Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5832/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №274/5832/23 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2024,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу із 20-00 години по 07:00 годину наступного дня строком на 60 днів до 19.05.2024 (включно).

Строк перебування під домашнім арештом обраховано з моменту фактичного затримання - з 07 год 30 хв. 21.03.2024.

У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не залишати житло, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Встановлено строк дії ухвали до 19.05.2024 (включно).

В поданій апеляційній прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000375 від 07.08.2023 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Вважає, що враховуючи викладені в клопотанні про обрання запобіжного заходу обставини, на даній стадії розслідування та збирання доказів існують ризики для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, що слідчим суддею не належним чином оцінено ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки виходячи із характеру та ступеня тяжкості кримінального правопорушення, а саме того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, 01.06.2022 відносно ОСОБА_8 Червоноармійськім районним судом Житомирської області постановлено вирок, яким останнього засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено з іспитовим строком 02 роки. При цьому, ОСОБА_8 не має постійного місця роботи, ступінь соціальних зв`язків не є таким, який би утримував його в м. Бердичеві, схильний до вчинення нових злочинів, тобто не має постійного доходу для існування, крім того в період часу з 24.08.2023 по 21.03.2024 переховувавсь від органів досудового розслідування в зв`язку з чим перебував у розшуку, а тому існують реальні ризики того, що під час досудового розслідування він, передбачаючи реальне покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, існує ризик впливу на потерпілого з метою зміни його показів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження №274/5832/23, в провадженні СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській перебуває кримінальне провадження №0000375 від 07.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Згідно змісту клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 06.08.2023 близько 22 години ОСОБА_8 під час спільного відпочинку з ОСОБА_10 в кв. АДРЕСА_2 помітив в останнього мобільний телефон марки «Хіаота» модель «Redmi Note 12 4/128 Onyx Gray», яким ОСОБА_10 користувався, перебуваючи за столом. В цей час та місці у ОСОБА_8 винник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном. В подальшому, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 , попрохав ОСОБА_10 передати йому мобільний телефон, під приводом підсвічування фонариком дороги до вбиральні на що останній не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 ОСОБА_8 , передав йому свій мобільний телефон марки «Хіаота» модель «Redmi Note 12 4/128 Onyx Gray», вартістю 6695 грн. в чохлі «Golorway Xiaomi Redmi Note 12 TPU matt» чорного кольору, вартістю 139,30 грн. Отримавши мобільний телефон, та скориставшись тим, що ОСОБА_10 залишився в будинку, ОСОБА_8 , з місця злочину зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 6834,30 грн.

24.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних злочинів матір ОСОБА_8 (за відсутності останнього), а саме ОСОБА_11 .

24.08.2023 слідчим на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді від 29.02.2024 надавався дозвіл на затримання ОСОБА_8 .

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.03.2024 підозрюваний ОСОБА_8 був затриманий на підставі ст.208 КПК України о 07 год 30 хв 21.03.2024.

21.03.2024 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість (нетяжкий), наслідки, як і відношення підозрюваного до вчиненого: визнання своєї вини, каяття у вчиненому, добровільне повернення телефону, бажання відшкодувати потерпілому моральну шкоду, що підтверджено в апеляційному суді та не спростовано стороною обвинувачення. Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, що він є раніше судимою особою, розлученим, не має дітей на утриманні, має зареєстроване місце проживання де посередньо характеризується, не перебуває на спеціалізованих обліках.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинити інше правопорушення, вчинити вплив на потерпілого, як і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, разом з цим, прокурором не доведено застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 відповідно до ст.12 КК України є нетяжким та санкцією ч.2 ст.190 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботами на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, так і апеляційним судом, що підозрюваний співпрацює зі слідством, добровільно повернув телефон, підтвердив бажання відшкодувати потерпілому моральну шкоду.

При цьому, факт перебування у розшуку підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, дійсно підтверджено матеріалами провадження №274/5832/23, разом з цим, встановлено те, що органом досудового розслідування не здійснювалися дієві заходи щодо з`ясування (перевірки) місця знаходження підозрюваного за місцем його фактичного проживання ( АДРЕСА_1 , де і був затриманий), хоча відомості про місце фактичного проживання останнього були у розпорядженні органу досудового розслідування станом на серпень 2023 (пояснення ОСОБА_8 від 7.08.2023). Доказів на спростування цього апеляційному суду стороною обвинувачення не надано. Таким чином, вказане не є безумовним свідченням того, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування.

Встановивши вказані обставини, слідчий суддя прийшов до правильних висновків, що слідчим та прокурором не наведено достатніх підстав вважити, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, вчинив інше правопорушення, вплив на потерпілого, як і перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Саме посилання лише на тяжкість злочину та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, як і попередні притягнення останнього до кримінальної відповідальності, не є свідченням неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у тому числі домашнього арешту.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення відповідного покарання, попередні притягнення до кримінальної відповідальності, негативні характеристики, за відсутності (об`єктивних) доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваною покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2024, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу із 20-00 години по 07:00 годину наступного дня строком на 60 днів до 19.05.2024 (включно), з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :