ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7614/23 Номер провадження 11-кп/814/1369/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000362, за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 27, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_11 ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_14 ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 146 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 травня 2024 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, районний суд врахував фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , умисні тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, вчинені повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану, деякі з яких вчинені щодо неповнолітніх осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднані з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, свідчить про їх небезпечність для суспільства, а отже і про наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, а тому, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 , обставини вчинення ним вказаних злочинів, вагомість наявних доказів вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватими у кримінальних правопорушеннях, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважав за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною залишати житло в нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що жоден ризик, зазначений у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачений ст. 177 КПК України, прокурором не доведений.

Вказує, що судом не взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 на час розгляду клопотання є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом обстеження будинку у складі комісії та депутата сільської ради - ОСОБА_15 , міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, виховує двох малолітніх дітей, є зразковим сім`янином, має постійне місце роботи в ТОВ «ТД «Сателліт», бере активну участь у громадському житті житлового кварталу та проведення вуличних робіт».

Також, згідно характеристики з державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризується позитивно, у відношенні до представників адміністрації установи поводить себе тактовно, до виконання передбачених законом вимог персоналу державної установи ставиться посередньо, стягнень не має.

Вказує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був застосований до ОСОБА_7 , є не співрозмірним та потреба в якому вже відпала, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, суттєво зменшились. Всі слідчі та процесуальні дії по кримінальному провадженню виконані, досудове розслідування завершено, сторона обвинувачення зібрала всі докази, допитала потерпілих та свідків.

Крім того зазначає, що до всіх інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні застосовані запобіжні заходи, які не пов`язані з триманням під вартою.

За обставин наведених вище, сторона захисту вважає, що є всі підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000362, зокрема за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 146 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою районного суду задоволено 05.03.2024.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів у складі організованої групи в умовах воєнного стану, зокрема і щодо неповнолітніх осіб, із застосуванням погроз та насильства, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

Судом було обґрунтовано існування таких ризиків тим, що ОСОБА_7 з 07.06.2023 по 26.10.2023 перебував у розшуку, а отже переховувався від органів досудового розслідування.

Крім того, незважаючи на те, що обвинувачений з листопада 2020 року офіційно працевлаштований в ТОВ «ТД «САТЕЛЛІТ», займає посаду вантажника-експедитора та має постійний дохід і законні засоби до існування, вказане не завадило останньому вчинити злочини проти власності, у яких він наразі обвинувачується.

Судом також були враховані показання свідка ОСОБА_16 цивільної дружини ОСОБА_7 , яка підтвердила, що вони з 2015 року мешкають однією сім?єю, з 2018 року проживають за адресою: АДРЕСА_3 в будинку тітки чоловіка разом з її неповнолітніми дітьми - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачений утримує та виховує їх.

Надані стороною захисту документи, які підтверджують факт постійного проживання з 2018 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_16 та її неповнолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_3 без реєстрації.

При цьому суд звернув увагу, що доводи захисника щодо відсутності судимостей у обвинуваченого, наявності постійного місця проживання, міцних соціальних зв?язків, офіційного працевлаштування, позитивної характеристики з місця роботи, суд не ігнорує, проте в даному конкретному випадку доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у кримінальному провадженні, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по кримінальному провадженню, з чим погоджується і колегія суддів.

Та обставина, що інші обвинувачені, з якими ОСОБА_7 вчиняв інкриміновані кримінальні правопорушення, не перебувають під вартою, а тому, на думку захисника, відносно ОСОБА_7 теж повинен бути застосований запобіжний захід не пов?язаний із триманням під вартою, як правильно вказав суд першої інстанції, не є підставою для зміни йому запобіжного заходу, позаяк таке питання вирішується відносно кожного обвинуваченого окремо, з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого, його процесуальну поведінку.

З огляду на наведене, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а стороною захисту не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду та повернутися до протиправної діяльності.

Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3