Справа № 627/184/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000107 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тамбовка Тамбовського району Амурської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, який має базову загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

18.02.2024, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , маючий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 з наступними змінами, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та він помічений ніким не буде, таємно викрав музичну колонку марки «SPEAKER» моделі «ZQS8211», вартістю 2 851 грн 07 коп. Після цього ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду ,згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1399 від 21.02.2024 , на вище вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування у вчинені ним діянні, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд даної справи без його участі, в якій він зазначає, що претензій до обвинуваченого не має. При вирішенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради не перебуває, зареєстрований та проживає на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не володіє.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі , однак, враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, його щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння його розкриттю, дачу обвинуваченим визнавальних показань, а також те , що потерпілий не наполягає на суворому покаранні та завдані йому матеріальні збитки відшкодовані, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі є витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1399 від 21.02.2024 в сумі 1514,56 грн, які, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України , підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1399 від 21.02.2024 в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп, які перерахувати за наступними реквізитами: стягувач платежу: Держава, код доходів: 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/СТГ Краснокут/24060300, п/р: UA0020613, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Речові докази:

-музичну колонку марки «SPEAKER» моделі «ZQS8211», що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у потерпілого;

-копію чеку на покупку музичної колонки марки «SPEAKER» моделі «ZQS8211», що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити у останньому.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1