Справа № 946/3784/24
Провадження № 1-кс/946/1239/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Відділенням № 2 слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000614 від 05.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Проведеним досудовим слідством по зазначеному кримінальному провадженню встановлено наступне 04.05.2024 до чергової частини ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 04.05.2024 о 10 год. 10 хв., невстановлена особа, шляхом вільного досутпу під час дії воєнного стану, у торговій залі «АТБ-маркет», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , викрала гаманець з грошовими коштами у сумі 3500 грн. який належить останньому.

07.05.2024 громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно надав для огляду речі, а саме: гаманець чорного кольору книжка з фіксатором, при поверхневому огляді виявлено зображення янгола та напис «Vito Torelli», також з зовнішньої частини виявлено сегмент який закрито на молнію в якій відсутні будь-які об`єкти. При відкритті застібки виявлено три сегменти. В першому сегменті виявлено знижкову картку магазину «Єва», знижкову картку «КлеверБонус», візитку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та картку на ім`я Andriy Lungu «SELGROS cash&carry» та чорно-біла фотографія невідомомї жінки. Другий сегмент, з однієї сторони порожній, при розвороті можна побачити папірець із написами: «Сметана 2б по 350гр., Масло 1п., Кефир 1п. «Килия», Черный перецпеолот. 3п., Вода уп. Бринза 0,5 кг., Сыр 300 гр., Кетчуп гили» - 1п., Мед 1б., Картошка 2 кг., Хлеб 1 шт., Кофе 1б., Редиска 1 кг., Яблоки -, Манд -, Конфеты. Далі під час огляду другого сегменту, виявлено грошові купюри, номіналом 500 гривень у кількості 7 шт., та з нумерацією: МА0526114, УЗ0826618, ФЗ3246815, ФГ3801914, ФЖ8077508, УБ1444396, ЛЗ7329377. Далі, переходячи до третього сегменту, виявлено картки: UKR EXIM BANK, з номером НОМЕР_1 на ім`я ANDRII LUNHU, UKR EXIM BANK, з номером НОМЕР_2 на ім`я ANDRII LUNHU, «ОщадБанк», з номером НОМЕР_3 на ім`я ANDRII LUNHU та страхова картка Smart Assistance, Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ВВТ НОМЕР_4 , Свідоцтво про реєстрацію Т/З на ім`я ОСОБА_4 СТХ№ НОМЕР_5 , Пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 Серії НОМЕР_6 а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , Серії НОМЕР_7 , які після огляду були вилучені та упаковані до сейф-пакету з логотипом НПУ з індивідуальним номером НОМЕР_8 , крім документів, а саме: Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ВВТ НОМЕР_4 , Свідоцтво про реєстрацію Т/З на ім`я ОСОБА_4 СТХ№ НОМЕР_5 , Пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 Серії НОМЕР_6 а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , Серії НОМЕР_7 , які були повернуті під розписку громадянину ОСОБА_4 .

Вилучені речі мають значення речового доказу для досудового розслідування та в подальшому може бути використаний як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження у зв`язку, з чим єдиною доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для встановлення істини є накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий, прокурор та ОСОБА_5 про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на гаманець шкіряний чорного кольору «Vito Torelli» з купюрами номіналом 500 гривень у кількості 7 шт. та нумерацією: МА0526114, УЗ0826618, ФЗ3246815, ФГ3801914, ФЖ8077508, УБ1444396, ЛЗ7329377, які упаковані до сейф-пакету з логотипом НПУ з індивідуальним номером WAR1747173.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1