Справа № 359/3988/24
Провадження № 1-кс/359/783/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді застави в кримінальному провадженні № 0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 червня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженому, зареєстрованогоза адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не інвалід, депутат, раніше не судимий, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 209 КК України, -

встановив:

18 квітня 2024 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що в провадженні СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000069 від 30 червня 2020 року, за підозрою ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 у липні 2019 року, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 організував та очолив організоване злочинне об`єднання, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, керуючись при цьому бажанням спільного здійснення тяжких злочинів на території Бориспільського району Київської області, метою яких було заволодіння чужим майном земельними ділянками та їх подальшого продажу, що відбувалось систематично, сплановано і під керівництвом ОСОБА_4 . З метою забезпечення існування та функціонування організованої злочинної групи між її учасниками був розроблений єдиний план з розподілом функцій кожного з учасників групи. Відповідно до вказаного плану завданнями і метою існування організованої групи було заволодіння чужим майном, а саме земельними ділянками з метою їх подальшого продажу для забезпечення не закон-ного збагачення учасників групи. Так, ОСОБА_4 , будучи особою, яка має високий рівень знань, володіє відповідними навиками та досвідом у земельній сфері, які надали йому можливість ефективно приховувати злочинні схеми, пов`язані з незаконним заволодінням земельними ділянками, усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійкою злочинною групою, яку він почав формувати у липні 2019 року, обравши направленістю її діяльності заволодіння чужим майном, а саме земельними ділянками на території Бориспільського району Київської області та їх подальшого продажу. Визначившись з напрямом протиправної діяльності та поклавши на себе функції організатора і керівника організованої групи, ОСОБА_4 особисто підібрав її учасників. Забезпечуючи стійкість організованої групи, керованість і тривалість намічених ним злочинних дій, він використовував для відбору кандидатів їх особисті якості схильність до вчинення корисливих злочинів, умови та спосіб їх життя, зв`язки, здатність до підпорядкування, тощо.

Реалізуючи свій злочинний, умисел ОСОБА_4 у липні 2019 року залучив до складу організованої групи ОСОБА_6 , який має відповідне соціальне положення та зв`язки для вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодіння чужим майном земельними ділянками та їх подальшого продажу. Формуючи склад організо-ваної групи, ОСОБА_4 у липні 2019 року при невстановлених досудовим розсліду-ванням обставинах запропонував ОСОБА_6 як особі, яка є головою СТ «Тополька-1», на території якого є земельні ділянки, що потенційно можуть бути привабливими для покупців, прийняти участь у вчиненні запланованих ним злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном в особливо великих розмірах земельними ділянками та їх подальшого продажу. Отримавши від ОСОБА_6 згоду на зайняття спільною злочинною діяльністю у складі організованої групи, ОСОБА_4 за покладеними на себе функціями її організатора і керівника, з метою підготовки до вчинення корисливих злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю правоохоронними органами розробив загальний план, який на етапі створення групи довів ОСОБА_6 та за яким їх дії були направлені на досягнення єдиного злочинного результату. При цьому ОСОБА_4 визначив ОСОБА_6 як учаснику організованої групи та співвиконавцю вчинюваних ним злочинів роль особи, яка буде забезпечувати підшукування потенційних покупців на земельні ділянки, які знаходяться на території садового товариства «Тополька-1» в Бориспільському районі Київської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у липні 2019 року залучив до складу організованої групи ОСОБА_7 , який тривалий час був працівником органів Держгеокадастру, має відповідний досвід у сфері земельних відносин, відповідні навички щодо державної реєстрації земельних ділянок та особисті зв`язки у вказаних органах для безперешкодного вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з протиправним заволодінням чужим майном земельними ділянками та подальшим їх продажем. Формуючи в подальшому склад організованої групи, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах запропонував ОСОБА_7 прийняти участь у запланованих ним злочинах, пов`язаних із заволодінням земельними ділянками на території Бориспільського району Київської області та їх подальшого продажу, повідомивши останньому свої наміри щодо механізму його вчинення. Отримавши від ОСОБА_7 згоду на спільну злочинну діяльність у складі організованої групи, ОСОБА_4 за покладеними на себе функціями її організатора і керівника групи, з метою підготовки до вчинення корисливих злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю правоохоронними органами довів останньому загальний план вчинення злочинів. При цьому ОСОБА_4 визначив ОСОБА_7 , як співвиконавцю злочинів, роль особи, яка на підставі наданих йому повноважень державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгео-кадастру у Київській області, виконуватиме функції зміни кадастрових номерів земельних ділянок шляхом подачі відповідної електронної заяви та за наслідком дій отримання Протоколу виправлення помилки, відповідно якого земельним ділянкам буде присвоєно новий кадастровий номер для здійснення подальших правочинів, пов`язаних із відчуженням земельних ділянок з новими кадастровими номерами. Усвідомлюючи не обхідність залучення до організованої групи більшої кількості учасників для досягнення максимального злочинного результату та уникнення викриття правоохоронними органами, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_4 залучив до складу організованої групи ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах запропонував ОСОБА_8 прийняти участь у запланованих ним злочинах, пов`язаних з протиправним заволодінням чужим майном земельними ділянками на території Бориспільського району Київської області та їх подальшою реалізацією, повідомивши останньому свої наміри щодо механізму їх вчинення. Отримавши від ОСОБА_8 згоду на зайняття спільною злочинною діяльністю у складі організованої групи, ОСОБА_4 за покладеними на себе функціями її організатора і керівника, з метою підготовки до вчинення корисливих злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю правоохоронними органами довів ОСОБА_8 загальний план злочинної діяльності, за яким їх дії були направлені на досягнення єдиного злочинного результату. При цьому ОСОБА_4 поклав на останнього функції з підшукування підставних осіб для посвідчування завідомо підроблених довіреностей, договорів купівлі-продажу земельних ділянок, тим самим надаючи правочинам вигляду законності, забезпечення швидкого доставлення підставних осіб до місця вчинення злочину офісів приватних нотаріусів, під час здійснення правочинів спостерігати за оточуючою обстановкою, щоб у разі виникнення можливих перешкод вчинення злочину відразу попереджувати про це інших учасників групи. Стійкість організованої групи ОСОБА_4 забезпечував за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей. Стійкість злочинного об`єднання, яке створив ОСОБА_4 , знайшла своє вираження у згуртованості та стабільності. Так, між учасниками організованої групи були постійні внутрішні зв`язки. Між керівником групи та її учасниками існував високий рівень узгодженості дій, взаємодовіра, єдині правила поведінки, до яких слід віднести єдину систему вчинення кримінальних правопорушень з чітким розподілом ролей кожного з учасників групи. Характерним було визначення способів конспірації та прикриття злочинної діяльності від викриття правохоронними органами. Зокрема, використання підроблених паспортів громадян України, підроблених карток платників податків (РНОКПП) для посвідчування завідомо підроблених довіреностей, підроблених державних актів на право власності на земельні ділянки. Заздалегідь підшукувались земельні ділянки, приватні нотаріуси, які посвідчуватимуть правочини, для кожного з яких використовувались різні нотаріальні контори та підставні особи, на яких оформлювались доручення для подальшого продажу земельних ділянок. Таким чином, організована ОСОБА_4 злочинна група завдяки розробленим її учасниками заходам убезпечувала себе від викриття і діяла з липня 2019 року до квітня 2020 року на території Бориспільського району Київської області, припинивши своє функціонування у зв`язку із завершенням поставленої мети злочинної групи заволодіння земельними ділянками та їх подальшого продажу. ОСОБА_4 , будучи організатором та керівником злочинної групи, здійснював безпосереднє керівництво діями учасників організованої ним групи і уточнював обов`язки кожного під час вчинення злочинів для досягнення загальної злочинної мети, особисто брав участь у підборі учасників групи, розробляв плани вчинення злочинів, у тому числі вживаючи заходів протидії викриття злочинної діяльності групи правоохоронними органами, розподіляв ролі між учасниками групи, підшукував знаряддя вчинення злочинів, організовував та особисто приймав участь у пошуку об`єктів злочинних посягань, визначав необхідну кількість учасників групи, а також розподіляв кошти, здобуті злочинним шляхом, між учасниками групи.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах організованою групою за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 22 листопада 2018 року); у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах організованою групою за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 22 листопада 2018 року); у використанні завідомо підроблених документів, вчиненому організованою групою за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; у викорис-танні завідомо підроблених документів, вчиненому повторно, організованою групою за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; у вчиненні правочину з іншим майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протииправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції Закону від 10 листопада 2015 року).

Так, 23 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 209 КК України.

В подальшому, 26 лютого 2024 року за результатами розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу слідчим суддею Бориспільського міськрайоннного суду Київської області постановлено ухвалу у справі № 359/1959/2024 від 26 лютого 2024 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в розмірі 2 000 000,00 гривень.

Вказана ухвала слідчого судді 28 березня 2024 року залишена без змін Київським апеляційним судом.

На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області за № 359/1959/2024 від 26 лютого 2024 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Київській області UA 0018661 заставодавцем ОСОБА_9 27 лютого 2024 року внесено заставу у розмірі 2 000 000 грн. 00 коп. та підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з-під варти у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

За час, що минув з моменту обрання запобіжного заходу, ризики, визначені передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Про існування вказаних ризиків свідчать наступні факти, зокрема : п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 22 листопада 2018 року); у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 22 листопада 2018 року); у використанні завідомо підроблених документів, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України; у використанні завідомо підроблених документів, вчиненому повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України; у вчиненні правочину з іншим майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального право-порушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції Закону від 10 листопада 2015 року).

Тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у разі визнання винуватим у вчиненні яких, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років. Окрім цього, ОСОБА_4 має високий майновий стан, а також його близькі особи, наявність нерухомого та рухомого майна, значних грошових заощаджень, які на переконання органу досудового розслідування є достатніми для фінансового забезпечення підозрюваного під час можливого його переховування.

Таким чином, зазначені вище обставини дають підстави вважати, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати.

Без продовження строку застосування запобіжного заходу у виді застави під тягарем отримання максимального покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження які визначені у ст. 2 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ).

Оскільки, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, необхідно врахувати, що інкримінований підозрюваному злочин ймовірно вчинений ним у співучасті з іншими особами, залучення яких відбувалося саме підозрю-ваним, що дозволяє координувати свої дії та показання з такими особами, впливаючи на зміст, характер та обсяг їх показань та процесуальної поведінки, а також імовірний вплив на інших підозрюваних.

Таким чином, продовжує існувати актуальність ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

В обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу у виді застави прокуро-ром також зазначено, що вказане кримінальне провадження перебуває на стадії завершен-ня досудового розслідування та триває процес ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Тому прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 та продовжити строк дії покладених на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 заперечував з приводу задоволення клопотання, оскільки запобіж-ний захід у виді застави є безстроковим і не передбачає його проводження. Крім того, вказані в клопотанні ризики п.1, 3 ч. 1 ст. КПК України є необґрунтованими та не підтвердженні жодними доказами. Вказав, що місце проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, а також зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання прокурора в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді застави, однак категорично заперечив щодо продовження дії обов`язків, покладених на нього слідчим суддею при зміні запобіжного заходу на заставу. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що є керівником юридичних установ, місцезнаход-ження яких зареєстроване в м. Київ, він також є учасником багатьох господарських та цивільних справ, для участі у яких він зобов`язаний з`являтись в суди особисто, які також розташовані в м. Києві. Орган досудового розслідування розташований в м. Бориспіль, матеріали кримінального провадження відкрито і він, як підозрюваний, прибуває до слідчого на ознайомлення з матеріалами. Крім того, сімейний лікар підозрюваного знаходиться не в с. Вороньків Бориспільського району Київської області. Відтак, для здійснення управлінських функцій товариствами, прийняття участі у розгляді господар-ських, цивільних справ, виїзду до сімейного лікаря чи органу досудового розслідування ОСОБА_4 , через покладені на нього обов`язки, весь час змушений звертатись до слідчого за отриманням дозволу. Це, на переконання підозрюваного, порушує його конституційні права та прямо перешкоджає у реалізації прав, передбачених КПК України при розслідуванні кримінального провадження за № 0000069.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши докази, приєднані до клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До таких заходів, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, належать також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом, поміж іншим, є застава.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є за без-печення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продов-жити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 22 листопада 2018 року), а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах організованою групою за ознаками кримінального правопорушення (злочину); у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 22 листопада 2018 року), а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах організованою групою за ознаками кримінального право-порушення (злочину); у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у використанні завідомо підроблених документів, вчиненому організованою групою за ознаками кримінального правопорушення (злочину); у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у використанні завідомо підроблених документів, вчиненому повторно, організованою групою за ознаками кримінального правопорушення (злочину); у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції Закону від 10 листопада 2015 року), а саме: у вчиненні правочину з іншим майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протииправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення (злочину) (а.с.143-156).

26 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 2000000,00 грн., з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України (а.с. 157-168). Вказану ухвалу слідчого судді 28 березня 2024 року залишено без змін Київським апеляційним судом.

27 лютого 2024 року заставодавцем ОСОБА_9 внесено заставу у розмірі 2 000 000 грн. 00 коп. на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Київській області та підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з-під варти у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені у ст. 178 КПК України.

Відповідно положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрював-ного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрю-ваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотри-мання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрює-ться, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покла-дених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно вимог абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального право-порушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах дані слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 209 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформа-ція, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. На переконання слідчого судді фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що прокурор дійшов обгрунтованого висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального право-порушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, перед-бачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провад-женні, перешкоджати провадженню іншим чином, тобто про існування обставин, перед-бачених ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків прокурор навів змістовні доводи, з якими погоджується слідчий суддя.

Окремо слідчий суддя враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, та міцність його соціальних зв`язків. Зокрема наявність постійного місця проживання у ОСОБА_4 , те що останній одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто відомості, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України , проте з урахуван-ням вищевказаних обставин, суд погоджується з висновками прокурора про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді застави відповідає характеру та тяжкості діяння, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення підозрюваного від досудового розслідування.

При цьому, відсутні й передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Відповідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Межі у яких визначається розмір застави, передбачені ч. 5 ст. 182 КПК України, відповідно положень якої, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2 000 000,00 грн., зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та неухильне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, які передбачено ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, для запобігання цим ризикам слідчий суддя вважає за можливе продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави з покладеними на ОСОБА_4 обов`язками. Слідчий суддя перевірив можливість застосування альтернативних запобіж-них заходів, проте враховуючи особу підозрювавного, обґрунтованість підозри, застосу-вання інших альтернативних заходів не є обґрунтованим та не унеможливлює реалізацію вищевказаних ризиків.

Щодо доводів сторони захисту про те, що запобіжний захід у вигляді застави є безстроковим і не передбачається його продовження, то вони не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строку дії застави, як запобіжного заходу, не передбачено.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрювану особу строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно норм кримінал-льного процесуального Кодексу, діє до моменту прийняття остаточного рішення, оскільки відповідно ст.182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.

Окрім того, запобіжні заходи, у тому числі застава, застосовуються для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді відповідно ч. 5 ст. 194 КПК України та передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 7ст. 42 КПК України.

Визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути застосовані додатково до обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Обов`язки підозрюваного, передбачені в ч. 7ст. 42 КПК України, покладаються на нього процесуальним законом і діють з часу набуття особою статусу підозрюваного, незалежно від застосування запобіжного заходу.

Так, ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року, на ОСОБА_4 покладені наступні обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, а саме із АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні. Встановлено, строк дії обов`язків, що покладаються цією ухвалою на ОСОБА_4 у разі внесення застави до 23 квітня 2024 року.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що існують законні підстави для продовження строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України, на 60 днів.

Також на обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розсліду-вання, прокурором у клопотанні зазначено, що вказане кримінальне провадження пере-буває на стадії завершення досудового розслідування та триває процес ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи, що обсяг матеріалів складає 9 томів, а початок ознайомлення з матеріалами розпочато 15 квітня 2024 року, тобто з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування, тривалість строку, протягом якого вказане досудове розслідування може бути закінчене, залежить наразі від активності підозрюваних та їх захисників у процесі ознайомлення. За таких обставин, орган досудового розслідування не має можливості закінчити досудове розслідування.

Зазначене, на думку слідчого судді, прямо вказує на об`єктивну неможливість завершити досудове розслідування з направленням в подальшому обвинувального акту до суду в межах строку, визначеного раніше.

Доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для продовження застосування запобіжного заходу у виді застави та необґрунтованість ризиків, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки внаслідок складності провадження, та великого обсягу матеріалів кримінального провадження, наданого підозрюваним та їх захисникам для ознайомлення, існує об`єктивна неможливість завершення досудового розслідування у встановлені строки, що поряд з наявністю ризиків, які на даний час не зменшилися, є правовою підставою для продовження строку дії обраного запобіжного заходу.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи захисника, щодо відсутності підстав для встановлення додаткового обов`язку, а саме - не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрюваний проживає - з АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та фактично проживає в м. Київ.

Так, сторона захисту вважає, що встановлення даного обмеження є таким, що порушує права підозрюваного гарантовані Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка міститься в ст. 6 «Право на справедливий суд» та Європей-ською Хартією прав пацієнтів 2002 року, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та Конституцією України.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Однак, доказів проживання або перебування ОСОБА_4 саме за адресою реєстрації чи за іншою адресою у місті Київ, про зміну місця фактичного проживання у АДРЕСА_4 » на іншу адресу, слідчому судді не надано.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 в заявах, адресованих слідчому ОСОБА_14 у даному кримінальному провадженні, сам вказує місцем свого проживання наступну адресу : АДРЕСА_4 ».

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що існують законні підстави та виправдана необхідність для задоволення поданого прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 та продовження строку дії покладених на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176-198, 205, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді застави в кримінальному провадженні № 0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 20 червня 2024 року, але у межах строку досудового розслідування.

Продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, на 60 днів, а саме :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, а саме із села Вороньків Бориспільського району Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії цієї ухвали встановити до 24 години 00 хвилин 20 червня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 26 квітня 2024 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1