печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника особи, що звернулась зі скаргою - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2018, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_6 посилається на неповноту проведення досудового розслідування, вважає непроведеними ряд необхідних слідчих дій, в тому числі невиконання вказівок, зазначених в ухвалі слідчого судді, якою скасовано попередню постанову про закриття цього ж кримінального провадження. Вважає, що в оскаржуваній постанові не досліджена наявність в діях осіб працівників УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст. 127 КК України (катування). Також вважає досудове розслідування проведеним з численними порушенням вимог КПК України. Крім цього зазначає, що незаконність дій працівників УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також заподіяння їй матеріальної і моральної шкоди встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, та висновками експертів. Просить скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судових засіданнях 27.06.2023, 03.10.2023, 22.03.2024 підтримала викладену ОСОБА_6 у скарзі позицію та вказала, що слідчим не проведено достатній обсяг слідчих дій для встановлення всіх обставин справи, а висновок про відсутність в діях працівників правоохоронного органу складів кримінальних правопорушень є передчасним. Просила скасувати оскаржувану постанову.

Слідчий, постанова якого оскаржується, ОСОБА_7 , будучи повідомленим про час, дату та місце проведення судового засідання з розгляду скарги в порядку та строки, визначені ст. 135 КПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляд скарг на адресу слідчого судді не надходило. В той же час, на адресу суду направлено матеріали закритого кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, положення ст. 306 КПК України, думку представника особи, що звернулась зі скаргою, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю слідчого ОСОБА_7 та особи, що звернулась зі скаргою, - ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, заслухавши представника особи, що звернулась зі скаргою, дослідивши скаргу, долучені до неї документи та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000042, внесеного до ЄРДР 19.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2022 вказане кримінальне провадження закрито за відсутності в діянні працівників УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

У відповідності до положень ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строків її подання слідчим суддею протягом розгляду скарги не встановлено, у зв`язку з чим такий строк поновленню не підлягає.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя надходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, фактично предметом досудового розслідування вказаного кримінального провадження є дослідження обставин зупинки 28.12.2017 працівниками УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 , складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , а також законність застосування відносно останньої спеціальних засобів - кайданок і як наслідок цього спричинення їй тілесних ушкоджень, та обставин складання ними 28.12.2017 відносно ОСОБА_11 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак під час розгляду даної скарги слідчому судді насамперед необхідно встановити: які слідчі дії проведено органом досудового розслідування, надати оцінку тому, чи наслідки їх проведення підтверджують або спростовують обставини, викладені заявниками в заявах про вчинення кримінального правопорушення та чи достатньо таких для того, щоб дійти до висновку про наявність або відсутність насамперед подій кримінальних правопорушень і як наслідок встановлення цього висновку про наявність/відсутність складу кримінальних правопорушень в діях конкретних осіб, а також оцінити, чи проведення досудового розслідування відбувалось з дотриманням вимог закону.

Щодо того, які слідчі та процесуальні дії проведено органом досудового розслідування. Як встановлено наданими матеріалами кримінального провадження та жодним чином не оспорюється заявником, в ході проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, зокрема:

- допити заявників;

- допити працівників УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- одночасні допити заявників та працівників УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- допити осіб, які були зазначені свідками під час складання та оформлення протоколу та постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , складання 28.12.2017 відносно ОСОБА_11 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення;

- огляд відеозаписів з нагрудних камер поліцейських;

- допит працівника Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 , який 28.12.2017 приймав заяву ОСОБА_6 щодо факту застосування до неї спецзасобів, а саме кайданок;

- дослідження матеріали службового розслідування;

- проведення судово-медичні експертизи.

Результати проведення вказаних слідчих та процесуальних дій детально описані в оскаржуваній постанові.

Надаючи відповіді на питання: чи наслідки їх проведення підтверджують або спростовують обставини, викладені заявниками в заявах про вчинення кримінального правопорушення, та чи достатньо таких для того, щоб дійти до висновку про наявність або відсутність насамперед події кримінальних правопорушень і як наслідок встановлення цього висновку про наявність/відсутність складу кримінальних правопорушень в діях конкретних осіб, слідчий суддя враховує наступне.

Так, за результатами проведення вказаних слідчих та процесуальних дій беззаперечно встановлено, що 28.12.2017 працівниками УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 здійснено зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 , складено протокол та постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , а також застосовано відносно останньої спеціальні засоби - кайданки і те, що в ОСОБА_6 були наявними легкі тілесні ушкодження. Також беззаперечно встановлено, що 28.12.2017 відносно ОСОБА_11 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та що в останнього наявними були легкі тілесні ушкодження.

Відтак, виходячи з того, що відповідно до вимог ст. 91 КПК України подію кримінального правопорушення слід розуміти як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувся у певний час, у певному місці та певним способом, то за наслідками проведення зазначених вище слідчих дій можливо дійти висновку про те, що такі частково підтверджують факти, викладені в заявах про вчинення кримінальних правопорушень та ними встановлюються певні елементи об`єктивної сторони складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 366, 367 КК України.

Щодо питань чи наслідки проведення слідчих встановлюють висновок про наявність/відсутність складу кримінальних правопорушень в діях конкретних осіб, слідчий суддя надходить до наступного висновку.

Так, в своїй скарзі ОСОБА_6 посилається на ряд судових рішень та висновків експертних досліджень, якими, на її переконання, встановлені ті обставини, які і доповнять необхідні елементи як об`єктивної так і суб`єктивної сторони злочинних діянь, скоєних, за її твердженням, працівниками УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Такі дії, на думку особи, що звернулась зі скаргою, виразились у заподіянні їй та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, завданні матеріальної шкоди, внесенні до протоколів про адміністративні правопорушення завідомо неправдивих відомостей. Ці ж судові рішення та висновки експертів також досліджено та проаналізовано в межах проведення досудового розслідування.

За змістом мотивувальної частини рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 06.06.2022 у справі № 760/17943/20 встановлено, що: «на підтвердження завдання йому матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням одягу Позивачем надано чеки про їх придбання (куртка, піджак). Разом з тим, будь-яких доказів пошкодження вказаного одягу, вини у такому пошкодженні працівників поліції, неможливості ремонту одягу, - Позивачем не надано. Позивачем також не надано доказів його затримання, застосування до нього фізичного примусу тощо. На наданому Позивачем компакт-диску міститься відеозапис, з якому неможливо встановити учасників подій та їх обставини. Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з держави вартості проведеної судово-медичної експертизи, Позивач посилається на те, що 28 грудня 2017 року до нього було неправомірно застосовано заходи фізичного примусу, внаслідок яких завдано тілесних ушкоджень. Разом з тим, будь-яких доказів застосування до Позивача сили з боку працівників правоохоронного органу в матеріалах справи немає. Згідно з Висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2027/ж від 29.12.2017 дані обстеження свідчать про те, що після подій 28.12.2017 у ОСОБА_11 мали місце: садна на фоні синця на переднє-внутрішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглоба; садна на переднє-внутрішній поверхні правого променево-зап`ясткового суглоба, на заднє-внутрішній поверхні його. Втім, жодного доказу, який би підтверджував, що вказані тілесні ушкодження спричинені внаслідок протиправних дій працівників поліції, в справі немає. Відтак, немає процесуальних підстав для покладення на Відповідачів обов`язку з відшкодування вартості вказаного дослідження. В справі наявний Висновок спеціаліста у галузі психології №31 від 10.10.2018, згідно з яким неправомірними діями поліцейських та їх наслідками ОСОБА_11 завдано істотної моральної шкоди, як підлягає відшкодуванню, у розмірі 85629,00 гривень. Аналізуючи вказаний висновок, суд звертає увагу на те, що спеціалістом при складанні вказаного висновку брались до уваги пояснення адвоката ОСОБА_13 - представника ОСОБА_11 - про те, що Позивач був затриманий патрульними поліцейськими із застосуванням грубої сили та спеціальних засобів («кайданок»), що його було доправлено до тервідділу поліції, де незаконно здійснили особистий огляд за відсутності понятих, вилучили з кишень куртки документи, що протягом двох годин ОСОБА_11 перебував у «кайданках», у складанні протоколу про адміністративне затримання а також у наданні правової допомоги було відмовлено, що працівниками поліції було вчинене службове підроблення. Натомість, як зазначено вище, матеріали справи не містять доказів усіх зазначених обставин, окрім факту складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно Позивача за ст. 185 КпАП України».

Зазначене рішення суду набрало законної сили та на нього посилається й сама заявниця за скаргою.

Однак, цим рішенням повністю спростовуються обставини викладені в заяві гр. ОСОБА_11 про вчинення кримінальних правопорушень.

Ще одне рішення суду, на яке посилається заявниця як на підтвердження злочинності дій працівників УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , є рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі №754/15566/18, яким скасовано постанову серії АР № 298110 від 28.12.2017 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрито провадження по справі.

Водночас, підставою скасування зазначеної постанови стали не ті обставини, на які посилалась ОСОБА_6 - неправдиві відомості, вказані в ній та відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, а те, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про час і місце вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено, які вимоги Правил дорожнього руху України порушено позивачем, що не відповідає вимогам до змісту постанови, встановленим ст.283 КУпАП.

Зі змісту постанови Деснянського районного суду міста Києва від 12.02.2018 у справі № 754/191/18, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, вбачається, що підставою закриття стало надання останньою висновку спеціаліста у галузі судово - медичної експертизи № 20/ж від 03.01.2018, відповідно до якого ОСОБА_6 станом на 28.12.2017 о 22:30 була твереза.

Тобто мотивувальна частина цієї постанови суду взагалі не підтверджує і не спростовує тверджень, викладених в заяві про вчинення кримінальних правопорушень, а констатує факт неперебування ОСОБА_6 станом на 28.12.2017 о 22:30 у стані алкогольного сп`яніння.

Вказане жодним чином не спростовує наявності підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу та пропозиції щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння (у зв`язку із наявністю у поліцейських обґрунтованого припущення про те, що водій може перебувати в стані сп`яніння), та свою чергу обов`язок водія відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Щодо висновку експерта судово-медичної експертизи № 042-947-2022 дані обстеження свідчать про те, що після 28.12.2017 у ОСОБА_14 мали місце легкі тілесні ушкодження, слід зазначити, що жодного доказу, який би підтверджував, що вказані тілесні ушкодження спричинені внаслідок протиправних дій конкретних працівників поліції - немає.

Слідчий суддя погоджується, що характер описаних тілесних ушкоджень може свідчити про заподіяння їх застосуванням кайданок до ОСОБА_14 , а тому вважає за необхідне дослідити питання законності їх застосування.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 42, а також ч. 1 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом, серед яких є кайданки.

При цьому ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що наряду з іншими підставами кайданки застосовуються у разі проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі, а також, у разі якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим;

Зважаючи на досліджені в судовому засіданні матеріали, які беззаперечно вказують на таку поведінку ОСОБА_15 , яка створювала небезпеку оточуючим, кайданки до останньої були застосовані правомірно. Після того, як така поведінка останньої припинилася, спеціальний засіб до неї більше не застосовувався.

Відтак обраний поліцейськими захід був передбачений законом та необхідним для виконання повноважень поліції, а його застосування було пропорційним в обставинах, в яких він застосовувався.

Щодо заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_14 діями працівниками УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , слідчий суддя вважає, що з огляду на наявний в матеріалах провадження розрахунок, наданий адвокатом ОСОБА_13 , таку шкоду не доведеною. Оскільки у вказаному розрахунку окрім даних вартості одягу на момент його придбання відсутні будь - які інші дані, які хоча би надали можливість встановити вартість одягу станом на 28.12.2017 з огляду, що датою його придбання був 2012 рік.

За вказаних обставин, на запитання чи наслідки проведення слідчих встановлюють висновок про наявність/відсутність складу кримінальних правопорушень в діях конкретних осіб, слідчий суддя відповідає, що такі однозначно встановлюють висновок про відсутність складу кримінальних правопорушень , передбачених ст. ст. 365, 366, 367 КК України працівників УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Також слідчий суддя не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови внаслідок недотримання органом досудового розслідування вимог КПК України, оскільки такі слідчим суддею в ході розгляду скарги не встановлені.

Крім цього, слідчий суддя вважає повністю виконаними вказівки, зазначені в ухвалі слідчого судді, якою скасовано попередню постанову про закриття цього ж кримінального провадження, так як єдиною вказівкою було дослідження відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що й було зроблено під час продовження досудового розслідування після скасування зазначеної постанови.

Щодо не дослідження наявності в діях осіб працівників УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст. 127 КК України (катування), то насамперед, слід зауважити, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 127 КК України, - не вносились. Слід зазначити, що визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення - в дискреції слідчого, прокурора, що здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням, відповідно. За фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 127 КК України, дані до ЄРДР не вносились, що свідчить про відсутність у органу досудового розслідування підстав вважати, що відбулось таке кримінальне правопорушення. Підстав вважати, що в даному випадку слідчим було визначено невірну попередню правову кваліфікацію дій особи - відсутні та в ході розгляду даної скарги не встановлені.

Таким чином, не дослідження обставин можливого кримінального правопорушення, відомості про яке не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не свідчить про незаконність та/або невмотивованість оскаржуваної постанови.

Слідчий суддя додатково вважає ще необхідним відповісти на запитання чи достатньо проведених слідчих дій для прийняття відповідного рішення за результатами проведення досудового розслідування.

В даному випадку, проведені слідчі дії та їх наслідки в повні мірі відповідають на всі поставлені в заявах про вчинення кримінальних правопорушень питання, а відтак такі є достатніми для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Оцінивши фактичні дані досудового розслідування в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок викладений в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження на підставі та вважає відсутніми підстави для її скасування та відповідно задоволення скарги.

На підставі викладеного, ст ст.94, 110, 284 КПК України, керуючись ст. ст. 2, 7, 9 , 22, 26, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2018, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1