Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1635/24
Провадження № 1-кс/376/310/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2024 р. м. Сквира, Київської області

Сквирський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Красноліси, Сквирського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, одруженого, на утримані має двох малолітніх дітей, військовослужбовець, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся старший слідчий СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 (надалі - слідчий) з клопотанням, що погоджено з процесуальним керівником про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 22 травня 2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до поданого клопотання, підставами звернення до суду стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в т.ч. за ч.1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання строком до семи років, раніше не судимий, є дезертиром та перебуває у розшуку, не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на учасників кримінального провадження та вчинити інший злочин, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки наміру переховуватися від слідства та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, впливати на свідків та потерпілу у справі не має.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України і подане слідчим СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України.

22 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози та у носінні, зберіганні, придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Із повідомлення про підозру вбачається, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.01.2023 № 6-М, солдат ОСОБА_5 призваний на військову службу під час мобілізації.

В подальшому солдат ОСОБА_5 проходив військову службу у військових частинах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.12.2023 № 367 солдата ОСОБА_5 , звільнено з посади навідника 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 11 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з відсутністю останнього на службі понад десять діб та переведено у розпорядження командира зазначеної військової частини.

На термін перебування у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 продовжує утримуватися на всіх видах забезпечення та у списках особового складу 3 десантно-штурмового батальйону.

Так, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_5 , 21.05.2024 приблизно о 19 год 30 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приїхав на автомобілі марки «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , з яким у нього склались неприязні відносини.

Приїхавши за вказаною адресою ОСОБА_5 на ґрунті довготривалих неприязних відносин розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_7 з приводу утримання собак, в ході якого висловлювався в сторону ОСОБА_7 нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Під час конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_7 .

За для більшого залякування ОСОБА_7 , та з метою демонстрації своїх реальних намірів, реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаю їх настання, усвідомлюючи те, що його умисні дії здатні викликати у потерпілого побоювання за своє життя і здоров`я та бажаючи цього, ОСОБА_5 поводячи себе агресивно, витягнув правою рукою із кишені своїх шортів предмет зовні схожий на ручну осколкову гранату «М62» та тримаючи її у руці і демонструючи що зараз іншою рукою витягне чеку, продовжив погрожувати вбивством ОСОБА_7 , тим самим демонстративно вказував на реальність погрози вбивством. Сприйнявши погрози ОСОБА_5 як реальні, ОСОБА_7 з метою запобігти вибуху схопив ОСОБА_5 за руки та стримував їх, щоб останній не витягнув чеку.

Через деякий час ОСОБА_5 заспокоївся та покинув місце вчинення кримінального правопорушення з предметом зовні схожий на ручну осколкову гранату «М62».

Внаслідок вчинених протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_7 сприйняв його погрозу вбивством як реальну, тобто як таку, що може здійснитися.

Крім того, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, достовірно знаючи вимоги керівних документів, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, діючи умисно, вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали та речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них , основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

У порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, солдат ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 11.12.2023, маючи умисел на носіння, придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання від них суспільно-небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, перебуваючи в с. Вербове Пологівського району Запорізької області, шляхом привласнення знайденого, придбав чотири ручні осколкові гранати іноземного виробництва: Ф-1 - 1 шт., GHO - 1 шт., М-67 - 2 шт., які в подальшому, діючи умисно, перевіз до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де заховав на горищі господарської споруди та став зберігати без передбаченого законом дозволу.

22.05.2024 в період часу з 02 години 30 хвилин по 09 годин 27 хвилин, під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено: чотири ручні осколкові гранати іноземного виробництва: Ф-1 - 1 шт., GHO - 1 шт., М-67 - 2 шт., що є вибухонебезпечними предметами ІІ категорії, які ОСОБА_5 незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваним не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б вказували на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймаються до уваги при обранні запобіжного заходу.

Окрім того, оперативним шляхом було встановлено, що ОСОБА_5 являється дезертиром та перебуває в розшуку за УКР ГУНП в Запорізькій області та відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №367 від 22.12.2023 солдату ОСОБА_5 звільнено з посади навідника 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 11 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з відсутністю останнього на службі понад десять діб та переведено у розпорядження командира зазначеної військової частини.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 . вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, умоваи та зухвалість вчинених дій, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного (не працює офіційно), а також враховуючи, що ОСОБА_5 являється дезертиром та перебуває в розшуку за УКР ГУНП в Запорізькій області, існують ризики вчинення іншого злочину і можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на учасників кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інший злочин, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Також, суд вважає, визначити строк дії даної ухвали - шістдесят днів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що у свою чергу, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України виключає можливість у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без застосування застави.

Визначити 20 липня 2024 року датою закінчення строку дії даної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1