Справа № 446/1033/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурор ОСОБА_3 ;

обвинувачений ОСОБА_4 ;

захисник ОСОБА_5 ;

потерпіла ОСОБА_6 ;

представник потерпілої ОСОБА_7 ;

перекладач ОСОБА_8 ;

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.03.2024 за №0000079 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000079 від 15 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ) у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів без можливості внесення застави.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені у ст. 177 КПК України, а саме, ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, так як покарання у виді позбавлення волі може бути розцінене ним як підстава та мотив переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ігнорувати виклики на суд, оскільки в обвинуваченого відсутнє постійне місце проживання на території України, що може стати приводом для неявки на виклики до суду. З метою запобігання вказаним ризикам, а також з врахуванням того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого, прокурор просить суд продовжити підозрюваному строк застосування запобіжного заходу на строк 60 днів без можливості визначення застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав таке клопотання з наведених у ньому доводів, необхідність продовження строку тримання під вартою вважав обґрунтованим, просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а натомість обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Таке прохання обґрунтували тим, що наведені прокурором ризики не свідчать про необхідність обрання найтяжчого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Так, на думку захисника, ризик втечі та переховування обвинуваченого не існує, так як за прецедентною практикою ЄСПЛ суворість покарання сама по собі не може служити підставою тривалого попереднього ув`язнення особи. Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме ігноруванням викликів через відсутність місця проживання на території України, то такий спростовується наявністю договору оренди житла у м. Кам`янка-Бузька, який укладено в інтересах обвинуваченого, а тому обвинувачений має місце для тимчасового проживання і такий ризик відсутній. Також зауважує, що обвинувачений раніше не судимий, свою вину визнає повністю, заподіяну шкоду відшкодував у повному обсязі, не має наміру переховуватися від суду, а тому для нього буде достатньо вжиття запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні пояснили, що у них дійсно немає будь-яких претензій до обвинуваченого, який відшкодував їм шкоду у повному обсязі, а тому вони не заперечують проти зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши питання доцільності продовження строку тримання під вартою, суд встановив наступні обставини справи та вирішуючи клопотання, виходить з наступних мотивів.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 15 березня 2024 року близько 06 години 10 хвилин він керуючи автопоїздом в складі з сідловим тягачем марки «Scania» моделі «N323» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепом «SCHMITZ» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухаючись ним на по автодорозі М-06 сполученням «Київ-Чоп» 509 км + 317 м, що неподалік села Дідилів Львівського району Львівської області в напрямку міста Львів, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги чинних розділів «Правил дорожнього руху», без причин технічного характеру, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автопоїздом в складі з вантажним сідловим тягачем марки «КАМАЗ» моделі «65116» реєстраційний номер НОМЕР_3 та напівпричепом марки «СЗАП» моделі «95171» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 , який внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди 16 березня 2024 року помер у медичному закладі.

Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 березня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25.04.2024 таку ухвалу слідчого судді залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 без задоволення.

02.05.2024 до суду передано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 02.05.2024 справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Як зазначено у ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 розділу ІІ КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглянувши питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оцінивши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу і які передбачені у ст. 177 КПК України.

Так, обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання від вартою, слідчий суддя у суді першої інстанції та колегія суддів у суді апеляційної інстанції виходили з наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 4 частини 1 статті 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання судом не встановлено, що такі ризики перестали існувати на час проведення підготовчого судового засідання.

Так, ризик переховування від суду дійсно існує, оскільки суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у сукупності з такими обставинами справи як незворотні наслідки, які настали в результаті кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, наявність у обвинуваченого громадянства іншої країни та постійного там місця проживання, вказують на наявність цього ризику і суд не знайшов підстав для висновку про його зменшення чи припинення існування.

Посилання обвинуваченого та захисника на практику ЄСПЛ в частині того, що саме по собі обвинувачення не може слугувати виправданням попереднього ув`язнення суд відзначає, що у таких рішеннях ЄСПЛ звертав увагу саме на тривалість такого попереднього ув`язнення, яке не може бути виправдано одною лише тяжкістю обвинувачення.

У даній справі, обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою з моменту його затримання 15.03.2024, тобто на момент вирішення даного клопотання пройшло менше двох місяців, що не може бути визнано як тривале попереднє ув`язнення.

Причому суд наголошує, що з огляду на стадію даного кримінального провадження, яке лише розпочато, суд не заслухав ще жодних пояснень та не дослідив ще жодного доказу у справі, продовження строку дії раніше застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого є правильним та доцільним.

Щодо посилання обвинуваченого та захисника на відсутність ризику перешкоджати кримінальному провадженню ігноруванням викликів, яке може бути пов`язане із відсутністю постійного місця проживання на території України, то суд такі також відхиляє як необґрунтовані.

Так, обвинувачений є громадянином іншої держави, не має в Україні місця постійного проживання, роботи, соціальних зв`язків тощо, оскільки такі у нього наявні на території іншої держави Республіки Польща, що у сукупності з вищеописаними обставинами створює ризик перешкоджання кримінальному провадженню, зокрема шляхом перетину кордону як у законний так і позазаконний спосіб.

Причому суд враховує, що на даний час на території України відбуваються активні бойові дії і органи державної влади, зокрема прикордонна служба мають мешу здатність належно контролювати кордони України, що додатково посилює вищеописаний ризик.

Сам факт наявності договору оренди житла у м. Кам`янка-Бузька ніяким чином не спростовує такого ризику, оскільки таке житло є для обвинуваченого тимчасовим і він у ньому жодного дня не проживав, а сам договір укладений вже під час перебування обвинуваченим під вартою.

Також, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється становить виключно позбавлення волі, враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, відсутність зареєстрованого в Україні місця проживання та офіційного працевлаштування.

За таких обставин суд дійшов переконання, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою, так як за наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з врахуванням стадії кримінального провадження, строку тримання під вартою, таке продовження є виправданим та доцільним, а підстав для застосування домашнього арешту судом не встановлено.

Також, враховуючи положення пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України, а також той факт, що в результаті дій, які інкриміновані обвинуваченому загинула людина, то підстав для визначення застави немає.

Керуючись ст.183, 315 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , поляку, громадянину Республіки Польща, уродженцю села Скужець, гміни Скужець Седлецького повіту Мазоведського воєводства, Республіка Польща, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 липня 2024 року включно.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілій, представнику потерпілої а також направити начальнику Львівського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали постановлено 14.05.2024.

Суддя ОСОБА_1