Справа №212/3066/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 22 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000119 від 30.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розанівка Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, інвалідності не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого неодноразово, останній раз: 21.03.2024 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6

встановив:

у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був не одноразово продовжений і діяв на час вчинення вказаного кримінального правопорушення, у період якого ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану на території Покровського району м. Кривого Рогу, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_3 , 29.01.2024, близько 14:00 годині, перебуваючи поблизу готелю «Імперіал», розташованого по АДРЕСА_2 , підійшов до вікна готельного номеру № 102, в якому проживає потерпілий ОСОБА_6 та почав стукати в нього. Потерпілий підійшовши до вікна, побачив ОСОБА_3 , який попрохав зайти до нього в готельний номер, через вікно, оскільки адміністратор готелю його не впускає та розпити пляшку горілки, на що ОСОБА_6 погодився та впустив ОСОБА_3 через вікно до себе в кімнату. В ході спілкування та розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_3 , побачив мобільний телефон марки «Motorolla», модель XТ2345-3, синього кольору, 2/ НОМЕР_1 , IME1 1: НОМЕР_2 , ІME1 2: НОМЕР_3 , який був підключений до павербанку марки «Remax RPP-173» 6000mAh Fast Charging 22.5 W, чорного кольору, які потерпілий поклав на ліжко, та в цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь

В подальшому, 29.01.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 17:35 години, ОСОБА_3 перебуваючи в кімнаті

АДРЕСА_3 , в той час, як потерпілий ОСОБА_6 заснув, повторно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого

ОСОБА_6 , який спав в кімнаті на ліжку, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із ліжку взяв, тим самим таємно викрав мобільний телефон марки «Motorolla», модель XТ2345-3, синього кольору, 2/64 GВ, IME1 1: НОМЕР_2 , ІME1 2: НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 488 від 07.02.2024 становить 1424,85 гривень та павербанк марки «Remax RPP-173» 6000mAh Fast Charging 22.5 W, чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 488 від 07.02.2024 становить 2048,44 гривень, належні потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток на загальну суму 3473,29 гривень.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 22 березня 2024 року, укладеної між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим в цьому кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину за ч. 4 ст. 185 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_7 вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, наявність письмової згоди потерпілих на укладення ними угоди прокурором, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Крім того, ОСОБА_3 засуджений 21 березня 2024 року за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення призначених покарань за даним вироком та за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2024 у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Питання речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 3029,12 грн. за проведення судової трасологічної експертизи стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 22 березня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000119 від 30 січня 2024 року - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 березня 2024 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти) років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 24 квітня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 05 лютого 2024 року по 24 квітня 2024 року.

Речові докази: слід пальця руки, який упаковано та опечатано в паперовий конверт, слід низу взуття, який упаковано та опечатано до полімерного сейф-пакету, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Motorolla» модель НОМЕР_4 , синього кольору, 2/ НОМЕР_1 , IМЕІ 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , сім-карту «Київстар», сім-карту «Водафон», картку пам`яті об`ємом 8 gb, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у розпорядження власника.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 3 029,12 гривень.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 24 квітня 2024 року у порядку ст. 615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_1