Провадження 1-кп/522/1395/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0002827 від 07.10.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тирасполь Республіки Молдова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Одеси, громадянина України, не одруженого (перебуває в цивільному шлюбі), працює кур`єром-експедитором в ПП «Альбус-Форс», з середньою спеціальною освітою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

-30.07.2013 року Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст. 185 ККУ до 2 років позбавлення волі;

-11.05.2023 року вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.2 ст. 286 ККУ до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисники - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачені - ОСОБА_4 , ОСОБА_11 ,

інші учасники кримінального провадження:

потерпілий- ОСОБА_12 ,

УСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

1.Формулювання обвинувачення ОСОБА_13

07.10.2018 приблизно о 12:50 ОСОБА_11 , перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля марки "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером ПМР "ІА652СВ", під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по вулиці Канатній в м. Одесі, діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, маючи намір на відкрите заволодіння з корисливих мотивів чужим майном, визначили об`єктом протиправного посягання рюкзак, що належав пішоходу ОСОБА_12 , який рухався по пішохідній частині вулиці.

У вказаний час, невстановлена особа наказала водієві автомобіля марки "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером НОМЕР_1 "ІА652СВ" ОСОБА_4 , який не був обізнаний із їхніми протиправними намірами, негайно зупинитися біля будинку АДРЕСА_3 , після чого разом із ОСОБА_11 вийшла із салону автомобіля і швидко наблизилася до ОСОБА_12 .

Діючи відкрито, згідно розподілених ролей, ОСОБА_11 зупинився неподалік та спостерігав за діями невстановленої особи, яка зірвала з потерпілого рюкзак зеленого кольору вартістю 200 грн, в якому перебував мобільний телефон марки "Дуга" вартістю 400 грн, після чого почав втікати в напрямку автомобіля марки "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером ПМР "ІА652СВ".

В цей час ОСОБА_11 , з метою утримання чужого майна, здійснив із пістолету-револьверу «SNIPE-3» № НОМЕР_2 калібру 4 мм один постріл в потерпілого ОСОБА_12 , після чого разом із невстановленою особою повернулися до автомобіля "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером ПМР "ІА652СВ" під керуванням ОСОБА_4 , на якому співучасники залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Викраденим майном ОСОБА_11 та невстановлена особа розпорядилися на власний розсуд, завдавши ОСОБА_12 майнову шкоду у загальному розмірі 400 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

2.Формулювання обвинувачення ОСОБА_4

07.10.2018 приблизно о 12:50 ОСОБА_14 , перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля марки "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером ПМР "ІА652СВ", під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по вулиці Канатній в м. Одесі, діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, маючи намір на відкрите заволодіння з корисливих мотивів чужим майном, визначили об`єктом протиправного посягання рюкзак, що належав пішоходу ОСОБА_12 , який рухався по пішохідній частині вулиці.

У вказаний час, невстановлена особа наказала водієві автомобіля марки "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером НОМЕР_1 "ІА652СВ" ОСОБА_4 , який не був обізнаний із їхніми протиправними намірами, негайно зупинитися біля будинку АДРЕСА_3 , після чого разом із ОСОБА_11 вийшла із салону автомобіля і швидко наблизилася до ОСОБА_12 .

Діючи відкрито, згідно розподілених ролей, ОСОБА_11 зупинився неподалік та спостерігав за діями невстановленої особи, яка зірвала з потерпілого рюкзак зеленого кольору вартістю 200 грн, в якому перебував мобільний телефон марки "Дуга" вартістю 400 грн, після чого почав втікати в напрямку автомобіля марки "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером ПМР "ІА652СВ".

В цей час ОСОБА_11 , з метою утримання чужого майна, здійснив із пістолету-револьверу «SNIPE-3» № НОМЕР_2 калібру 4 мм один постріл в потерпілого ОСОБА_12 , після чого разом із невстановленою особою повернулися до автомобіля "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером ПМР "ІА652СВ" під керуванням ОСОБА_4 , на якому співучасники залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Викраденим майном ОСОБА_11 та невстановлена особа розпорядилися на власний розсуд, завдавши ОСОБА_12 майнову шкоду у загальному розмірі 400 гривень.

ОСОБА_4 07.10.2018 приблизно о 12:50, перебуваючи біля керованого ним автомобілю марки "Мерседес Бенц 200 Е", білого кольору, з реєстраційним номером ПМР " НОМЕР_3 ", будучи достовірно обізнаним про вчинення ОСОБА_11 та невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділені у окреме кримінальне провадження за ознаками вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 ККУ, маючи реальну можливість, не повідомив правоохоронні про вчинення вказаними особами тяжкого злочину, а натомість, діючи умисно, маючи намір на заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не будучи членом сім`ї чи близьким родичом особи, якою вчинено злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинив активні та пасивні дії, направлені на приховування злочину, а саме: дозволив вказаним особам залишити місце події на керованому ним транспортному засобі, та не повідомив правоохоронний орган про місцезнаходження вказаних осіб і викрадене майно.

Тим самим, ОСОБА_4 перешкоджав у своєчасному виявленні та розкритті злочину, а також у притягненні винних осіб до кримінальної відповідальності.

За наведених обставин, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 396 КК України, за ознаками: заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Пред`явлене органами досудового розслідування обвинувачення, яке визнане судом недоведеним

Органами досудового розслідування ОСОБА_11 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні, злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 ККУ, за наступних обставин.

07.10.2018 приблизно о 12:50 ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження) на автомобілі марки "Мерседес Бенц 200 Е", білого кольору, з реєстраційним номером ПМР " НОМЕР_3 ", під керуванням ОСОБА_4 (на підставі довіреності належить останньому) перебували на АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа помітили ОСОБА_12 , який у той момент рухався пішки по вул. Канатній в м. Одеса, маючи при собі рюкзак зеленого кольору.

При виді ОСОБА_12 у ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та невстановленої в ході досудового розслідування особи виник єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння будь-яким майном, яке у той момент фактично перебувало у ОСОБА_12 . В подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа вступили у злочинну змову та визначили предметом свого злочинного посягання рюкзак зеленого кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, усі разом покинули вищевказаний автомобіль та почали переслідувати ОСОБА_12 , а саме наздоганяти останнього, при цьому, погрожуючи предметом зовні схожим на пістолет.

ОСОБА_12 , реально сприймаючи вказані погрози, злякавшись за своє життя та здоров`я, почав тікати. З метою подолання опору потерпілого, ОСОБА_11 здійснив один постріл з пістолета марки Snipe3 №Х0385 калібру 4 мм, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 вогнепальне поранення м`яких тканин передньої поверхні правого стегна. У результаті вказаного поранення ОСОБА_12 впав на землю.

Наздогнавши ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа заволоділи рюкзаком зеленого кольору (вартістю 200 грн), в якому перебував мобільний телефон марки "Дуга" (вартістю 400 грн) та грошові кошти в сумі 200 грн.

В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення, на автомобілі марки "Мерседес Бенц 200 Е", білого кольору, з реєстраційним номером ПМР " НОМЕР_3 ", зникли, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 880 грн.

Стороною обвинувачення зазначені дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 187 ККУ України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Позиція сторони захисту

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого стороною обвинувачення злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 ККУ, не визнав у повному обсязі, пояснивши наступне.

07.10.2018р. він підробляв, надаючи в приватному порядку послуги з перевезення фізичним особам. Приблизно о 12 год. 30 хв., керуючи автомобілем Мерседес Бенц 200 Е, з реєстраційним номером НОМЕР_4 , рухаючись в районі 5-ї станції Фонтанської дороги в м.Одесі у напрямку ОНЮА, він побачив знайомого - користувача його послугами з перевезення ОСОБА_11 та іншу невідому особу чоловічої статі, яка намагалася зупинити транспортний засіб. Він здійснив зупинку, привітався з ОСОБА_11 і поцікавився його намірами. ОСОБА_11 повідомив, що йому та вказаній особі на ім`я ОСОБА_15 необхідно завітати до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого на АДРЕСА_4 , після чого повернутися на 5-ту ст. Фонтанської дороги. Він погодився на таку пропозицію та відвіз вказаних осіб до місця призначення. Особа на ім`я ОСОБА_15 приблизно на 15 хвилин відлучилася до магазину, після чого вони вирушили у напрямку п`ятої станції Великого фонтану. Під час руху по АДРЕСА_3 ОСОБА_15 несподівано почав дуже голосно кричати та вимагати щоб він негайно зупинив автомобіль, не пояснюючи причини. Перелякавшись, він, на виконання вимоги ОСОБА_15 , відразу зупинив автомобіль, оскільки вважав, що трапилась неординарна подія. При цьому не був обізнаний про наміри останнього. Після зупинки автомобіля ОСОБА_15 вибіг і наблизився до раніше йому незнайомого ОСОБА_12 . ОСОБА_11 також вийшов із автомобіля і почав рухатися в їх бік, а він залишився поруч, оскільки не розумів, що відбувається. Знаходячись біля відкритих передніх дверей водія, він побачив як ОСОБА_15 підбіг до ОСОБА_12 , після чого між ними почалася штовханина. Згодом ОСОБА_15 почав бігти у зворотному напрямку до автомобіля, а ОСОБА_11 , який знаходився неподалік від них та спостерігав за ходом подій, несподівано дістав пістолет та здійснив один постріл у потерпілого ОСОБА_12 , внаслідок чого останній впав на землю.

Повернувшись до автомобіля, ОСОБА_15 розповів йому та ОСОБА_11 , що він знає ОСОБА_12 як особу, яка шляхом розкладок збуває наркотичні засоби, тому начебто хотів його затримати та викликати поліцію.

Будучи збентеженим та наляканим він, залишив разом із вказаними особами місце пригоди.

Про дійсні наміри ОСОБА_15 він не був обізнаний та не знав, що у ОСОБА_11 з собою був пістолет. Наполягає, що попередньої домовленості з обвинуваченим ОСОБА_11 та раніше не знайомою особою на ім`я ОСОБА_15 у нього не було. Жодних намірів на вчинення протиправних дій з ними він не мав та став заручником збігу наведених обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчинені інкримінованого стороною обвинувачення злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 ККУ, не визнав у повному обсязі, та пояснив, що 07.10.2018 він погодився поїхати зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_15 до магазину " ОСОБА_16 " для покупки портативної акумуляторної батареї. Вони стояли на узбіччі Фонтанської дороги у м.Одесі у напрямку вулиці Сегедської, ОСОБА_15 зупиняв автомобілі. На його вимогу зупинився знайомий таксист ОСОБА_4 , який до цього неодноразово надавав йому послуги з перевезення. Домовившись про умови надання послуг, вони сіли в салон автомобіля і вирушили до магазину «Ельдорадо». ОСОБА_15 відлучився на деякий час, придбав акумулятор, а коли повернувся назад, то ОСОБА_4 повіз їх в протилежному напряму на 5-ту ст. Фонтанської дороги. Рухаючись по вул. Канатній перед вул. Сегедською, ОСОБА_15 побачив потерпілого ОСОБА_12 , після чого дуже голосно крикнув ОСОБА_4 щоб той негайно загальмував та зупинив автомобіль. Після несподіваної зупинки, ОСОБА_15 вибіг з автомобіля та побіг у сторону ОСОБА_12 . Він ( ОСОБА_11 ) вийшов та пішов за ним. З невідомих причин, між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 почалася штовханина, під час якої останній завдав ОСОБА_15 декілька ударів. В цей момент він дістав пістолет, який носив із собою, і здійснив один постріл у ногу ОСОБА_12 для того, щоб припинити бійку. Особистими речами потерпілого ОСОБА_12 він не заволодівав та не бачив, щоб їх брав ОСОБА_15 . Після пострілу бійка припинилася і вони побігли назад до автомобіля ОСОБА_4 Повернувшись, ОСОБА_15 розповів їм, що знає ОСОБА_12 , як особу, яка розкладає наркотичні засоби, тому він хотів його схопити та викликати поліцію. Звертає увагу, що коли між ОСОБА_12 та ОСОБА_15 почалася бійка, він здійснив постріл у ногу ОСОБА_12 , оскільки останній вдарив декілька разів ОСОБА_15 та почав йти в його сторону, будучи агресивно налаштованим. При цьому він лише переслідував мету запобігти подальшому розвитку конфлікту. Після того, як ОСОБА_12 внаслідок пострілу впав на землю, він злякався і повернувся назад до автомобіля ОСОБА_4 , який відвіз їх на Фонтанську дорогу.

Докази, надані стороною обвинувачення, які були досліджені під час судового розгляду.

Показання потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні 15.03.2019р. пояснив, що у вказаний час та день він рухався по вулиці Канатній у м.Одесі та побачив як зупинився автомобіль Мерседес білого кольору, з якого вийшли три особи чоловічої статі. Оскільки дві особи почали рух в його напрямку, то він злякався і почав бігти. Один із вказаних чоловіків наздогнав його, зірвав портфель і почав втікати. Повернувшись назад, він побачив ОСОБА_11 , який тримав у руці пістолет та несподівано здійснив у нього постріл, завдавши поранення стегна правої ноги.

В цей час ОСОБА_4 знаходився поруч із автомобілем.

Після цього вказані особи сіли в автомобіль і залишили місце події разом із його рюкзаком.

Особа, яка відібрала у нього рюкзак, також сіла в салон автомобіля. Майнову шкоду йому відшкодовано. До моменту заволодіння невстановленою особою його рюкзаком, він не бачив ОСОБА_11 та пістолет.

Також потерпілий зазначив, що обвинувачених він раніше знав. Хто саме був за кермом йому невідомо. Гроші у сумі 280 грн він тримав, він їх випустив під час вказаної події, куди саме вони поділися - йому невідомо. Він не бажає, щоб обвинувачених позбавляли волі.

В подальшому, потерпілий ОСОБА_12 подав заяву про продовження розгляду обвинувального акту без його участі.

Відповідно до цієї заяви, ОСОБА_12 вказує, що до ОСОБА_4 в нього не має жодних претензій. На його думку, орган досудового розслідування невірно кваліфікував дії ОСОБА_4 , оскільки останній будь-яких протиправних дій відносно нього чи його майна не вчиняв.

З ОСОБА_11 він повністю примирився, і як наслідок, теж не має до нього жодних претензій.

Показання свідків.

Сторона обвинувачення на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, посилається на показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

- Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , допитані безпосередньо під час судового провадження, пояснили, що не були присутніми під час події (інкримінованого злочину), у зв`язку із цим не можуть повідомити про обставини, що підлягають доказуванню, та які мають значення для цього кримінального провадження.

Пояснили, що вони були залучені у якості понятих під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживанням ОСОБА_4 .

Отже, суд не може враховувати їх показання як докази, оскільки зазначені показання свідків у розумінні статті 85 КПК України є неналежним. Жодних відомостей, що вказують на вчинення обвинуваченими розбійного нападу на потерпілого, зазначені свідки суду не повідомили.

- Свідок ОСОБА_20 показав в судовому засіданні, що у минулому знав лише обвинуваченого ОСОБА_4 , останній певний період часу проживав разом із ним в орендованій квартирі по АДРЕСА_4 , в його користуванні перебував автомобіль «Мерседес» білого кольору. 07.10.2018 року у вечірній час до їх помешкання із обшуком навідалися працівники поліції, пояснивши, що якась особа підстрелила іншу особу. Під час обшуку знайшли пістолет, який належить йому, тобто ОСОБА_20 , та не має відношення до даного кримінального провадження.

- Свідок ОСОБА_17 , який імовірно був єдиним очевидцем злочину, викликався до суду на протязі п`яти років. Стороною обвинувачення та судом вживалися усі можливі дії для забезпечення його явки до суду з метою допиту, утім свідок ОСОБА_17 відповідно до вимог статей 23, 65 КПК України свої показання не надав, а тому суд позбавлений можливості їх перевірити, оцінити та врахувати.

Письмові докази.

- Протокол прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 07.10.2018 року, згідно із яким потерпілий ОСОБА_12 просив вжити заходи до невстановлених осіб які із застосування пристрою для відстрілу заволоділи його майном.

- Протокол огляду місця події від 07 жовтня 2018 року, згідно із яким слідчий відділення поліції, за участю понятих та спеціаліста, у період часу із 13 години 10 хвилин до 14 години провів огляд ділянки місцевості, що розташована біля будинку АДРЕСА_5 . Під час огляду на асфальтовому покритті виявлені численні сліди темно-бурого кольору, з яких взято змиви ( а.с.2-4).

Вказаний письмовий доказ підтверджує факт наявності плям бурого кольору за адресою: АДРЕСА_5 . Інших фактичних обставин кримінального правопорушення не містить. В подальшому експертні дослідження вилучених змивів речовини бурого кольору не проведено та її походження не встановлено. Крім цього, на місці події не вилучено ні кулю, ні гільзу, які мали там знаходитися у зв`язку із застосуванням ОСОБА_11 вогнепальної зброї до потерпілого.

- Протокол огляду місця події від 07 жовтня 2018 року, згідно із яким слідчий відділення поліції, за участю понятих, у період часу із 14 години 11 хвилин до 15 години 30 хвилин провів огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_6 , на якій знаходився автомобіль «Мерседес 200Е» держномер ІА652СВ у закритому стані. Під час огляду на поверхні автомобіля виявлено та вилучено 13 слідів пальців рук (а.с.6-8). Матеріали справи не містять відомостей про проведення експертних досліджень вилучених слідів.

- Протокол обшуку від 07.10.2018 року, згідно із яким слідчий відділення поліції, за участю понятих та спеціаліста, у період часу з 15 години 52 хвилини до 18 години 95 хвилин провів невідкладний обшук у автомобілі «Мерседес 200Е» держномер ІА652СВ, який знаходився біля будинку АДРЕСА_6 . Під час обшуку в салоні автомобіля на задніх пасажирських сидіннях виявлено шкіряну куртку світло-коричневого кольору. З карману зберігання лівих передніх дверей вилучено кепку «Адідас» чорного кольору. З поверхні салону авто взято 5 змивів, два сліди запаху та 5 потожирових слідів. Виявлені сліди та речі упаковані та вилучені (а.с.11-15).

Водночас згідно із вказаним протоколом, під час обшуку не було вилучено знарядь або засобів вчинення кримінального правопорушення, у тому числі пістолет-револьвера, а також речей потерпілого: рюкзак, грошові кошти, тощо. В ході подальшого досудового розслідування місцезнаходження вказаних речей і предметів так і не було встановлено.

Насамперед, відомості, відображені у даному протоколі обшуку, стосуються речей та предметів постійного користувача даного транспортного засобу ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді від 10.10.2018 року на вказані речі, вилучені під час обшуку автомобіля накладено арешт (а.с.16-17).

- Протокол огляду предметів від 07 жовтня 2018 року, згідно із яким слідчий оглянув вилучені в ході проведення огляду і обшуку автомобіля автомобіль «Мерседес Бенц 200Е» держномер ІА652СВ речі.

- Речові докази:

Постановою слідчого від 08.10.2018 року до матеріалів справи долучено наступні речові докази:

- 12 слідів пальців рук;

- 2 запахові сліди;

- 5 потожирових слідів;

- Шкіряна куртка світло-коричневого кольору;

- Кепка чорного кольору з написом «Addidas» білого кольору;

- Металевий предмет, довжиною 65 сантиметрів, ззовні схожий на бейсбольну биту;

- Автомобіль марки «Mercedes-Benz E 200», білого кольору, державний знак ІА652СВ.

Водночас в постанові не міститься відомостей про те, на підставі яких ознак слідчий дійшов висновку про відповідність вказаних речей (окрім автомобілю) критеріям, передбаченим ч.ч.2 ст. 98 ККУ.

- Протокол невідкладного обшуку від 07.10.2018 року, відповідно до якого слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку із невідкладним випадком - переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, проведено обшук у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності згідно довідки № 140581818 від 08.10.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності належить громадянину ОСОБА_21 . Перед початком проведення обшуку вищевказаної квартири співробітниками поліції від громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично мешкає за вказаною адресою, було отримано письмову згоду на проведення обшуку, під час якого було виявлено та вилучено:

- металевий предмет ззовні схожий на пістолет з позначенням « НОМЕР_5 » на корпусі та позначенням «EM 1640546 Made in Turkey» на затворі;

- 6 конвалют з пігулками із позначенням «Трамадол 10 капсул 50 мг»;

- конвалюту із позначенням «Трамадол 10 капсул 50 мг» із 4 пігулками;

- дві порожні картоні коробки від пігулок «Трамадол» ;

- предмет ззовні схожий на сигнальну ракету;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_6 ;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_7 ;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_8 ;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? 487078;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_9 ;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_10 ;

- пластикова картка «Скарбниця» N? BP 000312626;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_11 ;

- пластикова катка «Smat Shell» No НОМЕР_12 ;

- картонна коробка від мобільного телефону «Iphone»;

- Mp3 player (флеш-накопичувач) «Transcend» 4 GB;

- мр3 player «Philips» у корпусі чорного кольору;

- Mp3 player «leiver E 30» у корпусі чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Samsung GT 1200»;

- мобільний телефон марки «Samsung SCH 4350» у корпусі сірого кольору;

- мобільний телефон марки «Prestigio» у корпусі чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Iphone5» у корпусі чорного кольору;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий Вінковецьким РВ УМВС України в Хмельницький області 13.12.2003 року;

- довіреність видана приватним нотаріусом ОСОБА_22 на території Республіки Молдова N? 1-ПР N? 0208506;

- стартовий пакет оператора мобільного зв?язку «Лайфселл»- стартовий

НОМЕР_14 ;

- ключі від автомобіля з позначення значку ««Mercedes-Benz».

- Протокол невідкладного обшуку від 07.10.2018 року, відповідно до якого слідчим слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку із невідкладним випадком - переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, проведено огляд квартири за адресою: АДРЕСА_7 , яка на праві власності належить громадянину ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем тимчасового проживання ОСОБА_11 .

Перед початком проведення обшуку вищевказаної квартири співробітниками поліції від громадянина ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є власником вказаної квартири було отримано відповідну письмову згоду.

В ході слідчої у шафі в коробці із-під взуття виявлено та вилучено:

- металевий предмет ззовні схожий на пістолет (типу револьвера) з маркуванням на стволі «SNIPE - 3» та маркуванням номера « НОМЕР_15 » на рамці ствола. В ході огляду барабану вказаного предмету ззовні схожого на пістолет (типу револьвера) з маркуванням на стволі «SNIPE - 3» та маркуванням номера « НОМЕР_15 » на рамці ствола виявлено та вилучено 9 патронів типу «Флобера». Даний револьвер є знаряддям вчинення злочину.

- Протокол огляду предметів від 08.10.2018р., які виявлені та вилучені в ході проведення слідчих дій.

У переліку чимало предметів, які оглядалися слідчим, однак стороною обвинувачення під час судового провадження не доведено, що вказані речі та предмети, окрім револьвера «SNIPE - 3» та автомобіля Мерседес стосуються обставин кримінального правопорушення та підтверджують наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

- Протокол пред`явлення свідку ОСОБА_17 до впізнання ОСОБА_4 (свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_4 , оскільки бачив його під час події злочину).

- Протокол пред`явлення від 08.10.2018р. потерпілому ОСОБА_12 особи до впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 не впізнав ОСОБА_4 , оскільки він його взагалі не бачив під час події і не контактував з ним.

Слід зазначити, що під час пред`явлення до впізнання потерпілий ОСОБА_12 не міг впізнати ОСОБА_4 та в подальшому не мав жодних нарікань чи претензій до нього.

- Протокол пред`явлення від 09.10.2018р. потерпілому ОСОБА_12 особи до впізнання, згідно із яким потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_11

- Протокол затримання ОСОБА_11 від 08.10.2018р., згідно з яким за адресою: АДРЕСА_7 затримано ОСОБА_11 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

- Протокол затримання ОСОБА_4 від 08.10.2018р. о 02 год. 00 хв., згідно з яким за адресою: АДРЕСА_1 , затримано ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

- Протокол огляду місця події від 08.10.2018р.) за адресою: АДРЕСА_7 , за місцем проживання ОСОБА_11 .

Відповідно до протоколу, у квартирі ОСОБА_11 знайдено пістолет «SNIPE-3» № НОМЕР_2 калібру 4 мм який останній видав добровільно.

- Протокол проведення слідчого експерименту від 28.11.2018р., відповідно до якого ОСОБА_11 відмовився приймати участь у даній слідчій дії із посиланням на статтю 63 Конституції України.

- Висновок експерта по зброї №946-Б/2621-Х від 03.12.2018р, згідно із яким револьвер "Флобер", вилучений під час обшуку, до вогнепальної не відноситься.

- Акт судово-медичного дослідження (обстеження) ОСОБА_12 №2249 від 10.10.2018р., згідно з яким у ОСОБА_12 було виявлене наступне тілесне ушкодження: сліпе поранення м`яких тканин передньої поверхні правого стегна. Вказане ушкодження викликає розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). Зазначені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад.

- Довіреність від 14.09.2018, згідно із якою ОСОБА_4 уповноважений користуватися автомобілем Мерседес ( а.с.90).

- Висновок експерта №946-Б/2621-Х від 03.12.2018, згідно із яким на даний на дослідження пістолет «SNIPE-3» № НОМЕР_2 калібру 4 мм під патрон Флобера до категорії вогнепальної зброї не відноситься ( а.с.52-60).

Аналіз доказів та висновки суду,

мотиви зміни обвинувачення і правової кваліфікації

Суд вважає, що наведених доказів достатньо для ухвалення відносно ОСОБА_11 обвинувального вироку за ч.2 ст. 187 ККУ оскільки, не зважаючи на невизнання ним вини, його винуватість у розбійному доведена з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом», у повному обсязі безпосередньо дослідженими в суді доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_12 та самих обвинувачених, протоколами впізнання, речовим доказом знаряддя злочину, актом судово-медичного обстеження та іншими матеріалами. При цьому суд виключив із пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення об`єкт посягання у виді грошових коштів у сумі 280 гривень, оскільки під час судового розслідування не доведено факту заволодіння ними будь-якою особою та встановлено, що потерпілий їх загубив, впустивши на землю під час нападу.

Водночас, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення не довела наявність в діях ОСОБА_4 складу та події інкримінованого злочину, та встановив в його діях наявність усіх ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 ККУ (заздалегідь необіцяне приховування тяжкого злочину), що є підставою для зміни правової кваліфікації його дій.

Так, в основу обвинувачення покладено, переконливі та послідовні показання потерпілого ОСОБА_12 , показання двох свідків понятих під час обшуку, які не були очевидцями інкримінованого злочину, висновки експерта щодо пістолету, медичну документацію щодо наявних тілесних ушкоджень потерпілого, та речові докази, переважна більшість яких, окрім автомобілю і одного пістолету, не відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст. 98 ККУ, та відповідно не є речовими доказами.

Водночас викрадене майно не знайдено, а зі слів потерпілого в судовому засіданні, грошові кошти у сумі 280 гривень, які начебто теж були об`єктом протиправного посягання, взагалі випали у нього із долоні та він не знає подальшу їх долю.

Фактично, ключовими доказами у справі є показання потерпілого, та самих обвинувачених, аналіз яких та співставлення з іншими доказами, дає можливість встановити фактичні обставини справи.

Так, потерпілий, під час допиту в суді зазначив, що ОСОБА_4 не вчиняв жодних протиправних дій, а лише перебував біля керованого ним автомобілю.

Дана обставина у повному обсязі узгоджується із показаннями останнього, з яких вбачається, що він випадково став свідком подій під час надання послуг з перевезення своєму знайомому ОСОБА_11 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_15 , яка і вчинила напад на потерпілого та очевидно заволоділа його майном у вигляді рюкзака.

Показання ОСОБА_4 не спростовані жодним наявним у справі доказом.

Крім того, потерпілий надав суду під час допиту чіткі відомості щодо поведінки та ролі ОСОБА_11 , зазначивши, що в його сторону бігли дві особи, одна із яких наздогнала його та заволоділа рюкзаком. Після цього він повернувся і побачив ОСОБА_11 , який стояв і тримав в руках пістолет, після чого несподівано здійснив в його сторону один постріл і почав бігти назад в напрямку автомобіля. Особа, яка заволоділа рюкзаком теж сіла в авто, після чого вони поїхали у невідомому напрямку. Під час обшуку у квартирі за місцем проживання ОСОБА_11 вилучено знаряддя злочину пістолет «SNIPE - 3».

Обвинувачений ОСОБА_4 надав у суді аналогічні показання щодо поведінки ОСОБА_11 .

Також потерпілий зазначив, що вказані особи були йому раніше знайомі. Більш того, в подальшому він направив до суду письмову заяву, в якій вказав, що ОСОБА_4 не причетний до заволодіння його майном, а до ОСОБА_11 він не має жодних претензій і просить не позбавляти його волі у зв`язку із відшкодуванням йому завданих збитків.

Обвинувачений ОСОБА_11 , хоча і заперечує факт причетності до розбійного нападу, утім не зміг надати логічних і переконливих пояснень щодо своєї поведінки. Аналіз доказів, вказує на те, що його дії та дії невстановленої особи на ім`я ОСОБА_15 були узгодженими і переслідували одну ціль напад на потерпілого з метою заволодіння його майном. Після заволодіння невстановленою особою речами потерпілого, за відсутності підстав для оборони чи будь-яких загроз його життю чи здоров`ю з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_11 здійснив в нього постріл з наявного пістолету. Такі дії останнього суд розцінює як очевидний спосіб утримання викраденого майна потерпілого та запобігання можливим спробам переслідування нападників.

Доводи обвинувачених про те, що потерпілий начебто вдарив особу на ім`я ОСОБА_15 а потім почав наближатися до ОСОБА_11 , об`єктивно не підтверджені жодним доказом та не узгоджуються із встановленими судом фактичними обставинами справи.

Обвинувачені не заперечують факту застосування ОСОБА_11 пістолета відносно потерпілого. Факт застосування пристрою для відстрілу доведений, та пістолет було вилучено під час невідкладного обшуку того ж дня за місцем проживання ОСОБА_11 . Утім майно потерпілого чи будь-які інші знаряддя вчинення злочину не були знайдені.

Узгодженість невстановленої особи на ім`я ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , застосуванням останнім пістолета з метою утримання майна потерпілого, є підставою для кваліфікації його дій за ознаками ч.2 ст. 187 ККУ та виключає перекваліфікацію злочину на ст. 125 ККУ.

Таким чином, аналіз наведених доказів у їх сукупності, дає підстави дійти до висновку, що невстановлена особа на Ім`я ОСОБА_15 та обвинувачений ОСОБА_11 , вчинили інкримінований злочин, передбачений ч.2 ст. 187 ККУ.

Водночас, під час судового провадження, інкриміноване ОСОБА_4 стороною обвинувачення кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, свого підтвердження не знайшло. В діях ОСОБА_4 , який будучи достовірно обізнаним про вчинення ОСОБА_11 та невстановленою особою тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 ККУ, маючи реальну можливість, не повідомив правоохоронні про вчинення вказаними особами тяжкого злочину, а натомість, дозволив вказаним особам залишити місце події на керованому ним транспортному засобі, та не повідомив правоохоронний орган про місцезнаходження вказаних осіб і викрадене майно, суд встановив наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 ККУ.

Із показань обвинувачених вбачається, що ОСОБА_11 та невстановлена особа випадково залучили таксиста ОСОБА_4 в якості перевізника, не демонструючи будь-яких протиправних намірів. Під час руху, він виконав вимогу невстановленої особи зупинитися та залишався біля автомобіля на значній відстані від місця події, при цьому не вчиняв будь-яких протиправних дій, в той час як особа на ім`я ОСОБА_15 відкрито заволоділа майном потерпілого а ОСОБА_11 здійснив в нього постріл із пістолета з метою утримання чужого майна. Ці обставини підтвердив в судовому засіданні і потерпілий. Після того як ОСОБА_24 і невстановлена особа довели свої протиправні дій до кінця, ОСОБА_4 на їх прохання відвіз останніх у невідомому напрямку та не повідомив правоохоронні органи про вчинений тяжкий злочин, свідком якого він був. Викраденого майна чи знаряддя злочину за його місцем не виявлено. Потерпілий в суді наполягав, що ОСОБА_4 не був причетним до розбійного нападу.

Напад на потерпілого було вчинено на певній відстані від ОСОБА_4 , який не залишав межі досяжності керованого ним автомобіля.

За таких обставин суд вважає недоведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 ККУ.

Показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які були понятими під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , суд не враховує в якості доказів, оскільки під час обшуку не було вилученого жодного речового доказу.

Показання свідка ОСОБА_17 , який імовірно був єдиним очевидцем події злочину, не приймає до уваги, оскільки вказана особа не була допитана безпосередньо в суді.

Із значного переліку долучених до справи речових доказів, вилучених під час огляду місця події і невідкладних обшуків суд бере до уваги лише автомобіль та пістолет «SNIPE - 3». Всі інші речі і документи не відповідають ч.2 ст. 98 ККУ.

Суд враховує акт судово-медичного обстеження №2249 від 05.11.2018 року, згідно із яким у ОСОБА_12 було виявлено сліпе поранення м`яких тканин передньої поверхні правого стегна, яке могло утворитися від дії снаряду, випущеного із стріляючого пристрою 07.10.2018 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 62.64) Даний письмовий доказ містить відомості щодо характеру, локалізації і ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим внаслідок вогнепального поранення.

Відповідно до статті 187 КК України розбій, як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Безпосереднім основний об`єктом даного злочину є право власності на майно, додатковим - життя та здоров`я потерпілої особи. Предметом злочину є майно, що характеризується сукупністю певних ознак. З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного, зокрема, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. З суб`єктивної сторони розбій характеризується тільки прямим умислом: особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду. Обов`язковими суб`єктивними ознаками грабежу є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна; корислива мета збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний. Одними із кваліфікуючих ознак розбою, є: а)напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства: б) вчинення розбою за попередньою змовою групою осіб. Вчинення розбою за попередньою змовою групою осіб матиме місце, коли грабіж спільно вчинили дві або більше особи, які заздалегідь, до початку грабежу, домовилися про спільне його вчинення (частина друга статті 28 КК України). Домовленість на спільне вчинення грабежу повинна мати місце до початку вчинення злочину, тобто до виконання тих дій, що утворюють об`єктивну сторону грабежу.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм оцінку.

Відповідно до ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно із положеннями ст. 337 КПКУ, яка визначає межі судового розгляду, судовий розгляд проведено лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ч.3 ст. 337 КПКУ, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу обвинувального вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Не визнання обвинуваченими винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів, суд оцінює як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності. Досліджені безпосередньо судом докази в їх сукупності, покладені в основу обвинувального вироку, узгоджуються між собою, є логічними та не викликають сумнівів у їх достовірності.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням встановлених обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до об`єктивного висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_11 інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 ККУ.

Разом з цим, суд вважає, що сторона обвинувачення, під час судового розгляду не довела поза розумним сумнівом, наявність в діях ОСОБА_4 усіх обов`язкових ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 ККУ. А тому, керуючись положеннями ч.3 ст. 337 ККУ, змінює правову кваліфікацію його дій на ч.1 ст.396 ККУ.

Кваліфікація судом дій обвинувачених

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікую за ч.2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 396 КК України за ознаками: заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Щодо призначення покарання ОСОБА_4 .

Згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 396 ККУ, є нетяжким злочином проти правосуддя, який карається пробаційним наглядом на строк до трьох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

ОСОБА_4 є громадянином України, здобув базову середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та постійно проживає у м.Одесі, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлені.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість та суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його поведінку, ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_4 винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, та на підставі ч.5 ст. 74 ККУ звільнити його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст. 49 ККУ. Перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Звільняючи обвинуваченого від покарання без його призначення суд керується правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 10.06.2020 року у справі №161/7253/18 провадження №51-2615 км19, відповідно до якої, такий вид звільнення від покарання, як одна із форм реалізації кримінально-правового реагування, визначений у ст.4,5 ст.74, ч.1 ст. 105 ККУ, при визнанні особи винною у вчиненні злочину надає можливість засудження такої особи без призначення покарання, тобто дозволяє відмовитись від призначення конкретного заходу примусу за наявності певних передбачених законом на те підстав.

Щодо призначення покарання ОСОБА_11 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України є тяжким злочином проти власності, який карається лише позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

ОСОБА_11 є громадянином України, має середню-спеціальну освіту, перебуває в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, у минулому притягувався до кримінальної відповідальності, має не відбуте покарання з випробуванням за вироком суду від 11.05.2023 року, позитивно характеризується за місцем роботи.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліку у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ними алкогольними напоями чи наркотичними засобами немає.

Потерпілому було завдано майнову шкоду на загальну суму 600 гривень, яка відшкодована.

Потерпілий не має претензій до обвинуваченого та просить його суворо не карати.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , є відшкодування завданої майнової шкоди та відсутність претензій з боку потерпілого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , є рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого його поведінку, ставлення до вчиненого, вказані обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку що ОСОБА_11 необхідно призначити за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст. 187 ККУ, покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання необхідним для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Не відбуте ОСОБА_11 покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 11.05.2023 року, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 ККУ, до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік з застосуванням ст.ст.75,76 ККУ з випробуванням строком на 2 роки підлягає самостійному виконанню.

Приймаюче таке рішення, суд керуються висновком щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК, який міститься у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №760/26543/17, провадження №51-3600 кмо 20 від 15.02.2021 року.

Так, зазначеному рішенні Об`єднана палата виснувала наступне.

Якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

У разі встановлення судом, що кримінальні правопорушення за новим вироком були вчиненні особою до постановлення декількох попередніх вироків, за які особа засуджена до покарань, що належить відбувати реально, остаточне покарання призначається на підставі ч. 4 ст. 70 КК за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених особі покарань за новим вироком та попередніми вироками.

Враховуючи, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 ККУ до постановлення вироку суду від 11.05.2023 року, яким було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а даним вироком він засуджується до реального покарання за вчинених злочину до постановлення цього вироку, а попередній вирок залишається незмінним, то в такому випадку положення ч.4 ст. 70 ККУ не застосовуються та кожний вирок має виконуватися самостійно.

Аналогічний висновок міститься у Постанові Об`єднаної палати ВС від 01.04.2024 року №183/6854/20.

Щодо інших питань

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення дослідження вилученого у обвинуваченого пістолета, підлягають відшкодуванню з ОСОБА_11 відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПКУ.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-396 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, та на підставі ч.5 ст. 74 ККУ звільнити його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст. 49 ККУ.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією усього належного на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 ККУ зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення в період із 08.10.2018 року по 15.09.2019 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Не відбуте ОСОБА_11 покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 11.05.2023 року, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 ККУ, до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік із застосуванням ст.ст.75,76 ККУ з випробуванням строком на 2 роки виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати у справі на залучення експерта у сумі 1716 гривень.

Скасувати арешт з автомобіля марки "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером ПМР "ІА652СВ" та ключів від даного автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_25 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_25 від.09.10.2018 року на пістолет типу револьвера «SNIPE-3» № НОМЕР_2 калібру 4 мм та патронів типу Флобера, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_25 від 10.10.2018 року на речі, предмети та сліди, вилучені під час обшуку автомобіля Мерседес:

- 12 слідів пальців рук;

- 2 запахові сліди;

- 5 потожирових слідів;

- шкіряна куртка світло-коричневого кольору;

- кепка чорного кольору з написом «Adidas» білого кольору;

- металевий предмет, довжиною 65 сантиметрів, ззовні схожий на бейсбольну биту;

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_25 від.10.10.2018 року на- металевий предмет ззовні схожий на пістолет з позначенням « НОМЕР_5 » на корпусі та позначенням «EM 1640546 Made in Turkey» на затворі;

- 6 конвалют з пігулками із позначенням «Трамадол 10 капсул 50 мг»;

- конвалюту із позначенням «Трамадол 10 капсул 50 мг» із 4 пігулками;

- дві порожні картоні коробки від пігулок «Трамадол» ;

- предмет ззовні схожий на сигнальну ракету;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_6 ;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_7 ;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_8 ;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? 487078;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_9 ;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_10 ;

- пластикова картка «Скарбниця» N? BP 000312626;

- пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_11 ;

- пластикова катка «Smat Shell» No НОМЕР_12 ;

- картонна коробка від мобільного телефону «Iphone»;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий Вінковецьким РВ УМВС України в Хмельницький області 13.12.2003 року;

- довіреність видана приватним нотаріусом ОСОБА_22 на території Республіки Молдова N? 1-ПР N? 0208506;

- стартовий пакет оператора мобільного зв?язку «Лайфселл» НОМЕР_14 .

Речові докази по справі:

- автомобіль марки "Мерседес Бенц 200 Е" з реєстраційним номером ПМР "ІА652СВ" та ключів від даного автомобіля - вважати повернутим за належністю ОСОБА_26 ;

- пістолет типу револьвера «SNIPE-3» № НОМЕР_2 калібру 4 мм та 8 патронів типу Флобера знищити;

- 12 слідів пальців рук, 2 запахові сліди, 5 потожирових слідів знищити;

- шкіряна куртка світло-коричневого кольору, кепка чорного кольору з написом «Addidas» білого кольору, металевий предмет, довжиною 65 сантиметрів, ззовні схожий на бейсбольну биту повернути ОСОБА_4 ;

- металевий предмет ззовні схожий на пістолет з позначенням « НОМЕР_5 » на корпусі та позначенням «EM 1640546 Made in Turkey» на затворі; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_6 ; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_7 ; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_8 ;

- картонна коробка від мобільного телефону «Iphone»; предмет ззовні схожий на сигнальну ракету; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_6 ; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_7 ; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_8 ; пластикова картка банку «ПриватБанк» НОМЕР_16 ; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_9 ; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_10 ; пластикова картка «Скарбниця» N? ВР 000312626; пластикова картка банку «ПриватБанк» N? НОМЕР_11 ; пластикова катка «Smat Shell» N? НОМЕР_12 ; Mp3 player (флеш-накопичувач) «Transcend» 4 GB; паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий Вінковецьким РВ УМВС України в Хмельницький області 13.12.2003 року; довіреність видана приватним нотаріусом ОСОБА_22 на території Республіки Молдова N? 1-ПР N? 0208506; стартовий пакет оператора мобільного зв?язку «Лайфселл»- стартовий НОМЕР_14 , що вилучені під обшуку у помешканні ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ;

- 6 конвалют з пігулками із позначенням «Трамадол 10 капсул 50 мг»; конвалюту із позначенням «Трамадол 10 капсул 50 мг» із 4 пігулками; дві порожні картоні коробки від пігулок «Трамадол»; предмет ззовні схожий на сигнальну ракету знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung GT 1200»; мобільний телефон марки «Samsung SCH 4350» у корпусі сірого кольору; мобільний телефон марки «Prestigio» у корпусі чорного кольору; мобільний телефон марки «Iphone5» у корпусі чорного кольору; картонна коробка від мобільного телефону «Iphone»; Mp3 player «leiver E 30» у корпусі чорного кольору; мр3 player «Philips» у корпусі чорного кольору; зарядний пристрій до ноутбука та ноутбук Asus в корпусі сірого кольору, що вилучені під обшуку у помешканні ОСОБА_4 та ОСОБА_20 вважати повернутими за належністю останньому;

- паспорт громадянина України ОСОБА_27 серії НОМЕР_13 , виданий Вінковецьким РВ УМВС України в Хмельницький області 13.12.2003 року повернути ОСОБА_27 ;

- довіреність видана приватним нотаріусом ОСОБА_22 на території Республіки Молдова N? 1-ПР N? 0208506 повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_28

19.06.2024