпусі темно-сірого кольору; Wi-Fi адаптер марки «TP-Link» модель «TL-WN823N»; системний блок в корпусі сіро-чорного кольору із наклейкою «PC spezialist» без будь-яких маркувань і позначень; тримач із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Lebara» ICCID: НОМЕР_7 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_8 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_9 ; тримач для сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_10 - вважати такими, що повернуті власнику ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 13-14, 26-28, 144-146);

аркуш паперу з чорновими записами, 1 шт.; 4 аркуші паперу із картою місцевості Харківської області та нанесеними позначеннями - повернути ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 13-14, 26-28);

3 магазини до автомата Калашникова «АК-74» (т. 2 а.с. 26-28), 59 патронів калібру 5,45х39 АК (т. 2 а.с. 37-38) - передати в розпорядження Збройних сил України; 5 гільз патронів калібру 5,45х39 АК (т. 2 а.с. 37-38) - знищити.

Предмети, виключені зі складу речових доказів: ніж з металу сірого кольору з піхвами з металу сірого кольору, поверх яких з лицевої сторони наявний візерунок; ніж, руків`я якого та піхви виготовлені з металу жовтого кольору та інкрустовані камінням червоного та зеленого кольору; пістоль, ложе якого виготовлено з дерева темно-червоного кольору, в нижній частині якого прикріплено фрагмент металу, що зовні схожий на листок з дерева; пістоль, ложе якого виготовлено з дерева темно-коричневого кольору, з правого боку якого, біля спускового гачка, наявне зображення орла; пістоль із стволом мідного кольору на якому наявне маркування «ВЪ ТУЛЕ» та «ПЕТРЪ ГОЛЬТЯКОВЪ» - повернути ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 13-14, 26-28, 142-143).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захисникам право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1