Дата документу 15.04.2024 Справа № 335/3297/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/3297/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/258/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Кутаісі, Грузія, маючого середню освіту, який перебуває у цивільному шлюбі, не маючого дітей, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 травня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, за наступних обставинах.

ОСОБА_11 , керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на заволодіння чужим майном громадян України шляхом таємного викрадення чужого майна та вимагання грошових коштів, з метою незаконного збагачення та протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим правоохоронними органами, ОСОБА_11 , володіючи лідерськими якостями, організаторськими здібностями та комунікабельністю, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив утворити та очолити внутрішньо та зовнішньо стійке об`єднання - злочинну організацію, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на таємне викрадення майна та вимагання грошових коштів.

ОСОБА_11 , будучи наближеною особою до так званого «вора в законі» на кримінальне прізвисько «ОСОБА_11» і особисто вважаючи себе «кримінальним авторитетом», а відтак, маючи підтримку в кримінальному середовищі, відповідно до неписаних правил та «воровських законів», користуючись своїм авторитетом, який надав йому певний пріоритет щодо взаємодії з іншими учасниками кримінального середовища, особистими якостями та можливостями, прийняв на себе повноваження лідера та керівника злочинної організації, взявши на себе функції керування вчиненням злочинів, наданням інструктажів щодо підготовки та безпосереднього вчинення іншими співучасниками крадіжок і вимагання грошових коштів, визначення послідовності дій останніх під час вчинення злочинів, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складання спільного плану, який є обов`язковим для безумовного виконання всіма членами злочинної організації, що має на меті отримання швидкого та незаконного збагачення, особисто залучив до участі в злочинній організації довірених осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які надали згоду на участь у ній та вчинені злочинів проти власності.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування угруповання, під час підбору вказаних осіб враховувалися їх особисті якості, фізичні дані, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень, визнання авторитету лідера та безумовне йому підпорядкування.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, шляхом таємного викрадення майна та вимагання грошових коштів, всі вищевказані особи добровільно погодились на участь у злочинній організації та вчинюваних нею злочинах, а також підкорилися жорсткій ієрархії, визначеним правилам поведінки і дисципліні у ній.

Відповідно до плану створення та діяльності злочинної організації ОСОБА_11 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів, а також розробив ієрархічну структуру підпорядкування учасників злочинної організації.

Так, найвищу (першу) ланку у злочинній організації ОСОБА_11 відвів собі, згідно чого йому, як керівнику злочинної організації, повинні були підпорядковуватися всі інші учасники злочинної організації. При цьому, саме ОСОБА_11 визначав напрямки злочинної діяльності, розробляв проекти планів вчинення окремих злочинів і доводив їх до виконавців, координував їх злочинну діяльність згідно з ієрархічною побудовою організації, здійснював контроль за їх діяльністю, розподіляв отримані злочинним шляхом кошти та отримував основний дохід від вчинення злочинної діяльності.

Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_11 відвів ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які будучи виконавцями і активними учасниками злочинної організації, виконували наступні дії: добровільно вступили до складу злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; безпосередньо здійснювали вимагання грошових коштів та таємне викрадення майна потерпілих громадян України.

Стійкість злочинної організації ОСОБА_11 забезпечував за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Створена ОСОБА_11 злочинна організація, яка була стабільною і згуртованою, а особи, які до неї входили, мали єдині наміри щодо вчинення злочинів, тобто поєднувала наміри всіх учасників групи щодо вчинення злочинів, що передбачало усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання його з іншими особами в одну групу і прагнення тісно поєднати свої зусилля з іншими учасниками для досягнення єдиного злочинного результату.

Крім того, ОСОБА_11 , як організатор забезпечував функціонування створеної ним злочинної організації, шляхом спрямування коштів на фінансування витрат, пов`язаних із функціонуванням цієї злочинної організації, зокрема оренди приміщення, в якому інші учасники злочинної організації проводять систематичні збори, на яких обговорюють підготовку до вчинення та обставини вчинення злочинів, роз`яснював як розподіляти та безпосередньо розподіляв кошти, отримані від вчинення злочинів, в тому числі так званий «грев» та «долю», що виражається у наданні ОСОБА_11 безпосередньо або за його вказівкою певної частини грошових коштів від вчинення злочину співучасникам та пособникам.

Разом з тим, будучи обізнаним про методи та форми роботи правоохоронних органів, з метою конспірації та не викриття організованої ним протиправної діяльності, ОСОБА_11 встановив відповідний рівень дотримання загальних правил поведінки, систематично надавав вказівки іншим співучасникам щодо перевірок транспортних засобів на предмет встановлення технічних засобів відбору, фіксації та передачі аудіоінформації і геолокації, проводив зустрічі усіх членів злочинної групи в місцях, що унеможливлюють документування правоохоронними органами відомостей щодо підготовки та вчинення злочинної діяльності останніх, спілкувався із членами керованої ним злочинної організації лише з використанням програм-мобільних додатків WhatsApp, Viber, Telegram, Signal та інші.

Стійкість створеної злочинної організації полягала у домовленості усіх членів злочинної організації ефективно протидіяти факторам, що можуть їх дезорганізувати, що виражалося у безумовному визнанні всіма членами організації неформальної ієрархії та авторитета ОСОБА_11 , на який спиралися останні під час підготовки та вчинення злочинів, централізованому підпорядкуванні його наказам, дорученням та настановам, дотримання конспіративних заходів направлених на протидію викриттю діяльності такої організації правоохоронними органами, перебування у довготривалому стійкому складі учасників організації, тісних стосунках між ними, дотриманням єдиних правил поведінки, наявності плану щодо отримання матеріальних благ шляхом вчинення злочинів проти власності з чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення.

Разом з тим ОСОБА_11 , використовуючи певний авторитет, в процесі керування створеною ним злочинною організацією, популяризує серед її учасників та інших осіб «блатне» життя, яке суперечить встановленим нормам та правилам поведінки в суспільстві, за рахунок чого посилює власний статус в кримінальному світі, та тлумачить факти з точки зору «неписаних кримінальних законів», надає настанови учасникам злочинної організації щодо підкорення «положенцям» та «ворам в законі» - вищим особам у «ієрархії кримінального світу».

В свою чергу ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , будучи виконавцями і активними учасниками злочинної організації, виконували наступні дії: приймали участь у плануванні та довготривалій підготовці злочинної діяльності, дотримувались заходів конспірації злочинної діяльності, безпосередньо за вказівкою організатора ОСОБА_11 вчинювали дії, направлені на здійснення квартирних крадіжок та вимагання грошових коштів на території м. Запоріжжя, з метою конспірації підшукували транспортні засоби для вчинення злочинів іншими членами злочинної організації.

Так, учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи за вказівками та під керівництвом ОСОБА_11 , на виконання загального плану злочинної діяльності, діючи умисно, спільно та узгоджено, виконуючи свої функції та завдання у злочинній організації, переслідуючи досягнення спільної мети щодо незаконного збагачення учасників злочинної організації шляхом вчинення крадіжок чужого майна, вчинили крадіжку грошових коштів ОСОБА_15 у сумі 28 600 доларів США, які зберігались за місцем мешкання останньої, за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою вчинення даної крадіжки, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , діючи умисно, під пильним керівництвом ОСОБА_11 та з відома всіх учасників, маючи на меті особисте збагачення з червня по липень 2023, здійснювали заходи, направленні на вчинення крадіжки злочинною організацією, що виражалося в систематичному відвідуванні адреси мешкання потерпілих, спостереженні за місцем мешкання потерпілих з використанням технічних засобів відеофіксації, аналізі отриманих даних, а також в обговоренні учасниками злочинної організації обстановки на місці вчинення злочину, вхідних дверей до квартири потерпілих, типу дверних замків потерпілих, транспортного засобу, що належить потерпілим, зовнішнього вигляду потерпілих, їх одежі, особистого життя, періодичності перебування останніх за місцем мешкання, графіку відвідування та залишення адреси мешкання, кількості замків на вхідних дверях, кількості проживання сусідів за місцем мешкання потерпілих, способів відкриття дверних замків. Під час підготовки до вчинення злочину учасники злочинної організації дотримувалися заходів конспірації, а саме перевірки транспортного засобу, який вони використовували для відвідування та спостереження за адресою потерпілих на факт встановлення технічних засобів відбору, фіксації та передачі аудіо інформації.

Так, 03.07.2023, приблизно у період з 19:00 годин до 19:16 годин, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , діючи умисно, за вказівками та під керівництвом ОСОБА_11 , з відома учасників злочинної організації ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , згідно розподілених ролей, незаконно та таємно проникли, шляхом підбору ключа, до приміщення кв. АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 28 600 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.2023 становить 1 045 861 гривень, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_15 на зазначену суму.

Після чого, учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи під керівництвом ОСОБА_11 , розподілили вищевказані грошові кошти між членами злочинної організації згідно заздалегідь визначених часток (долей).

Крім того, учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи за вказівками та під керівництвом ОСОБА_11 , на виконання загального плану злочинної діяльності, діючи умисно, спільно та узгоджено, виконуючи свої функції та завдання у злочинній організації, переслідуючи досягнення спільної мети щодо незаконного збагачення учасників злочинної організації у січні 2024 року, діючи у складі злочинної організації, в умовах воєнного стану, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, здійснили вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_16 в сумі 8 000 доларів США.

З метою організації та підготовки до вчинення вказаного злочину, члени злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заздалегідь обговорили особу потерпілого, обстановку за місцем його мешкання, способи візуального спостереження за потерпілим, транспортний засіб, який він використовує для пересування, стоянку на якій залишає авто, план дій та організацію зустрічі із потерпілим.

В подальшому, встановивши місце мешкання потерпілого ОСОБА_16 та транспортний засіб, який він використовує для пересування, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи у складі злочинної організації, з відома та під керівництвом ОСОБА_11 та з відома учасників злочинної організації ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , організували візуальне спостереження за потерпілим, в результаті чого, 23.01.2024, перебуваючи в районі пр. Інженера Преображенського у м. Запоріжжі, зустрілись з потерпілим та прикриваючись певним «авторитетом і впливом» ОСОБА_11 , із погрозою застосування предмету, зовні схожого на ніж та фізичною розправою, вимагали від ОСОБА_16 передати їм грошові кошти в сумі 15 тисяч доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.01.2024 становить 561 781 гривень, за надання послуг «кришування».

Наступного дня, потерпілий ОСОБА_16 , за вказівками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибув до кафе «Ciao Ragazzi», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 192 , де останні, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на вимагання грошових коштів, повторно висунули до потерпілого ОСОБА_16 вимогу передати їм грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.01.2024 становить 149 817 гривень, погрожуючи у випадку відмови фізичною розправою.

Пізніше того ж дня, потерпілий ОСОБА_16 , діючи за вказівками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибув до пам`ятника танковому екіпажу Миколи Яценка , розташованого в районі зупинки громадського транспорту «пл. Університетська» по пр. Соборному у м. Запоріжжя, де передав ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.01.2024 становить 149 817 гривень.

В цей же час ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на вимагання грошових коштів, повторно висунули до потерпілого ОСОБА_16 вимогу передати їм грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.01.2024 становить 149 817 гривень, погрожуючи у випадку відмови фізичною розправою.

Наступного дня, потерпілий ОСОБА_16 , діючи за вказівками ОСОБА_13 прибув до пам`ятника «загиблим мотоциклістам», що знаходиться на Прибережній магістралі у м. Запоріжжі, де передав останньому грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.01.2024 становить 150 100 гривень, в результаті чого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи у складі злочинної організації, з відома та під керівництвом ОСОБА_11 , в умовах воєнного стану, здійснили вимагання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_16 , чим останньому завдано матеріальної шкоди на суму 299 917 гривень.

У подальшому, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи умисно, під пильним керівництвом ОСОБА_11 та з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , на виконання загального плану злочинної діяльності, діючи умисно, спільно та узгоджено, виконуючи свої функції та завдання у злочинній організації, переслідуючи досягнення спільної мети щодо незаконного збагачення учасників злочинної організації, у лютому 2024 року, діючи у складі злочинної організації, в умовах воєнного стану, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, здійснили вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_18 в сумі 25 000 гривень.

Так, 20.01.2024, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи умисно, під пильним керівництвом ОСОБА_11 та з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , володіючи інформацією про надання потерпілим ОСОБА_18 послуг з перевезення пасажирів (таксі) у Комунарському районі м. Запоріжжя, перебуваючи в районі вул. Броньова у м. Запоріжжя, використовуючи два невстановлені в ході досудового розслідування автомобілі, перекрили рух автомобіля потерпілого ОСОБА_18 , після чого, продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, шляхом демонстрації бейсбольних биток та залякування, висловили погрози в бік потерпілого ОСОБА_18 щодо подальших умов надання послуг з перевозки пасажирів у даному районі.

В подальшому того ж дня, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи умисно, під пильним керівництвом ОСОБА_11 та з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, використовуючи автомобіль марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «Mercedes» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », повторно перекрили рух автомобіля ОСОБА_18 та наказали останньому їхати за адресою: АДРЕСА_5 .

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 спільно з іншими невстановленими особами, діючи у складі злочинної організації, під пильним керівництвом ОСОБА_11 , та з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому, висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі від 25 000 до 30 000 гривень за можливість подальшого надання послуг з перевезення пасажирів (таксі) у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Наступного дня, вищевказана невстановлена особа, діючи спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , в ході телефонної розмови висловила від імені останніх вимогу до потерпілого ОСОБА_18 про передання їм грошових коштів в сумі 25 000 гривень за можливість подальшого надання послуг з перевезення пасажирів (таксі) у Комунарському районі м. Запоріжжя, у зв`язку з чим потерпілий звернувся до правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 5 ст. 255 КК України.

27 березня 2024 року о 16 год. 32 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу такою, що винесена з суттєвим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що викладені у клопотанні обґрунтування наявності ризиків не відповідає дійсності, в матеріалах, які були додані до клопотання відсутні докази існування зазначених ризиків, що прямо суперечить вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення у нічний час із носінням засобу електронного контролю, достатньою мірою буде забезпечувати виконання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків.

Зазначає, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю нареченою ОСОБА_19 , що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, а також наявність адреси, за якою можливо виконувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того вказує, що перебуваючи під домашнім арештом із забороною залишати житлове приміщення цілодобово із застосуванням засобу електронного контролю, ОСОБА_7 буде позбавлений можливості впливати на свідків та потерпілих, а також переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Зазначає, що у повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 27 березня 2024 року відсутній виклад фактичних обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, які б взагалі могли свідчити про його участь у вчиненні вказаних правопорушень із зазначенням часу, місця вчинення, його ролі, а також інших суттєвих обставин.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які протоколи негласних слідчих (розшукових) дій, які б підтверджували покази потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , обставини у повідомленні про підозру викладені лише виключно з показань потерпілих.

Звертає увагу на те, що під час проведення обшуків, зокрема: за місцем проживання ОСОБА_7 ; гаражного приміщення; за місцем роботи його нареченої ОСОБА_20 ; автомобіля «AUDI A3», що належить ОСОБА_19 ; автомобіля «MERCEDES-BENZ E250 CGI», що належить ОСОБА_19 , жодних речей та документів, які б мали відношення до кримінального провадження виявлено та вилучено не було.

Зауважує, що ОСОБА_7 немає відношення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , протокол про обшук якого наявний в матеріалах справи.

Крім того вказує, що в матеріалах кримінального провадження наявний протокол за результатами проведення оперативно - розшукового заходу візуальне спостереження за особою від 15 серпня 2023 року та протокол огляду предметів від 25 липня 2023 року - результатів проведення оперативно - розшукового заходу, але відсутні будь-які матеріали, які б підтверджували можливість використання матеріалів ОРС у даному кримінальному провадженні, а також ухвали Запорізького апеляційного суду про дозвіл на їх проведення.

Зазначає, що відповідно до протоколу від 25 липня 2023 року, оперативний співробітник оглянув флеш-носій №707т від 10 липня 2023 року та якимось чином встановив, що на аудіофайлах має місце розмови ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та інших осіб.

Вказує, що без наявності протоколів складених саме за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, відповідно до КПК України, неможливо сприймати як доказ вищевказаний протокол, суд позбавлений дійти до висновку, що ці розмови мали місце бути.

Зауважує, що сам зміст викладених розмов не свідчить про причетність осіб до скоєння кримінальних правопорушень.

Зауважує, що протокол від 15 серпня 2023 року, складений за результатами проведення оперативно - розшукового заходу як візуальне спостереження за особою також не містить жодних доказів злочинної діяльності, а лише свідчить про пересування осіб містом та джерело його походження у кримінальному провадженні взагалі невідомо, що свідчить про його недопустимість.

Крім того вказує, що обставини, викладені в протоколі за результатами проведення оперативно - розшукового заходу візуального спостереження за особою від 15 серпня 2023 року суперечить протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 6 липня 2023 року, що ставить під сумнів належність отримання доказів.

Зауважує, що відповідно до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 6 липня 2023 року ОСОБА_22 показала на ОСОБА_7 як на особу, яку бачила з 19 год. 30 хв. до 19 год. 55 хв. 3 липня 2023 року у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в той день, коли була вчинена крадіжка грошових коштів ОСОБА_15 , тим паче, відповідно до протоколу від 15 серпня 2023 року ОСОБА_7 о 19 год. 15 хв. сів у свій автомобіль, а о 19 год. 40 хв. вже був на відстані 1,5 - 2 км. від вказаної у цьому протоколі пред`явлення особи до впізнання за фотознімками адреси.

Вказує, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу орган досудового розслідування не мотивував жодним чином та не просив суд про застосування запобіжного заходу, без визначення розміру застави .

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю та покладанням відповідних обов`язків.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу та вказала, що не було враховано відсутність доказів участі ОСОБА_7 та наявність соціальних зв`язків. Вважалв, що буде достатнім застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу без доповнень.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін. Вказав, що досудове розслідування триває, проводиться аналіз доказів за результатами НСРД, складаються протоколи, а тому застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту буде недостатнім.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки було дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України підтверджуються наступними доказами:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 від 5 липня 2023 року, з якого вбачається, що 4 липня 2023 року вона за місцем свого проживання виявила пропажу грошей в сумі 28600 доларів США, які були заховані в шафі та срібляний ланцюг. Зазначила, що у дворі за місцем проживання, останнім часом стояв підозрілий, невідомий автомобіль чорного кольору марки «Volkswagen», з номерами « НОМЕР_3 »;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 6 липня 2023 року, з якого випливає, що 3 липня 2023 року вона бачила підозріле авто чорного кольору, який стояв біля її під`їзду, за кермом вказаного авто знаходився невідомий їй чоловік. Відкривши двері у під`їзд їй на зустріч вийшов невідомий чоловік, який сів на пасажирське сидіння вищевказаного авто;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 6 липня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_22 впізнала особу, яка зображена на фотознімку №1 ( ОСОБА_7 ), як особу, яку вона бачила в під`їзді коли заходила додому в період часу з 19 год. 30 хв. до 19 год. 55 хв. 3 липня 2023 року;

- протоколом огляду предметів від 25 липня 2023 року, де предметом огляду є протокол про результати проведення оперативно - розшукового заходу - аудіо, - відеоконтроль особи відносно ОСОБА_7 щодо розмов останнього, ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та інших осіб, які ймовірно мають відношення до вчинення злочину;

- протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу візуальне спостереження за ОСОБА_7 від 15 серпня 2023 року.

Із наведеного вбачається, що вказані докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються.

Оцінюючи твердження захисту щодо неналежності певних документів, так як вони не підтверджують викладених у повідомленні про підозру обставин, слід зазначити, що саме сукупність наявних в матеріалах провадження доказів свідчить про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та формують внутрішнє переконання причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, наявні у матеріалах провадження докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Разом із тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність у діях ОСОБА_7 вини у вчиненні злочинів, оскільки питання винуватості у судовому порядку вирішується після надходження обвинувального акту до суду.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводиться відповідними доказами.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення є особливо тяжкими злочинами, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про наявність ризику переховування, оскільки, як вбачається із матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином іноземної держави (Грузія), а відтак може безперешкодно перетнути державний кордон України навіть під час дії воєнного стану.

Наведені факти не самі по собі, а у їх сукупності та взаємозв`язку свідчать про наявність ризику переховування.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні підтверджується тим, що наразі жоден із потерпілих та свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК), а тому будучі обізнаним про анкетні дані потерпілих та свідків, підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

При цьому, слід зазначити, що покази потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю як самостійно, так і через інших осіб впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Крім того, колегія суддів погоджується із наявністю ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні знаходиться на початковій стадії, збір доказів у даному кримінальному провадженні не завершився, а будучі обізнаним з інформацією про кримінальне провадження, про обставини, що є предметом доказування у ньому, про наявність чи відсутність певних доказів, які стали відомі підозрюваному ОСОБА_7 у зв`язку із розглядом клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу та враховуючи його спосіб життя, обставини інкримінованих йому злочинів, він може вчинити дії, які будуть направлені на перешкоджання кримінальному провадженню шляхом своїх неявок на виклики слідчого, а також відмови від участі у слідчих процесуальних діях, тощо.

Крім того, ОСОБА_7 інкримінується скоєння кримінальних правопорушень у співучасті з іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні одного й того ж правопорушення, тому існують підстави вважати, що ці особи можуть бути об`єднані однією метою - унеможливити притягнення їх до кримінальної відповідальності шляхом зміни показів, формування спільної правової позиції, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, на думку колегії суддів є обґрунтований і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, йому інкримінується вчинення ряду умисних корисливих злочинів, вчинених в певний проміжок часу, з метою власного збагачення, що в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та підтвердженими.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий та має місце проживання, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, врахувавши обґрунтованість пред`явленої останньому підозри, наявність вказаних ризиків, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, судом першої інстанції розглянуто питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 будь - якого іншого більш м`якого та альтернативного запобіжного заходу, і апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що на даний час достатнім та необхідним є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 травня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4