УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги директора ТОВ «Студсервіс аутсорсінг» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

16 травня 2024 року електронною поштою директор ТОВ «Студсервіс аутсорсінг» ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладеного у його заяві від 04 травня 2024 року № 24881.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою, ОСОБА_2 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 04 травня 2024 року він звернувся до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Однак, станом на день звернення до суду зі скаргою відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що вона підлягає поверненню директору ТОВ «Студсервіс аутсорсінг» ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 304 КПК України встановлено, що скарга повертається, якщо її подано особою, яка немає права подавати скаргу.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

При цьому, КПК України не містить положень щодо представника заявника/скаржника, в тому числі коли заявником/скаржником є юридична особа, та яким чином підтверджуються його повноваження.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є рівність перед законом і судом.

Згідно із ст. 10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Оскільки ст.ст. 64-1, 64-2 КПК України так само як і ст. 60 КПК України структурно знаходяться у § 5 глави 3 розділу І КПК України, котра визначає хто є заявником у кримінальному провадженні, можна зробити висновок, що представником заявника, яким є юридична особа, в контексті можливості здійснювати повноваження представника у кримінальному провадженні можна порівняти із представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, на переконання слідчого судді, порядок і форма підтвердження повноважень представника заявника/скаржника, з метою дотримання засад рівності перед законом і судом, повинні бути такими ж самими, які передбачені для вищевказаних осіб.

Так, за змістом вказаних норм кримінального процесуального закону, представником зазначених учасників кримінального провадження як юридичної особи може бути: захисник, керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи.

Отже, представником заявника/скаржника, який є юридичною особою, аналогічно вказаним вище нормам, окрім особи, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником (адвокатом), може бути керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, а також працівник юридичної особи.

При цьому, можливість особи у кримінальному провадженні діяти при зверненні до суду, в тому числі під час підписання та подання заяви/скарги, в якості представника обумовлюється необхідністю підтвердження наявності у неї відповідних повноважень.

За правилами п. 2, 3 ч. 3 ст. 58, п. 2, 3 ч. 2 ст. 64-1, п. 2, 3 ч. 5 ст. 64-2 КПК України повноваження на участь у провадженні представників юридичних осіб, які є потерпілими, чи щодо яких здійснюється провадження, або третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, у випадку, коли такі представники не діють у статусі адвоката, можуть підтверджуватися: копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особи; довіреністю - якщо представником є працівник відповідної юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ГК України, під установчими документами розуміється: рішення про утворення юридичної особи або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.

При цьому, як вбачається із скарги, її підписано директором ТОВ «Студсервіс аутсорсінг» ОСОБА_2 , яким на підтвердження своїх повноважень, до матеріалів скарги не долучено копії установчих документів зазначеної юридичної особи та будь-яких підтверджуючих документів щодо перебування його на посаді директора ТОВ «Студсервіс аутсорсінг».

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга директора ТОВ «Студсервіс аутсорсінг» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Водночас, вбачається необхідним роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу директора ТОВ «Студсервіс аутсорсінг» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1