Дата документу 23.04.2024
Справа № 334/1008/23
Провадження № 1-кп/334/247/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючогосудді ОСОБА_1
за участю секретаряОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
захисникаадвоката ОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001812 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, який має вищу освіту, не працевлаштований, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.10.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 рік; Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.10.2015 звільнення від покарання скасовано, направлено для реального відбування покарання. Звільнений умовно-достроково 09.08.2019 (не відбутий термін 1 рік 3 місяці 29 днів;

- 16.06.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- 08.11.2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2022 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17000 гривень 00 копійок і покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- 11.01.2024 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2022 року яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок і покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки із покладенням передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання виконувати самостійно,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно указу Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, в середині жовтня 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою направлення майна, в місце, з якого ОСОБА_5 планував здійснити крадіжку, замовив пересилку через ТОВ «Нова Пошта» до поштомату №27631, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у громадянина ОСОБА_6 , мобільного телефону iPhone XR, imei НОМЕР_1 , при цьому надавши ОСОБА_6 неправдиву інформацію про бажання здійснити покупку даного мобільного телефону.

18.10.2022, ОСОБА_5 , отримавши інформацію від ТОВ «Нова Пошта», на абонентський номер НОМЕР_2 , про те, що посилка (мобільний телефон iPhone XR, imei НОМЕР_1 ) прибула до поштомату № НОМЕР_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи свій злочинний умисел, в ніч з 18.10.2022 на 19.10.2022, прибув до під`їду АДРЕСА_3 , де скоротившись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом злому, відчинив шухлядку поштомату, тим самим проник до нього звідки, таємно, повторно викрав мобільний телефон iPhone XR, imei НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Нова Пошта», матеріальний збиток на загальну суму 9500 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, на початку листопада 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою направлення майна, в місце з якого ОСОБА_5 планував здійснити крадіжку, замовив пересилку через ТОВ «Нова Пошта» до поштомату №6228, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , у громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , майна, при цьому надавши їм неправдиву інформацію про бажання здійснити покупку даного майна.

18.10.2022, ОСОБА_5 отримавши інформацію від ТОВ «Нова Пошта», на абонентський номер НОМЕР_4 , про те, що посилки прибули до поштомату №6228, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, в ніч з 05.11.2022 на 06.11.2022, прибув до будинку АДРЕСА_4 , де, скоротившись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом злому, відчинив шухлядки поштомату, в яких повинні були знаходитись посилки від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але не виявив їх, у зв`язку з діями служби безпеки ТОВ «Нова Пошта», які не поклали дані посилки у поштомат.

Після чого ОСОБА_5 , залишаючись у вказаному місці, діючи умисно, з корисливих мотиві, шляхом злому, відчинив іншу шухлядку поштомату, тим самим проник до нього звідки, таємно, повторно викрав фрезер для манікюру Micro NX M1, належний ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Нова Пошта», матеріальний збиток на загальну суму 200 гривень та ОСОБА_9 , матеріальний збиток на суму 6300 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, в ніч з 25.11.2022 на 26.11.2022, , ОСОБА_5 , знаходячись на території загального подвір`я будинку АДРЕСА_5 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вікна на дверцятах багажного відділення автомобіля Citroent Berlingo, д.н.з. НОМЕР_5 , проник до нього, звідки таємно, повторно викрав:

?зварювальний апарат «Dnipro М» моделі «ММА 250 PD», вартістю 3200 гривень, належний ОСОБА_10 ,

?перфоратор «Dnipro М», моделі «BH-180», вартістю 2000 гривень, належний ОСОБА_10 ,

?набір інструментів «NEO-TOOLS 08-667», вартістю 8449 гривень, належний ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 , матеріальний збиток на загальну суму 13649 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувальний акт надійшов до суду 13.02.2023.

Ухвалою суду від 13.02.2023 призначено за матеріалами підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.03.2023 призначено судовий розгляд кримінального провадження.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

В судовому засіданні 23.04.2024 прокурор та обвинувачений звернулись до суду з клопотанням про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим в присутності захисника.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, суд зупинив проведення процесуальних дій та перейшов до розгляду угоди, наданої суду.

Згідно з угодою про визнання винуватості, укладеної 23 квітня 2024 року, яку укладено між прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001812, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001812 від 19.10.2022 року, з іншого боку, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2024 призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпро за ч.2 ст.15,ч.4ст.185 КК України та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2022 за ч.1 ст.185 КК України, яким ОСОБА_5 засуджено до карання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.00 коп. виконувати самостійно

Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, узгоджене сторонами. Підтвердила добровільність укладення угоди з боку сторони захисту та той факт, що ним у повному обсязі роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення угоди

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представник потерпілого ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_11 надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого, думку прокурора і захисника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до такого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості від 23.04.2024 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити. Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання підозри та її правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального Кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства,примусу,погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,обвинувачений ОСОБА_5 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує:

- по епізоду крадіжки майна, чим спричинено збитки потерпілому ТОВ «Нова пошта» (епізод від 18.10.2022) за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану.

- по епізоду крадіжки майна, яке належить потерпілій ОСОБА_9 (епізод в ніч з 05.11.2022 на 06.11.2022) за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану;

- по епізоду крадіжки майна, яке належить потерпілому ОСОБА_10 (епізод в ніч з 25.11.2022 на 26.11.2022) за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану;

Перевіривши умови угоди, суд доходить висновку, що узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, потерпілі не заперечують проти укладення угоди про визнання винуватості, про що надали відповідні заяви (т. 3 а.с. 222, 228,229).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено. При цьому вказану в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , вчинення злочину повторно, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 67 КК України не враховує при призначені покарання.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який визнає свою вину повністю, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001812, ОСОБА_3 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

При вирішенні цивільного позову ТОВ «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В силу частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Згідно з частиною 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судовим розглядом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень потерпілий ТОВ «Нова Пошта» поніс збитки у розмірі 9 700,00 (дев`ять тисяч сімсот) грн., вартість завданого збитку підтверджена матеріалами кримінального провадження.

Відомостей про те, що під час судового розгляду обвинувачений компенсував завдану шкоду, суду не надано.

Таким чином, цивільний позов ТОВ «Нова Пошта» в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме в розмірі 9 700,00 дев`ять тисяч сімсот) грн.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 19 грудня 2022 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в ході судового провадження неодноразово продовжувався. Запобіжний захід, обраний стосовно обвинуваченого - тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі частини 5 статті 72 КК України слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду від 23 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0001812 від 19.10.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001812, ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001812 від 19.10.2022, з іншого боку - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2024 призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпро за ч.2 ст.15, ч. 4 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2022 за ч.1 ст.185 КК України, яким ОСОБА_5 засуджено до карання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.00 коп. виконувати самостійно

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

На підставі частини 5 статті 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період попереднього ув`язнення з 19 грудня 2022 року по 23 квітня 2022 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (ЄДРПОУ 31316718, АДРЕСА_6 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - 9 700,00 грн. (дев`ять тисяч сімсот гривень).

Речові докази:

-фрагменти ізолюючої стрічки, упаковані в сейф-пакет 2832277, картонну коробку з гарантійним талоном, упаковані в сейф-пакет 2027566, картонну коробку, упаковану в сейф-пакет 2027565, осип скла, вилучений біля авто марки Citroen моделі Berlіngo у кузові червоного кольору, упакований до спец-пакету, які зберігаються в камері схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-мобільний телефон Nokia 1661 imei - НОМЕР_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківська картка НОМЕР_7 , а також речі вилучені в ході обшуку за адресою АДРЕСА_7 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_12 . згідно розписки від 20.12.2022 залишити ОСОБА_12 ;

-мобільний телефон Iphone XR, imei - НОМЕР_8 , imei 2 НОМЕР_9 , два чохла для мобільних телефонів iPhone 12 та iPhone XR, Macbook Apple AIR 4.2 (A1369), ID НОМЕР_10 та зарядний пристрій до нього, плата для мобільного телефону F3Y93740..CL..TO, чоловічу сумку чорного кольору, виробника «Piquadro», тримач для сім-карти оператора стільникового зв`язку «Vodаfone» та сім-карту оператора стільникового зв`язку, картонну коробку з-під мобільного телефону iPhone НОМЕР_11 , imei НОМЕР_12 , imei -2 - НОМЕР_13 , металевий предмет «фомка», металевий шпатель, пасатиж канцелярський ніж, стамеску та викрутку, чотири USB флеш носія та флеш носії micro sd та картрідер до них, які зберігаються в камері схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути власникам за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1