Справа № 544/1697/22
пров. № 1-кп/544/18/2024
Номер рядка звіту 227
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 04.02.2022, за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, освіта середня, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2022 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , керуючи сідловим тягачем Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 рухався по автодорозі Р-60 сполученням Суми-Пирятин в напрямку м. Пирятин та, проїжджаючи поблизу с. Вишневе Лубенського району Полтавської області, в місці заокруглення дороги праворуч та спуску, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху), прояв неуважність, діючи недбало, не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним напівпричепа Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 на зустрічну смугу для руху, де зіткнувся з автомобілем Cherry Amulet д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в напрямку м. Лохвиця. Після даного зіткнення, перекривши всю проїзну частину та продовжуючи сунутися на сідловому тягачі Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 лівою боковою частиною вниз, ОСОБА_4 допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався йому назустріч по своїй смузі для руху.

У результаті даної пригоди потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тяжке тілесне ушкодження, а потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Невідповідності з вимогами п. 12.1. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

Водій ОСОБА_17 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою винуватість у вчиненому злочині визнав. Суду пояснив, що 03.02.2022 він керував сідловим тягачем Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 , завантажений кукурудзою, вагою близько 27 тон. Він рухався по автодорозі Суми-Пирятин в напрямку м. Пирятина. Транспортний засіб їхав з невеликою швидкістю до 40 км/год. Але перед спуском дорога була слизькою, тому його причеп розвернуло на дорозі і відбулося зіткнення з іншими авто, які рухалися йому назустріч. Після ДТП хтось викликав поліцію та швидку. Зазначив, що це був його другий рейс на цьому транспортному засобі, які надав йому ОСОБА_18 , чоловік власниці автомобіля з причепом. Обвинувачений виконував його усні замовлення на перевезення вантажу. В трудових відносинах вони не перебували, договір з ОСОБА_19 він не підписував. Щиро розкаявся у вчиненому, просив не позбавляти його волі та залишити йому право керування транспортним засобом, оскільки це його єдиний вид заробітку.

Крім визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- показаннями допитаного в ході судового провадження потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 03.02.2022 він рухався з м. Київ автодорогою в напрямку м. Суми автомобілем Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 . В салоні автобуса було 13-16 пасажирів. На вулиці йшов дощ, дорога була слизькою. На підйомі стояла колона фур, які не могли виїхати через ожеледицю. Виїхавши на кінець підйому, він побачив світло фар фура Renault Magnum з причепом сунулася боком вниз назустріч його автомобілю, після чого відбулося зіткнення. Прийшов до тями він тільки в лікарні. В результаті ДТП у нього був струс мозку. Не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого, підтримує міру покарання, запропоновану стороною обвинувачення;

- показаннями допитаного в ході судового провадження потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що він працював у м. Києві та 03.02.2022 повертався додому маршрутним автобусом Mercedes-Benz-Sprinter. Самої ДТП він не пам`ятає, прийшов до тями лише вдома у батьків після лікування у лікарні. Перший місяць після цього він взагалі не розумів, що з ним сталося, пов`язував свою травму з війною. Внаслідок спричинених ДТП ушкоджень у нього продовжує боліти голова, відчуваються постійні шуми, болить у спині, рука непрацездатна. Він майже втратив слух, йому поставили слуховий імплант, він оформив 3 групу інвалідності пожиттєво. Ніхто йому не запропонував фінансової допомоги на лікування, лише обвинувачений попросив вибачення. Не наполягав на його суворому покаранні, якщо йому будуть компенсовані понесені затрати на лікування;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.02.2022, схемою та фототаблицею до нього, згідно з якими на автодорозі Р-60 сполученням Суми-Пирятин в напрямку м. Пирятин, поблизу с. Вишневе Лубенського району Полтавської області, сталась ДТП за участю транспортних засобів Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 , Cherry Amulet д.н.з. НОМЕР_3 та Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 . В протоколі зафіксовані дорожня обстановка, сліди контактної взаємодії транспортних засобів та навколишніх об`єктів, локалізацію пошкоджень транспортних засобів (том 1 а.с.174-193);

- протоколом огляду від 07.02.2022, відповідно до якого було оглянуто покриття та вилучено зіскоби ЛФК з автомобілів Cherry Amulet д.н.з. НОМЕР_3 та Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 (том 1 а.с.168-170);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 18.02.2022 №СЕ-19/117-22/1509-ІТ, відповідно до якого ходова частина досліджуваного напівпричепу Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 знаходилася у непрацездатному та несправному стані у зв`язку з вказаними у дослідницькій частині пошкодженнями шини та лівого колісного диску задньої осі, що призвело до його подальшої розгерметизації та зміщення зі свого конструктивного місця кріплення задньої осі напівпричепа із сторони лівого колеса дані несправності настали внаслідок ДТП (том 3 а.с. 58-64);

- даними протоколу слідчого експерименту від 18.08.2022 з потерпілим ОСОБА_10 , під час якого він відтворив обставини ДТП, показав на місці розташування транспортних засобів в момент зіткнення (том 3 а.с.74-79);

- даними протоколу слідчого експерименту від 02.09.2022 з водієм ОСОБА_4 , під час якого він відтворив обставини ДТП, показав на місці розташування його транспортного засобу в момент зіткнення (том 3 а. с. 80-84);

- згідно висновку автотехнічної експертизи від 20.10.2022 №СЕ-19/117-22/14077- ІТ, в діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Невідповідності з вимогами п. 12.1. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин _даної пригоди. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру (том 3 а.с.92-97);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №324 від 11.10.2022, ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЧМТ, забиті рани голови, струс головного мозку, закритий перелом обох кісток середньої третини правого передпліччя зі зміщенням відламків, закрита травма грудної клітки з переломом 1,2 ребер справа, 2,4,5,6,7 ребер зліва, з забоєм легень та наявністю повітря у правій плевральній порожнині, які утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, можливо під час ДТП у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (том 3 а.с.109-110);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №181 від 30.06.2022 ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: ЧМТ, струс головного мозку, скальпована рана обличчя зліва, закритий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) при ударі об такі, можливо під час ДТП в указаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я (том 3 а.с.112-113);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №147 від 14.06.2022 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження: поєднана краніоторакальна травма, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеня, епідуральна гематома зліва, осколкові переломи луски лівої скроневої кістки і великого крила клиноподібної кістки ліворуч зі зміщенням уламків, лінійний перелом піраміди лівої скроневої кістки, лінійні переломи осередків решітчастої кістки ліворуч, малого крила клиноподібної кістки, латеральної стінки лівого клиноподібного синуса, лінійні переломи лівої виличної кістки, латеральної стінки лівої орбіти, лівої надбрівної дуги, передньої стінки лівого максілярного синуса без суттєвого зміщення, закрита травма грудної клітки, переломи 2-8 ребер зліва та 1 -2 справа, травматичний пневмогемоторакс зліва, які утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, можливо під час ДТП у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення (том 3 а.с.116-117);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №149 від 15.06.2022 ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЧМТ, струс головного мозку, множинні рвані рани підборіддя, носу, надбрівної дуги зліва, скальпованої рани голови, перелому 4-5 ребер праворуч без зміщення відламків, лівобічний пневмоторакс, закритий перелом сідничної та клубової кісток зліва без зміщення відломків, що утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, можливо у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (том 3 а.с.118-19);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №102 від 16.05.2022 ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому променевої кістки правого передпліччя в нижній третині з незначним зміщенням уламків, саден обличчя, які утворились від дії тупого (тупих) предмету предметів), при ударі об такі, можливо під час ДТП у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я ( том 3 а.с.121-122);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №230 зід 02.08.2022 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин голови, обличчя, нижньої щелепи, закритий перелом основи проксимальної фаланги 4-го пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, гематома в ділянці нижніх повік лівого та правого ока, могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, можливо під час ДТП у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я ( том 3 а.с. 124-125);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №224 від 28.07.2022 ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма грудної клітки, забій м`яких тканин грудної клітки, органів грудної клітки, закрита травма живота, забій органів черевної порожнини, закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки, які могли утворитись від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, можливо під час ДТП у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (том 3 а.с.127-128);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №345 від 26.10.2022 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки без зміщення уламків, ЧМТ, струс головного мозку, забійна рана волосистої частини голови, забійна рана правої надбрівної ділянки, забійні садна лівої скроневої ділянки, інфраорбітальна гематома зліва, могли утворитись від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, можливо під час ДТП у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (том 3 а.с.130-131).

Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів, узгоджуються з показаннями обвинуваченого, потерпілих по справі та іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Стороною захисту не надано доказів щодо відсутності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, або спростування пред`явленого йому обвинувачення.

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, проаналізувавши перераховані вище докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тому суд вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, і спричинило потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винною та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005 р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченим злочин за ч.2 ст.286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 є пенсіонером за віком, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття в скоєному, активне сприяття розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст.75 КК України. При цьому суд також врахує думку потерпілих, які не заперечували щодо звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, оскільки у разі реального позбавлення волі обвинуваченого це погіршить їхнє становище.

При цьому також враховується інформація, що характеризує обвинуваченого, яка міститься в досудовій доповіді, де зазначено, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, останній не становить високої загрози для суспільства, має конструктивні плани на майбутнє та знає як їх реалізувати.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого спричинило тяжкі наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень восьми потерпілим, відсутність у обвинуваченого офіційного працевлаштування, пов`язаного з керуванням транспортними засобами, враховує також поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, те, що останній після скоєння ДТП не притягувався до відповідальності за вчинення правопорушень у сфері безпеки дорожньому руху, та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на мінімальний строк - один рік.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 , що діє в інтересах ОСОБА_10 подав позов до обвинуваченого ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та до Приватного акціонерного товариства «УПСК» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_10 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди. Вказує, що внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_10 отримав моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з дорожньо-транспортною подією та ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких зазнав потерпілий у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, неможливістю утримувати родину, а також подальшого майбутнього стану свого здоров`я, від якого залежить фінансове майбутнє його самого та його родини, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна.

Що стосується розміру спричиненого матеріального збитку, то після дорожньо- транспортної пригоди потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні та в подальшому на амбулаторному лікуванні до 04.07.2022. Фактично загальний термін перебування потерпілого на лікуванні становив п`ять місяців. На лікування, купівлю ліків та медичних засобів потерпілим витрачено 26 608,60 (двадцять шість тисяч шістсот вісім) грн 60 коп., які також просить стягти з ПАТ «УПСК».

Відповідно до податкової декларації в попередньому господарському 2021 році потерпілий ОСОБА_10 , як фізична особа-підприємець, мав річний дохід 170000 грн. В середньому його дохід за один місяць становив 14467 грн. Після дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 не міг працювати на протязі 5 місяців і тому втратив дохід в сумі 70835 (сімдесят тисяч вісімсот тридцять п`ять тисяч) грн, які просить стягнути з ПАТ «УПСК». Крім цього просить стягнути з ПАТ «УПСК» на користь потерпілого 127400 (сто двадцять сім тисяч чотириста) грн матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автобуса Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 та 13 000 (тринадцять тисяч) грн моральної шкоди.

Вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автобус Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження і фактично повністю фізично знищений. Відповідно до висновку експерта №33/2022 від 06.12.2022 розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автобуса Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 становить 977324 (дев`ятсот сімдесят сім тисяч триста двадцять чотири) грн. Вартість проведення експертизи N33/2022 від 06.12.2022 відповідно до рахунку-фактури N56 та акту виконаних робіт №56 від 25 листопада 2022 року становить 4602,94 грн.

Транспортний засіб Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_5 належать ОСОБА_19 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію СТХ 5696897 та СТХ 569686 від 28.01.2022, виданих ТСЦ 4841. Обидва транспортні засоби мали чинний на 03.02.2022 договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ/772159 та АТ/772160 відповідно та укладені 16.07.2021 із страховиком ПАТ "УПСК". Відповідно до зазначених полісів сума відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу, становить 130000 грн, франшиза 2600 грн. Тому, просить стягнути з ОСОБА_19 на користь потерпілого ОСОБА_10 849 924 (вісімсот сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автобуса Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 .

04.04.2023 від представника ПАТ «УПСК» надійшла заява про закриття провадження у справі, на підставі ст. 255 ЦПК України, 15.03.2023 ПАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_10 у розмірі 190 000 грн. Отже, ПАТ «УПСК» у повному обсязі виконало взяті на себе обов`язки за Полісом № АТ/0772159.

Представник ОСОБА_19 - адвокат ОСОБА_21 31.08.2023 надіслав відзив на позовну заяву представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 ,вважає вимоги безпідставними, не обґрунтованими та такими в задоволенні яких необхідно відмовити з наступних підстав. В позовній заяві, зазначено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4 , є власністю ОСОБА_19 , та робиться помилковий висновок, що вона здійснювала ватажне перевезення 03.02.2022 року під час керування автомобіля обвинуваченим. При цьому цивільний позивач не надає жодних доказів наявності трудових відносин між ОСОБА_19 та ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП (копію трудового договору, маршрутний лист або будь який документ, який би підтверджував факт трудових відносин). Натомість представник цивільного відповідача посилається на наявний в матеріалах справи договір оренди транспортного засобу, у якому зазначено, що орендодавець ОСОБА_19 зобов`язується передати за плату орендареві ОСОБА_4 у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове користування автотранспорт, що визначений у договорі та зобов`язується сплачувати орендодавцеві відповідну орендну плату. Оскільки в матеріалах кримінального провадження та до позовної заяви не додано жодного документу, який свідчив про наявність трудових відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_22 , як власника транспортного засобу, просить відмовити в задоволенні вимог відносно ОСОБА_19 на користь потерпілого ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автобуса Mercedes-Benz-Sprinter.

Під час судового засідання потерпілий ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 в частині позовних вимог до страхової компанії просили позов залишити без розгляду, а в іншій частині просять задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_13 звернувся із цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_20 та до Приватного акціонерного товариства «УПСК» про відшкодування моральної шкоди. Зазначає, що в результаті ДТП він, як пасажир мікроавтобуса Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №149 від 15.06.2022.

Вказує, що він провів тривалий час на стаціонарному лікуванні в різних лікарняних закладах лікарні. В подальшому тривалий час лікувався, займався відновленням здоров`я. Крім цього, отримав моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з дорожньо-транспортною подією та ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, неможливістю утримувати родину, а також подальшого майбутнього стану свого здоров`я, від якого залежить фінансове майбутнє родини. Фактично загальний термін перебування на лікуванні становив чотири місяці. На лікування, купівлю ліків та медичних засобів мною витрачено 2064,50 (дві тисячі шістдесят чотири)грн. 50 коп. А сума морального відшкодування, з урахуванням ступеня вини відповідача, тривалості страждань і негативних наслідків, які настали для потерпілого в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою становить 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Також вказує, що на момент ДТП він працював у TOB "Вербіта Груп" слюсарем з грудня 2021 року до 20.07.2023. Враховуючи, що протягом чотирьох з половиною місяців, а саме з 03.02.2022 до 17.06.2022 він не працював і відповідно не отримував заробітну плату, яка є мінімальною і становить 6500 грн. Таким чином, він втратив дохід в сумі 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. У зв`язку з викладеним, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_23 на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн, а з відповідача ПрАТ «УПСК» просить стягнути матеріальну шкоду за лікування у розмірі 2064,50 грн та 26 000 грн втраченого доходу у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності.

14.03.2023 від представника ПрАТ «УПСК» надійшов відзив на позов ОСОБА_13 . Представник страхової компанії просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_13 у повному обсязі. Зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦК України є неможливим пред`явлення позову особою, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, у кримінальному провадженні до страховика, який не є ні завдавачем шкоди, ні особою, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням обвинуваченого, а на підставі договірних правовідносин у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Також, вважає, що звернення із цивільним позовом до ПрАТ «УПСК» є передчасним, оскільки останнє не вчинило жодних дій, що свідчили б про порушення або не визнання права позивача на отримання страхового відшкодування. Крім цього, позивачем не надано жодного документа закладу охорони здоров`я із призначенням лікувальних препаратів, а тому не можливо встановити, що вказані у чеках товари призначалися саме позивачу та для лікування ушкоджень, що були заподіяні внаслідок ДТП. Вважає, що заявлена шкода, пов`язана із втратою працездатності не підтверджена документами (листки непрацездатності відсутні). Тому, за відсутності інформації, на підставі якої можна встановити наявність чи відсутність доходів у позивача за період непрацездатності, страхова компанія не може визнати розрахунок суми страхового відшкодування, пов`язаного із втратою працездатності.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 надав до суду 03.02.2023 позов до обвинуваченого ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав суттєвої шкоди здоров`ю, майже втратив слух, отримав травми, у зв`язку з чим йому довелось здійснити такі витрати, пов`язані з лікуванням: купівлю слухового апарату WIDE х EVOKE E-FP - 9499,00 грн.; здійснення МРТ головного мозку 16.06.2022 року - 1260,00 грн.; запис обстеження на диск з архіву 19.10.2022 - 150,00 грн., на купівлю ліків 29299,52 грн. Загальна сума витрат пов`язаних з лікуванням склала 40208,52 грн, витрати на проїзд до місця лікування та інші збитки 3976,27 грн.

Окрім цього, згідно з висновком судово-медичної експертизи №147 від 14.06.2022 року, ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження внаслідок ДТП від 03.02.2022 року. Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією за наслідками первинного огляду ОСОБА_6 було встановлено у нього третю групу інвалідності.

Вказує, що власником джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_6 ) є ОСОБА_19 , яка здійснювала вантажне перевезення 03.02.2022 під час керування автомобілем обвинуваченим. Отже, відшкодування шкоди, згідно даної ДТП, має бути здійснене страховою компанією, в якій застрахована відповідальність власника транспортного засобу, відповідачем - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а також самим власником джерела підвищеної небезпеки, відповідачем - ОСОБА_19 , в межах грошових сум, що належать до відшкодування позивачеві, але не покриваються страховою виплатою для повного відшкодування завданої шкоди. Вважає, що у зв`язку з цим, ОСОБА_19 повинна відшкодувати потерпілому збитки в розмірі 3976,27 грн.

Моральну шкоду обґрунтовує тим, що досить тривалий час потерпілому довелося провести на стаціонарному лікуванні. Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №954, на 03.02.2022 року, після ДТП стан хворого був вкрай важкий. У зв`язку з отриманими травмами позивач втратив частину пам`яті. Дружину і доньку почав згадувати лише в березні місяці. Внаслідок ДТП позивач повністю втратив можливість чути на ліве вухо, право вухо теж стало значно гірше чути. Позивач протягом всього часу лікування, від настання ДТП і досі переживає щодо втрати працездатності, втрату слуху і необхідності постійних перевірок у лікаря, через величезну кількість витраченого часу і грошей, що було зроблено для принаймні часткового відновлення здоров`я. Велика кількість часу була втрачена на пошук коштів на лікування, які досить інтенсивно доводилось використовувати для відновлення здоров`я. Весь час від настання ДТП, життя позивача супроводжується фізичним болем, тяжким моральним станом, що пов`язаний з неможливістю усвідомити весь рівень одномоментного погіршення його життя. На підставі вищезазначеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір завданої йому шкоди потерпілий оцінює в 600 000 грн. Так, 500 0000 грн має відшкодувати власник джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_19 , а 100 000 грн. має відшкодувати обвинувачений ОСОБА_4 .

Крім цього, зазначає, що загальні витрати, пов`язані з лікуванням складають: 40208,52 грн. + 78 000 грн. = 118208,52 грн., а отже, на думку позивача, страхова компанія має відшкодувати 5% від зазначеної суми, що складає 5910,43 грн. Враховуючи те, що страхової виплати відшкодування у встановлених законом про ОСЦПВ розмірах не вистачить для повного відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, страхова не здатна покрити відшкодування значної частини визначеного розміру моральної шкоди, а саме 594089,57 грн. (600 000 грн. - 5910,426 грн.).

Враховуючи викладене, просить відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5910,43 грн із страхової компанії, моральну шкоду у розмірі 100 000 грн з ОСОБА_4 ; моральну шкоду у розмірі 494089,57 грн з ОСОБА_19 .

Представник ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_21 22.08.2023 надіслав відзив на позовну заяву про стягнення матеріальної і моральної шкоди. Вважає,що вимоги по відношенню до ОСОБА_19 є безпідставними, оскільки остання на час здійснення ДТП не перебувала з ОСОБА_4 у трудових відносинах, інших доказів, які б спростували це, в матеріалах справи не існує, а тому підстави для стягнення з неї моральної шкоди, у розмірі 494 089,57 грн. відсутні. Натомість посилається на наявний в матеріалах справи договір оренди транспортного засобу, у якому зазначено, що орендодавець ОСОБА_19 зобов`язується передати за плату орендареві ОСОБА_4 у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове користування автотранспорт, що визначений у договорі та зобов`язується сплачувати орендодавцеві відповідну орендну плату.

31.08.2023 представник позивача ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 надав до суду заяву про часткову відмову від позову. Просив прийняти відмову ОСОБА_6 від позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та закрити провадження в частині позовних вимог до останнього, оскільки 10.08.2023 сторони дійшли угоди про припинення зобов`язання з наслідками ДТП, що є предметом розгляду за згодою сторін у зв`язку з виплатою страховиком страхового відшкодування.

Крім цього, 31.08.2023 від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшла заява про закриття провадження у справі, на підставі ст.255 ЦПК України, оскільки 17.08.2023 страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_6 у розмірі 95 000 грн.

Під час судового засідання 18.01.2024, цивільний позивач ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 в іншій частині вимог, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Потерпілий ОСОБА_24 доповнив, що наслідки ДТП негативно вплинули на його життя. Він отримав інвалідність, розлучився з дружиною, у нього багато боргів, які він витрачав на своє лікування.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 , що діє в інтересах ОСОБА_8 подав позов до обвинуваченого ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та до Приватного акціонерного товариства «УПСК» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих злочином.

Зазначає, що дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_8 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях (спогади, насторога, тривога, порушення сну, дратівливість і т.д). Враховуючи характер отриманих ушкоджень, тривалості лікування, не в повній мірі відновлення здоров`я дотепер, неможливістю через отримані травми проходження військової служби після скасування воєнного стану у країні, розмір спричинених збитків ОСОБА_25 визначає у грошовому еквіваленті в сумі 350 0000 та вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню наступним чином: 556, 7 грн - з ПрАТ «УПСК», 100 000 грн ОСОБА_4 та 249 443,30 грн ОСОБА_19 . Також внаслідок пошкодження його транспортного засобу йому була спричинена матеріальна шкода в розмірі 65211,60 грн, та на лікування 11134,15 грн, яку просив стягнути з ПрАТ «УПСК».

Представник ПрАТ «УПСК» надіслав заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки 13.09.2023 відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_8 у розмірі 57 000 грн.

22.08.2023 від представника ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_21 надійшов відзив на позовну заяву про стягнення матеріальної і моральної шкоди.Вважає,що вимоги по відношенню до ОСОБА_19 є безпідставними, оскільки остання на час здійснення ДТП не перебувала з ОСОБА_4 у трудових відносинах, інших доказів, які б спростували це, в матеріалах справи не існує, а тому підстави для стягнення з неї моральної шкоди у розмірі 249 443,30 грн відсутні. Натомість посилається на наявний в матеріалах справи договір оренди транспортного засобу, у якому зазначено, що орендодавець ОСОБА_19 зобов`язується передати за плату орендареві ОСОБА_4 у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове користування автотранспорт, що визначений у договорі та зобов`язується сплачувати орендодавцеві відповідну орендну плату.

Під час судового засідання представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 щодо вимог про стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» матеріальних збитків та моральної шкоди на користь ОСОБА_8 просив залишити без розгляду. В іншій частині вимоги позову підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пред`явлені до нього позовні вимоги повністю визнав.

Розглянувши цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода яка завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз норм статей 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Положення статей 1187, 1188 ЦК є спеціальними по відношенню до статей 1166, 1167 ЦК, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладенійу постанові від 14 березня 2019 року у справі № 632/1400/16-к (провадження № 51-8992км18).

Як встановлено судом власником джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу, яким керував обвинувачений ОСОБА_4 , сідловим тягачем Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_19 . Сідловий тягач Renault Magnum до 28.01.2022 мав державний номерний знак НОМЕР_7 (том 1 а.с.211-213). В трудових відносинах з обвинуваченим ОСОБА_4 власник транспортного засобу на момент вчинення ДТП не перебували.

У зв`язку з викладеним, обов`язок щодо відшкодування завданої шкоди повинен бути покладений саме на володільця цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо на винного водія. Тому в частині вимог ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди до відповідача ОСОБА_4 слід відмовити. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд не приймає визнання відповідачем позову, якщо воно суперечить закону.

При цьому суд також не бере до уваги заперечення представника цивільного відповідача ОСОБА_19 про відсутність правових підстав для покладення обов`язку з відшкодування завданої шкоди володільцем джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_19 .

Зокрема суд не бере до уваги наданий відповідачем ОСОБА_19 договір оренди транспортного засобу №1 від 31.01.2022 (том 2 а.с. 209-212), на який її представник посилається в своєму відзиві та вказує на те, що в період скоєння ДТП ОСОБА_4 орендував у неї транспортний засіб і використовував його у власних цілях, з огляду на наступне.

Сам обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував підписання указаного договору і сторона відповідача указаних обставин належними доказами не спростувала.

Крім того, як вбачається з копії даного договору оренди транспортного засобу від 31 січня 2022 року він укладений між фізичними особами ОСОБА_19 та ОСОБА_4 , предмет оренди транспортний засіб сідловий тягач Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 , строк дії договору до 31.12.2022 року; в п. 10.1 Договору зазначено, що договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, відповідно до вищевказаної норми закону договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 роз`яснено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

В силу ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Судом встановлено, що наданий стороною відповідача ОСОБА_19 договір оренди транспортного засобу укладений у простій письмовій формі, а тому суд приходить до висновку, що вказаний договір оренди транспортного засобу є нікчемним, оскільки оформлений на паперовому носії у простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тому не створює для сторін юридичних наслідків. З огляду на це суд не приймає до уваги даний договір оренди транспортного засобу від 31 січня 2022 року як доказ.

Щодо моральної шкоди суд зазначає наступне.

В силу положень ч.1, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно приписів п.п.1, 3 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

На момент дорожньо-траснпортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_19 була забезпечена полісом № АТ/0772159 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів від 16.07.2021 (том 2 а.с.42). Страхувальником згідно полісу є ОСОБА_19 , страховиком ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Забезпеченим транспортним засобом за договором є автомобіль- транспортний засіб сідловий тягач Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_7 . Ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоров`ю потерпілого становить 260 000 грн на одного потерпілого.

Згідно із ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями, внаслідок чого він з 03.02.2022 по 15.02.2022 знаходився на лікуванні в АІТ Лубенської лікарні, з 15.02.2022 по 07.03.2022 в нейрохірургічному відділенні КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», з 24.10.2022 по 01.11.2022 в Інституті отоларингології (том 1 а.с.196-200). Внаслідок ДТП він отримав інвалідність ІІІ групи (том 1 а.с. 195). Позивач протягом всього часу лікування, від настання ДТП і досі переживає щодо втрати працездатності, втрату слуху і необхідності постійних обстежень у лікаря, його сім`я розпалася. Весь час від настання ДТП життя позивача супроводжується фізичним болем, тяжким моральним станом, що пов`язаний з неможливістю усвідомити весь рівень одномоментного погіршення його життя. Все це негативно вплинуло на його моральний стан, життєві зв`язки, порушило звичайний уклад життя.

Виходячи з викладеного та конкретних обставин справи, враховуючи характер та тривалість фізичних та моральних страждань потерпілого внаслідок ушкодження його здоров`я, принцип розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що з врахуванням зазначених обставин позов про відшкодування моральної шкоди в частині вимог до відповідача ОСОБА_19 (з урахуванням страхової виплати, узгодженої із страховиком) підлягає задоволенню в повному розмірі в сумі 494089,57 грн. Дана сума, на думку суду, пропорційна та адекватна тим стражданням, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 в результаті отриманих тілесних ушкоджень.

Суд приходить до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_8 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, отриманими тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості, внаслідок чого він з 03.02.2022 по 08.02.2022 знаходилась на лікуванні КП «Пирятинська лікарня», з 08.02.2022 по 11.02.2022 в нейрохірургічному відділенні ДУ «Головний медичний центр МВС України» та з 20.04.2022 по 05.05.2022 в неврологічному відділенні ДУ «Головний медичний центр МВС України» (том 1 а.с.115-122). Позивач ОСОБА_8 зазнав душевних страждань, які позначили негативні зміни у його житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні; знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, тривала відірваність від звичного його способу життя.

Виходячи з викладеного та конкретних обставин справи, суд враховує характер та тривалість фізичних та моральних страждань потерпілого внаслідок ушкодження його здоров`я, принцип розумності, виваженості і справедливості, та вважає, що з врахуванням зазначених обставин позов про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_19 підлягає задоволенню частково в розмірі 150 0000 грн. Дана сума, на думку суду, пропорційна та адекватна тим стражданням, яких зазнав потерпілий в результаті отриманих тілесних ушкоджень. З урахуванням страхової виплати, узгодженої із страховиком в розмірі 556,70 грн, з відповідача ОСОБА_19 на користь ОСОБА_8 підлягає до стягнення непокрита страховим відшкодуванням сума у розмірі 149 443,30 грн.

З огляду на викладене цивільний позов ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_19 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням належного позивачу транспортного засобу Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 (том 1 а.с.39) суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, позивач зазначає, що відповідно до висновку експерта №33/2022 від 06.12.2022 розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автобуса Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 становить 977 324 (дев`ятсот сімдесят сім тисяч триста двадцять чотири) грн. ( том 1 а.с.55-136).

Водночас відповідно до вказаного висновку розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_8 , 2014 року випуску, внаслідок події, що сталася 03.02.2022, відповідно до вимог ст. 30.1, 30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV)розрахована як різниця між його ринковою вартістю та його вартістю після події (у пошкодженому стані) складає 746 969 грн (том 1 а.с.70 на зворті).

Згідно п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 30.2 ст. 30 Закон України № 1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на зазначене та з урахуванням положень ст.30 Закону України № 1961-IV транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним, у зв`язку з чим позивачу має бути відшкодована різниця між ринковою вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що становить 746 969 грн.

Як установлено судом, згідно полісу № АТ/0772159 цивільно- правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 , забезпечено в ПрАТ «УПСК» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у межах 130 000 грн (франшиза 2600 грн), а отже, розмір страхового відшкодування не покриває розмір спричиненої позивачу матеріальної шкоди. З огляду на зазначене, відповідачем ОСОБА_19 позивачу має бути відшкодована різниця між фактичним розміром шкоди і узгодженою страховою виплатою, що становить 619 569 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_13 до ПрАТ «УПСК» про відшкодування витрат на лікування в розмірі 2064,50 грн та 26000 грн втраченого доходу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Як передбачено ч. 1ст. 1177 Цивільного кодексу України (далі -ЦК), шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК).

У кримінальному провадженні, як зазначено у ч. 1ст. 62 КПК, цивільним відповідачем може бути юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями обвинуваченого, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповіднодо ст.3 Закону №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

При цьому ст. 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно полісу № АТ/0772159 цивільно правову відповідальність за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 , забезпечено в ПрАТ «УПСК» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну здоров`ю у межах 260 000 грн (франшиза 2600 грн).

Виходячи з вимог закону про здійснення відшкодування шкоди за рахунок страховика в межах страхової суми за таку шкоду, зазначену в страховому полісі, цивільна відповідальність за відшкодування шкоди, пов`язаної із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, покладається у кримінальному провадженні на страховика в межах ліміту відповідальності.

Матеріалами справи встановлено, що потерпілий ОСОБА_13 внаслідок ДТП, яка трапилася з вини обвинуваченого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, після чого був госпіталізований та проходив стаціонарне лікування у КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» з 03.02.2022 по 07.02.2022 та 07.02.2022 стаціонарне лікування в КНП СОР СОКЛ з діагнозом краніо-торакоскелетна травма, стус головного мозку, закритий перелом гілок лобкової кістки із зміщенням, перелом 4,5 ребер справа, з 22.02.2022 по 04.04.2022 амбулаторне лікування в КНП ЦПМСД №1, з 05.04.2022 по 19.04.2022 стаціонарне лікування в реабілітаційному відділенні ЦМЛ (том 1 а.с.158). На придбання медикаментів та лікарських препаратів ним було витрачено кошти у сумі 1522,90 грн, розмір яких підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій та чеків на придбання медичних препаратів та отримання медичних послуг (том 1 а.с.157).

Відповідно до статті 25 Закону України «Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Однак позивач на підтвердження вимог про відшкодування втраченого внаслідок непрацездатності доходу не надав документів, що посвідчували б тимчасову непрацездатність та довідку про його доходи за період непрацездатності (зокрема про нарахування заробітної плати або лікарняних). За таких обставин, його вимоги про відшкодування втраченого внаслідок тимчасової непрацездатності заробітку є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивача в частині завданих йому матеріальних збитків у сумі 1522,90 грн. Водночас вказані вимоги заявлені позивачем до неналежного відповідача ПрАТ «УПСК», оскільки їх розмір не перевищує встановлений страховиком розмір франшизи.

Згідно ст.1 Закону України « Про стахування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством. Вказана суму підлягає відшкодуванню власником забезпеченого транспортного засобу, яким є ОСОБА_19 , до якої позивач ОСОБА_13 позову не пред`явив.

За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_13 слід відмовити у повному обсязі.

Вимоги позивачів ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» слід залищити без розгляду, оскільки позивачі не підтримали заявлені вимоги у зв`язку з добровільною виплатою відповідачем стархового відшкодування.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК.

Суд вважає за необхідне згідно ст. 124, 126 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати за проведені експертизи.

Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2022, на автомобіль Cherry Amulet д.н.з. НОМЕР_3 та автомобіль Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 , який був накладений з метою збереження речових доказів, тому потреба у його застосуванні на даний час відпала та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити за даним законом покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 , ОСОБА_19 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 619 569 (шістсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_13 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_19 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_11 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 494 089 (чотириста дев`яносто чотири тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 57 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ОСОБА_19 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_12 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 149 443 ( сто сорок дев`ять тисяч чотириста сорок три) грн 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В частині вимог позивачів ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль Cherry Amulet д.н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_8 , автомобіль Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_10 та повернутий йому на відповідальне зберігання, сідловий тягач Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_19 , що знаходиться на зберіганні на території майданчика за адресою: АДРЕСА_2 , - повернути власникам.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2022, на автомобіль Cherry Amulet д.н.з. НОМЕР_3 та автомобіль Mercedes-Benz-Sprinter 313 CDI д.н.з. НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні №0000352, в сумі 6933 (шість тисяч дев`ятсот тридцять три ) гривні 51 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1