Справа № 650/2652/23
провадження №1-кс/650/307/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Васильків Васильківського району, Київської області, громадянина України, із вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, навідника зенітного артилерійського відділення взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

за обвинуваченям у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість обвинувачення підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність продовження обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на те, що раніше заявлені ризики, передбачені у пунктах 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, які до цього часу продовжують існувати не зменшились і не втратили своєї актуальності.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість обвинувачення, а наявних ризиків та їх не зменшення достатньо для продовження раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підстав для зміни вказаного запобіжного заходу він не вбачає, оскільки тримання обвинуваченого під домашнім арештом, з огляду на обставини справи, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні слідчий також підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що відносно обвинуваченого необхідно ухвалити рішення про продовження строку дії обраного запобіжного заходу, з огляду на ті ризики, які були встановлені судом та які наразі не зменшилися.

На судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він заперечує проти клопотання прокурора та просить змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, з направленням його за місцем проживання.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора зазначивши про необґрунтованість вказаних у ньому ризиків та достатність обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною першою статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з частиною третьою статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з частиною третьою статті 199 КПК України строк клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з частиною п`ятою статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з частиною шостою статті 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003371 від 15 листопада 2023 року, повідомленням про підозру від 15 листопада 2023 року, яке було вручене останньому 15 листопада 2023 року, обвинувальним актом від 13 березня 2024 року, який надійшов до Великоолександрівського районного суду Херсонської області 14 березня 2024 року.

Відповідно до вказаного обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він ІНФОРМАЦІЯ_2, близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи у районі виконання завдань за призначенням, знаходячись в кімнаті літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 , вільний від виконання обов`язків військової служби час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до солдата ОСОБА_6 , переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя особи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв до рук ввірений йому у службове користування 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 1988 року виготовлення, та спрямувавши його у напрямку ОСОБА_6 здійснив множинні постріли, частина з яких влучила у ОСОБА_6 , внаслідок чого останній помер на місці.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною першою статті 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість обвинувачення підтверджується такими доказами:

протоколом огляду місця події від 15.11.2023, у ході якого було зафіксовано місце вчинення кримінальних правопорушень за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучено предмети, що можуть містити сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема автомат АК-74 № НОМЕР_3 , 1988 року випуску, 38 стріляних гільз калібру 5,45 мм, кулю калібру 5,45 мм, магазини до АК, патрони калібру 5,45 мм, та одяг загиблого ОСОБА_6 ;

протоколом огляду від 15.11.2023, у ході якого було вилучено автомат АК 74 № НОМЕР_2 , 1988 року випуску, магазини до АК та патрони калібру 5,45 мм;

показаннями свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких ІНФОРМАЦІЯ_2, в період часу з 01.00 год. по 01.30 год., він особисто бачив, як в приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 на позивний « ОСОБА_9 » здійснив 6-7 пострілів зі свого автомата по ногам військового з позивним « ОСОБА_10 », про те жодного разу так і не влучив. При цьому « ОСОБА_9 » говорив «ОСОБА_10»: «Якщо ти мене не випустиш, то я тебе застрелю». Приблизно через 20 хвилин після цього, ОСОБА_7 почув автоматну чергу, після чого у літній кухні виявив «ОСОБА_10» мертвим на підлозі;

показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких ІНФОРМАЦІЯ_3, близько 03.00 години, до нього додому прийшов військовослужбовець з позивним « ОСОБА_9 », який під час спілкування йому зізнався у тому, що застрелив свого побратима;

показаннями свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких ІНФОРМАЦІЯ_2 він забирав із домоволодіння ОСОБА_13 . ОСОБА_4 , та останній повідомив, що під час сварки здійснив вбивство ОСОБА_6 ;

показаннями ОСОБА_4 , відповідно до яких він вину у вчиненні вбивства ОСОБА_6 визнав в повній мірі, та щиро у цьому розкаюється;

висновком експерта №74-МК, відповідно до якого при досліджені футболки та штанів (одяг трупа ОСОБА_6 ) виявлені пошкодження на задній поверхні футболки- шість вхідних кульових пошкоджень. На передній поверхні футболки виявлені вихідні кульові пошкодження. Пошкодження спричинені кулями, до складу яких входили сполуки міді. Постріли здійснені з близької дистанції в межах дії супутніх продуктів пострілу. На штанах на задній поверхні - два вхідних кульових пошкодження. На передній поверхні штанів- два вихідних пошкодження. Не виключено, що штани не є першою слідоприймаючою поверхисю і виганикулі потрапиу поду коколження через футболку.

висновком експерта №КСЕ-19/115-23/16556 від 08.12.2023, відповідно до якого: 1) наданий на дослідження предмет є 5,45 - мм автоматом Калашникова "АК-74", № НОМЕР_2 1988 року виготовлення, виробництва "Іжевського машинобудівного заводу. Даний автомат виготовленим промисловим способом та є придатним до стрільби; 2) надані на дослідження 38 гільз стріляні з наданого на експертизу 5,45 - мм автомата Калашникова "АК-74", № 5 року виготовлення;

висновком експерта №СЕ-19/122-23/4399-ФХВР від 21.12.2023 відповідно до якого: У складі нашарувань на поверхні наданої на дослідження куртки (вилученої в ході затримання ОСОБА_4 ) виявлено сліди нітрат-іонів та дифеніламіну (стабілізатора нітроцелюлозних порохів).Наявність нітрат іонів тa дифеніламіну (стабілізатора нітроцелюлозних порохів) характерна для продуктів пострілу бездимним (нтроцелюлозним) порохом. У складі нашарувань на поверхні наданих на дослідження рукавиць (вилучених в ході затримання ОСОБА_4 ) виявлено сліди нітрат-іонів та дифеніламіну (стабілізатора нітроцелюлозних порохів). Наявність нітрат іонів тa дифеніламіну (стабілізатора нітроцелюлозних порохів) характерна для продуктів пострілу бездимним (нтроцелюлозним) порохом;

іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15 листопада 2023 року встановлено, що стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, з метою запобігти ризикам передбаченим пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України. Строк дії ухвали визначено до 13 січня 2024 року включно, який ухвалами слідчих суддів неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою слідчого судді від 14 лютого 2024 року до 15 березня 2024 року.

Слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжує існувати та не зменшився, адже останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним (позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення обвинуваченим знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення продовжує існувати та не зменшився, адже останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може вжити заходів щодо їх знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які ще не були вилучені та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обвинуваченим, що, в свою чергу, неминуче призведе до втрати матеріальних слідів злочину.

Слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення впливу обвинуваченим на свідків та потерпілих з метою надання ними недостовірних показань продовжує існувати та не зменшився, адже останній може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_4 будучи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочинів, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на свідків або інших осіб, які встановлюються, а саме інших співслужбовців, знайомих, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню.

Слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення обвинуваченим перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином продовжує існувати та не зменшився, адже останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підтвердженням вказаного ризику є те, що ОСОБА_4 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця постійного мешкання під виглядом термінового службового відрядження до іншої місцевості, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати обвинуваченого та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду. Також, обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини обвинуваченого тощо).

Слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення обвинуваченим вчинення іншого кримінального правопорушення продовжує існувати та не зменшився, адже останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема пов`язане з ухиленням від обов`язків проходження військової служби, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вирішення питання про призначення справи до розгляду у підготовчому судовому засіданні наразі неможливе, з огляду на відсутність у Великоолександрівському районному суді Херсонської області суддів, які не ухвалювали рішення в межах досудового розслідування, а отже мають право її розглядати, з урахуванням обмежень визначених статтею 76 КПК України.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що наведені вище ризики, які були підставою для застосування стосовно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшилися, а вирішити питання про визначення нового складу суду до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу неможливо з об`єктивних причин, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.

При продовженні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів; можливість призначення покарання обвинуваченому в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; відсутність відомостей про особливі хвороби у обвинуваченого; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; перебування його на службі в ЗСУ; репутацію обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Вимоги захисника та обвинуваченого щодо зміни діючого запобіжного заходу на домашній арешт позбавлені переконливого обґрунтування, адже заявляючи про це вони посилалися виключно на відсутність ризиків, які були при розгляді клопотання встановлені. Стороною захисту також не було наведено обставин, які б свідчили про можливість забезпечення встановлених ризиків запропонованим запобіжним заходом.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, керуючись положенням частини третьої статті 197 КПК України, виходить зі стадії на якій перебуває зазначене кримінальне провадження - стадії судового розгляду, у зв`язку з чим строк запобіжного заходу обмежується 60 днями з моменту ухвалення відповідного рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою застосований стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, без застосування застави.

Строк дії ухвали до 12 травня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 18 березня 2024 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1