Дата документу 03.07.2024
Справа № 501/2304/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 р. м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 .

Кримінальні провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000413 від 04.05.2024

Прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_7

Обвинувачений:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрівка, Березівського району, Одеської області, громадянин України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працює, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу п. 2-1 ст. 89 КК України.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 ч. 4 ст. 185 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_8 03.05.2024 приблизно о 18 годин 39 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, разом із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибули до супермаркету ТОВ «Таврія-В», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись у якому ОСОБА_8 , побачив банківську карту АТ «Райффайзенбанк» за № НОМЕР_1 , яка є різновидом документу, тобто матеріальною формою одержання, зберігання і використання інформації щодо майнового стану потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилася у терміналі ЗАО «МТБ банк» будучи випадково залишеною потерпілою, в ході чого у ОСОБА_8 виник умисел на її викрадення, з корисливих мотивів, а саме з метою крадіжки грошових коштів, що знаходилися на рахунку вказаної банківської карти.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України від 02.10.1992 «Про інформацію» № 2657-ХІІ, пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України від 05.04.2001 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III, ч. 4 ст. 51 Закону України від 07.12.2000 «Про банки та банківську діяльність» № 2121-III документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо).

Платіжна картка електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_8 , не вчинивши жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, посягаючи на встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних документів, який забезпечує нормальну діяльність прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення, скориставшись тим, що ОСОБА_7 забула банківську карту у терміналі та за його діями ніхто не спостерігає, викрав вищевказану банківську платіжну картку, з метою її подальшого неправомірного використання та обернення на свою користь, та пішов з її допомогою розраховуватися за товари в магазинах, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а банківською картою розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, в подальшому у ОСОБА_8 , який мав у розпорядженні раніше викрадену банківську картку, з корисливих мотивів виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з банківської платіжної карти «Райффайзенбанк» за № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022 № 259/2022 від 18.04.2022 № 341/2022 від 17.05.2022 № 573/2022 від 12.08.2022 № 757/2022 від 07.11.2022 № 58/2023 від 06.02.2023 № 254/2023 від 01.05.2023 № 451/2023 від 26.07.2023 № 734/2023 від 06.11.2023 № 49/2024 від 05.02.2024) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що з викраденої ним банківської картки «Райффайзенбанк» за № НОМЕР_1 , можливе здійснення розрахункових операцій без підтвердження шляхом введення PIN-коду, 03.05.2024 приблизно о 19 год. 06 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено перебуваючи, у магазині «Продукти», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , розрахувався вищевказаною банківською карткою за придбані у вказаному магазині товарні цінності на загальну суму 436 гривень 50 копійок.

Після цього, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 436 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальні правопорушення.

Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану,

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Стаття 357. Викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження

1. Викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах, караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відомості про укладену угоду.

28.05.2024 між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_10 за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК України та подана до суду.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку беззастережно визнати в судовому провадженні обвинувачення, а також покарання, яке він повинен понести.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме з`явлення із зізнанням, щирого каяття підозрюваного, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування завданого збитку, надання матеріальної допомоги матері 16.08.1973 р.н та неповнолітній сестрі ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка навчається у Одеському технічному фаховому коледжі Одеського національного технологічного університету у зв`язку із смертю батька, сторони вбачають можливість призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, тобто шляхом застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України - призначити основне покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме яке передбачене в ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

Сторони дійшли згоди щодо можливості призначення ОСОБА_8 покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

В силу ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України.

Потерпіла надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Мотиви суду та положення закону, якими керувався суд

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

У випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди (ч. 5 ст. 65 КК України).

У судовому засіданні ОСОБА_8 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, надав згоду на призначення узгодженого покарання.

Ухвалюючи вирок, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачувалася ОСОБА_8 суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України..

ОСОБА_8 не перебуває на обліку лікарів нарколога чи психіатра, раніше не судимий, повністю визнав свою вину у вчиненому, добровільно відшкодував спричинені збитки.

Суд також враховує те, що згідно обвинувального акту відсутні обставини, що обтяжують покарання, його молодий вік.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів та відшкодування спричиненого матеріального збитку суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Також суд бере до уваги розмір шкоди, заподіяної потерпілій кримінальними правопорушеннями та її відшкодування:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно шкоду на суму 436 гривень 50 копійок. Матеріальний збиток відшкодований в повному обсязі.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішення питань про речові докази, судові витрати, заходи забезпечення кримінального провадження.

Диски з відеозаписами необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження, а банківську картку вважати повернутою потерпілій.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільні позови не заявлялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Однак, в ході досудового розслідування злочинів судові експертизи не проводились.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

В силу ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

Диски з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Банківську картку вважати повернутою потерпілій.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1