Провадження №11-кп/801/399/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року,

за участі сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2024 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2024 року скасувати, замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року більш м`яким.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що суд не вивчив повно та всебічно дані про особу засудженого ОСОБА_7 , який під час відбування покарання працевлаштований, характеризується посередньо, протягом відбування покарання заохочувався адміністрацією установи, дисциплінарні стягнення погашені, під час відбування покарання здобув спеціальності, відвідує заходи виховного характеру, тому можливо замінити невідбуту частину покарання більш м`яким за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника, просив задволити, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження по даній справі ОСОБА_7 засуджений 29.11.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 28.03.2023 вирок від 29.11.2022 року скасовано та ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 28.03.2023 року, кінець строку: 24.07.2024 року.

Згідно вимог ч.1,ч.3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливо замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

Згідно п.2 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, п ризначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

Суд першої інстанції в дотримання ст.82 КК України, врахувавши формально - юридичні та оціночні підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, вважає висновки суду першої інстанції належним чином умотивованими та обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними.

Згідно характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ « Вінницька виправна колонія №86» ОСОБА_9 від 24.01.2024 року засуджений ОСОБА_7 під час утримання у державній установі «Вінницька виправна колонія №86» характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи один раз заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне.

Крім того, адміністрацією установи у характеристиці на ОСОБА_7 звернуто увагу на те, що засуджений раніше притягувався до кримінальної відповідальності та повторно вчинив умисний тяжкий злочин, та те, що раніше застосовані пом"якшувальні норми не дали позитивного результату на поведінку засудженого, тому передчасно застосовувати ст. 82 КК України, оскільки засуджений ОСОБА_7 може скоїти новий злочин під час перебування в умовах з полегшеними вимогами режиму відбування покарання.

Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі

обов"язків від 24.01.2024 року засуджений ОСОБА_7 має одне стягнення 29.12.2022 року у вигляді догани, одне заохочення наказ №316/ОД-23 від 09.10.2023 року за виконання покладених обов`язків.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, який прийняв до уваги, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, звільнявся від відбування покарання з випробувальним терміном, а також умовно-достроково, однак незважаючи, на надання можливості виправитись, ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив та продовжив свою протиправну поведінку, працевлаштований в майстерні установи на дільниці по фасуванню вугілля, та те, що зі змісту довідки про нарахування ОСОБА_7 заробітної плати випливає, що на зазначеній ділянці засуджений працює протягом нетривалого часу, а саме - семи місяців, пояснення представника установи, який вказав, що ОСОБА_7 при виконанні, покладених на нього обов`язків, потребує контролю з боку працівників адміністрації та дійшов висновку, що правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_7 заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до вимог ст. 82 КК України.

Процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Доводи про те, що засуджений ОСОБА_7 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, працевлаштований та до нього не застосовувалися стягнення є недостатніми для доведення ним свого виправлення, це лише класифікує його, як особу, яка бажає виправитися і має до цього всі можливості однак, в розумінні ст.82 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів свого виправлення.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, що ОСОБА_7 не довів суду, що він став на шлях виправлення, тому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року є безпідставною.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4