Вирок

Іменем України

01 березня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002922 від 23.09.2023 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сигнальне Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, працюючого неофіційно слюсарем на СТО, зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2023 року близько 19 год 00 хв ОСОБА_8 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились на відкритій ділянці місцевості, що неподалік від АЗС «Авіас» по вул. Селецькій в м. Житомирі, де розпивали спиртні напої. Неповнолітній ОСОБА_4 користувався своїм мобільним телефоном та на прохання ОСОБА_8 повідомив останньому паролі входу від даного телефону. В цей час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна неповнолітнього, цього ж дня близько 21 год ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, знаходячись на зазначеному вище місці, користуючись тим, що ОСОБА_4 залишив свій телефон без нагляду, непомітно для останнього, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, викрав мобільний телефон торгівельної марки «Apple» серії « НОМЕР_1 » моделі «11 Pro Max», належний неповнолітньому ОСОБА_4 .

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 16640 грн 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину свою у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, зазначив, що згоден із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення, щиро шкодує про вчинене. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу визнав частково, в частині відшкодування моральної шкоди визнав на суму 2000 грн, щодо витрат на правову допомогу не визнає, відзив на цивільний позов, поданий адвокатом ОСОБА_7 , підтримав. Пояснив, що 20.09.2023р. зустрілись з товаришем - ОСОБА_4 біля заправки, де випивали. Побачив у потерпілого мобільний телефон, який в подальшому таємно викрав, потім продав у магазин «Мірошка» за 13000 гривень. Згодом мобільний телефон викупив назад та передав працівникам поліції. На запитання захисту пояснив, що потерпілий пішов додому, а він, ОСОБА_8 , повернувся на місце так як загубив свій гаманець. На місці знайшов гаманець та мобільний телефон потерпілого. Про те, що знайшов мобільний телефон потерпілого йому не казав, забрав собі та продав. За телефон повернуто кошти. У вчиненому розкаюється, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого та законного представника, вибачення останніми прийняті. Крім того, в судовому засіданні 29.02.2024р. мав намір відшкодувати моральну шкоду в сумі 2000грн, проте потерпіла сторона від відшкодування відмовилась.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні надав наступні показання. 20.09.2023р. ОСОБА_9 запросив його погуляти, пішли втрьох до заправки (він, обвинувачений та дівчина ОСОБА_10 ), вживали алкоголь, від чого в подальшому йому стало зле. При собі мав мобільний телефон, який подарував йому старший брат. Помітив пропажу телефону, почали шукати, але не знайшли. Будучи в стані сп`яніння, обвинуваченому повідомив пароль від телефону. Через деякий час помітив, що ні ОСОБА_11 , ні Ані на місці вже не було, тому пішов додому, події пам`ятає погано, був в лікарні з приводу алкогольної інтоксикації. За свої дії ОСОБА_8 вибачався в переписці, вибачення останнього безпосередньо в судовому засіданні ним прийняті, мобільний телефон йому повернуто. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 135675 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн підтримав.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому, потерпілому, представнику, законному представнику потерпілого та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та судових витрат.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, і ці умисні дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено і в обвинувальному акті не зазначено. Пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_8 є раніше не судимим, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, на обліку в психіатра та лікаря нарколога не перебуває, є внутрішньо переміщеною особою, за місцем проживання дільничним характеризується посередньо, а сусідами виключно позитивно, 1 раз притягувався до адміністративної відповідальності за ст.180 КУпАП (події 20.09.2023р.), вибачився перед потерпілим та законним представником потерпілого, вибачення ними прийнято, мав намір і можливість частково відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 2000грн, проте потерпіла сторона відмовилась від прийняття коштів, враховуючи думку прокурора, захисту, із врахуванням висновку органу пробації про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства і відсутність необхідності в ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на мінімальний строк, разом з тим із застосуванням положень статті 75 КК України та можливістю звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 135675 гривень та 10000 гривень витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди. А відповідно до пункту 2 частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Як зазначено у ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Цивільний позивач просить стягнути завдану моральну шкоду 135675 грн в зв`язку із тим, що в зв`язку з викраденням другом мобільного телефону неповнолітній ОСОБА_4 не зміг зв`язатись з родичами, щоб повідомити про погіршення стану здоров`я внаслідок споювання алкогольними напоями; потерпілий тривалий час збирав кошти на придбання мобільного телефону, який в подальшому йому подарували рідні. Вказане вплинуло як відсутність довіри до оточуючих, перебування у стресі та переживаннях, крім того, обвинувачений після крадіжки тривалий час заперечував свою причетність до викрадення майна. Звертає увагу, що після події та споювання алкоголем позивач опинився в лікарні з втратою свідомості та блюванням, що негативно вплинуло на стан здоров`я потерпілого: тривога, безпомічність, страх за життя, дискомфорт. Розрахунок моральної шкоди 135675 грн зроблений на основі «Методики встановлення заподіяної моральної шкоди та методу оцінки розміру компенсації спричинених страждань» (методика проф.О.М.Ерделевського).

Статтею 129 КПК України встановлено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд приходить до висновку, що цивільний позов необхідно задовольнити частково, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», приймаючи до уваги глибину, характер, тривалість та обсяг душевних і моральних страждань, перенесених потерпілим внаслідок вчиненого злочину проти власності, принцип співмірності, враховуючи інші конкретні обставини по справі, суд оцінює в розмірі 7000грн. При цьому суд також виходить із загальних засад кримінального провадження принципів верховенства права, рівності перед законом і судом, принципу поваги до людської гідності, змагальності та доведеності перед судом переконливості поданих доказів. Суд приходить до твердого переконання, що визначений розмір завданої моральної шкоди є достатнім, співмірним і справедливим. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її безпідставного збагачення.

Статтею 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Потерпіла сторона просить стягнути з обвинуваченого на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 10000грн.

Порядок обчислення гонорару визначається у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Дослідивши договір про надання правничої допомоги №0612 від 06.12.2023р., розрахунок гонорару за надану допомогу від 06.12.2023р. консультації, ознайомлення з матеріалами провадження, складання позовної заяви з кількістю витрачених годин 20, вартістю 10000грн, акти виконаних робіт від 15.12.2023р., оригінал квитанції, виданої АБ «Соломонюк та партнери» про сплату/отримання гонорару від 18.12.2023р. про отримання від ОСОБА_5 гонорару в розмірі 10000грн за надання правничої допомоги, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню в межах підтвердженої оплати, а тому стягує з обвинуваченого 10000грн витрат на правничу допомогу.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирати.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів вирішити на підставі положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 135675 гривень та 10000 гривень витрат на правову допомогу задовольнити частково. Стягнути із засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 7000 (сім тисяч) грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди та 10000 (десять тисяч) грн витрат на правову допомогу.

Речові докази мобільний телефон торгівельної марки «Apple» серії « НОМЕР_1 » моделі «11 Pro Max», повернутий під розписку 27.10.2023р. ОСОБА_4 , залишити власнику.

Стягнути із засудженого ОСОБА_8 на користь держави 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 80 копійок судових витрат за проведення судово - товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, потерпілому, законному представнику потерпілого, прокурору, захиснику, представнику потерпілого.

Головуючий суддя ОСОБА_1