Справа № 243/560/24
Провадження № 1-кп/243/473/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000942 від 31.12.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теремківці Чемеровецького району Хмельницької області, громадянина України, одруженого, який неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період (посада - стрілець-помічник гранатометника мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління в/ч НОМЕР_1 , солдат), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1)15.11.2016 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2)05.07.2016 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.02.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2023 № 201, солдат ОСОБА_10 перебуває на посаді стрільця-помічника гранатометника мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління в/ч НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України, ст. солдат ОСОБА_11 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, був зобов`язаний свято і непорушно дотримуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військових обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що переводиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, солдат ОСОБА_11 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху, тат маючи можливість належно їх виконувати, діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча, повинен був і міг їх передбачити, допустив їх порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, 30.12.2023, близько 16-00 год, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по проїзній частині вул. Адмірала Синецького у напрямку вул. Музичної, з боку вул. Михайла Петренка, у м. Миколаївка Краматорського району Донецької області, в районі будинку № 8 по вул. Адмірала Синецького, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не обрав безпечну швидкість руху, втратив контроль в керуванні, допустив виїзд за межі проїзної частини дороги в правий бік по ходу свого руху, де скоїв наїзд центральною частиною кузову керованого ним автомобіля на пішоходів ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в цей час рухались по тротуару вул. Адмірала Синецького м. Миколаївка Краматорського району Донецької області, по ходу руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_13 заподіяні такі ушкодження: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; закритий перелом кісток носу; забійна рана правої повіки; множинні садна обличчя праворуч, - які у сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричини короткочасний розлад здоров`я. закритий перелом нижньої щелепи праворуч за ознакою необхідного тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, згідно п. 2.2.2 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

Допущені солдатом ОСОБА_4 порушенні п. 12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, що настала.

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися в порушенні вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, солдат ОСОБА_11 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

23.01.2024 між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000942 від 31.12.2023, з одного боку, та ОСОБА_14 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 468, 472 КПК України.

Згідно з наданою суду разом з обвинувальним актом угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин, у повному обсязі повідомленої йому підозри та висунутого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового розгляду щиро покаявся у скоєному злочині та зобов`язався:

а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;

б) щиро каятися;

в) у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання;

г) не вчиняти до закінчення військової служби військових злочинів.

При укладанні зазначеної угоди про визнання винуватості, прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України, а саме - враховано характер та тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також те, що обвинувачений щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину, надав викриваючи показання відносно себе, бажання продовжувати проходження військової служби та здійснювати захист Вітчизни.

Сторони угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При укладанні угоди враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання своєї винуватості та бажання продовжувати проходження військової служби та здійснювати захист Вітчизни, беручи до уваги інтереси суспільства і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , враховуючи характеристику за місцем проживання та місце служби, його стан здоров`я.

Враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн.

Укладеною угодою обвинувачений ОСОБА_4 підтверджує свою згоду на призначення йому вказаного виду та міри покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_13 не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості та надала прокурору відповідну згоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю визнав, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, зокрема, що 30.12.2023 він, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 , та рухаючись по вул. Адмірала Синецького м. Миколаївка Краматорського району, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які йшли по тротуару на вул. Адмірала Синецького м. Миколаївка. Внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_13 отримала легкі та середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні не брала участь, надала суду заяву з проханням розглядати кримінальне провадження без її участі, просила затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував у обвинуваченого, чи цілком він розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що укладення цієї угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону, і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 51000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок).

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати, понесені у зв`язку з проведенням судових експертиз (висновки № СЕ-19/105-24/46-ІТ від 09.01.2024, № СЕ-19/105-24/261-ІТ від 18.01.2024), на загальну суму 4543,68 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні 68 копійок) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23.01.2024 про визнання винуватості, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000942 від 31.12.2023, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_15 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку.

Визнати ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 51000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 на автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 , який є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Речовий доказ, а саме - автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 , поміщений до майданчику тимчасового утримання транспортного засобу, що знаходиться за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Відродження, 1, - повернути власнику/фактичному користувачу.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз (висновки № СЕ-19/105-24/46-ІТ від 09.01.2024, № СЕ-19/105-24/261-ІТ від 18.01.2024), на загальну суму 4543,68 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні 68 копійок).

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1