Єд. унік. № 243/1401/24
Провадження № 1-кс/243/187/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000120 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000120 від 02 лютого 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Із вказаного клопотання вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний корисливий умисел, направлений на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_5 , з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, у невстановленому місці та час, але не пізніше 7 березня 2024 року, придбав без передбаченого законом дозволу бойовий припас гранату РГД-5 у кількості 1 штуки, яку став зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці, без передбаченого законом дозволу.

Після цього, 07 березня 2024 під час розмови ОСОБА_7 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», та ОСОБА_5 , останній, керуючись корисливим умислом, направленим на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, висловив пропозицію та повідомив про можливість збути бойового припасу гранати РГД-5 та повідомив, що вартість гранати становить 2500 гривень, після чого вони домовились зустрітись в поблизу магазину «Паляниця», що розташовується за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пров. Академіка Богомольця, буд. 68 попередньо зв`язавшись по телефону.

В подальшому, 07 березня 2024 ОСОБА_5 , реалізовуючи раніше виниклий умисел на збут бойового припасу без передбаченого законом дозволу, переніс вищевказаний бойовий припас гранату РГД-5 у кількості 1 штуки до автомобільної стоянки, що розташовується поблизу буд. АДРЕСА_2 та навпроти магазину «Паляниця», що розташовується за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пров. Академіка Богомольця, буд. 68.

Після цього, ОСОБА_5 приблизно о 13:50 год. 07.03.2024 зустрівся з ОСОБА_7 на вищевказаній території та в ході зустрічі збув без передбаченого законом дозволу останньому бойовий припас гранату РГД-5 у кількості 1 штуки, отримавши за його збут від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 2500 грн.

Після цього, ОСОБА_7 , придбаний при вищевказаних обставинах бойовий припас гранату РГД-5, яка складається з корпусу гранати РГД-5 (1 одиниця) та запалу УЗРГМ-2 (1 одиниця) видав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.03.2024, ОСОБА_5 у невстановлений спосіб, маючи умисел на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, діючи повторно, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав бойовий припас, а саме: гранату РГД-5 в кількості 1 штука.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій кримінально протиправний умисел з метою подальшого збуту бойового припасу без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не пізніше 07.03.2024 став зберігати вищезазначений бойовий припас за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

08.03.2024 в ході санкціонованого судом обшуку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено бойовий припас гранату РГД-5, яка складається з корпусу гранати РГД-5 (1 одиниця) та запалу УЗРГМ-2 (1 одиниця), які ОСОБА_5 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

08.03.2024 о 02 годині 52 хвилині гр. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

08.03.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав наведених у ньому, просив задовольнити його у повному обсязі, вважає, що існують всі підстави для його задоволення. Зазначив, що на теперішній час зібрано достатньо доказів щодо наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним злочину. Вважає, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 236 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме протоколами слідчих дій: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що приблизно у кінці січня 2024 року він перебував вдома у свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 де останній розповів свідку, що у нього є гранати, які він продає, також запитав у свідка, щоб він поцікавився у своїх знайомих, хто може придбати їх; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що приблизно у кінці січня 2024 року він перебував вдома у свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 де останній розповів свідку, що у нього є гранати, які він продає, також запитав у свідка, щоб він поцікавився у своїх знайомих, хто може придбати їх; протоколом огляду місця події від 07.03.2024, де у приміщенні службового кабінету ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області було оглянуто грошові кошти, які було помічено за допомогою препарату Промінь-1; протоколом огляду місця події від 07.03.2024, де було оглянуто оперативного покупця; протоколом огляду місця події від 07.03.2024, де оперативному покупцю ОСОБА_7 було передано грошові кошти для проведення оперативної закупки; протоколом огляду місця події від 07.03.2024, де у оперативного покупця ОСОБА_7 , було вилучено корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2; протоколом обшуку від 08.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , де було вилучено корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2; протоколом затримання ОСОБА_5 , в ході проведення якого при освіченні флуоресцентним ліхтарем грошових купюр номіналом 500 гривень: ЕБ7414001, АВ 5991192, внутрішнього відділу гаманця, лівої та правої долоні ОСОБА_5 виявлено свічення, після чого було вилучено: 2 грошові купюри номіналом по 500 гривень: ЕБ7414001, АВ 5991192, гаманець, мобільний телефон Blackview, зроблено змиви на марлевий тампон з долоней лівої та правої руки ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в ході проведення якого він розповів про обставини та підтвердив свою причетність до скоєння кримінальних правопорушень.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, за яке чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, отже не має тісних соціальних зав`язків, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на свідків, в тому числі на оперативного покупця під зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих показань. Крім того існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки останній офіційного джерела доходу не має, відповідно до своїх показань має скрутне матеріальне становище, що може побудити його до продовження заняття своєю протиправною злочинною діяльністю у вигляді збуту бойових припасів. У зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м?який запобіжний захід для запобігання цим ризикам, тому суд вважає, що є законні підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Водночас, слідчий суддя не вбачає наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки взагалі прокурором не обґрунтований не зазначено яким чином такий вплив має чинитися та в чому такий вплив має полягати не зазначає. Крім того зазначений ризик фактично дублює ризики: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та вплив на свідків

Слідчий суддя враховує, що даний запобіжний захід є винятковим, однак, на думку слідчого судді, без застосованого саме такого заходу забезпечення кримінального провадження існує ризик щодо неможливості досягнення мети щодо виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризику або ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками її звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підстав для незастосування застави немає, з урахуванням даних про особу підозрюваного, суд вважає за доцільне визначити йому також заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку вважає помірною для нього, враховуючи його майновий стан та спосіб життя, і не є максимальним відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням особи ОСОБА_5 застава у зазначених межах здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, підозрюваний зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до суду, або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька покладених на нього обов`язків.

В разі невиконання обов`язків застава звертається в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 182, 183, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 02 лютого 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», строком до 06 травня 2024 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень 00 коп.

Підозрюваний ОСОБА_5 , підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0011792, отримувач коштів ТУ ДСА України в Донецькій області, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, , в будь-який момент протягом дії цієї ухвали, до 06 травня 2024 року включно.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім проведення слідчих та процесуальних дій;.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього вказаних вище обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава буде звернута в дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, підозрюваному та направити для виконання державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, підлягає негайному виконанню.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали оголошено 08 березня 2024 року о 14-00.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1