Справа № 372/3287/21
Провадження 1-кс-482/24
ухвала

Іменем України

16 квітня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 27.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2024 до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 27.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0001401від 02.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

Скаргу мотивує тим, що 18.03.2024 на адресу старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області було подано заяву про залучення до кримінального провадження № 0001401як потерпілого ОСОБА_4 , однак старшим слідчим СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 27.03.2024 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Вважає таку постанову неправомірною, тому звернувся з скаргою до слідчого судді, в якій просить визнати незаконною та скасувати зазначену постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 27.03.2024.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності скаржника та його представника, скаргу підтримують та просять задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, на запит суду надали матеріали кримінального провадження № 0001401 від 02.10.2020, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

27.03.2024 старшим слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_4 . Представник скаржника дізнався про дану постанову 09.04.2024 під час судового засідання в суді, тому скаргу подано до суду 11.04.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 304КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено, а тому він поновленню не підлягає.

Дослідивши письмові докази додані до скарги, надані 16.04.2024 через канцелярію суду матеріали кримінального провадження №0001401, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 28.03.2024 скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, яка полягає у не розгляді клопотання від 18.03.2024 - задоволено. Зобов`язано уповноважену особу Обухівського РУП ГУНП в Київській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001401 від 02.10.2020 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 від 18 березня 2024 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0001401.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0001401, 18.03.2024 адвокат ОСОБА_3 , як представник потерпілого ОСОБА_4 , звернулась з заявою про визнання останнього потерпілого у кримінальному провадженні № 0001401.

Згідно постанови слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 27.03.2024, адвокату ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , було відмовлено у задоволенні заяви про визнання останнього потерпілим, в тому числі із зазначенням причини недоведення фактів спричинення ні матеріальної, ні фізичної, ні моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа,якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У відповідності до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що постанова повинна бути обґрунтованою.

Так, зміст оскаржуваної постанови зводиться до загальних формулювань та не відповідає положенням ст. 110 КПК України. Зокрема, слідчим не надано належної оцінки доводам, зазначеним у клопотанні та обставинам, які досліджуються у кримінальному провадженні.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 27.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 27.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим, - задовольнити.

Постанову Старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 27.03.2024 року, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0001401 від 02.10.2020 повернути до СВ Обухівського РУП ГУ НП України в Київській області, для досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1