Справа № 183/6842/20
№ 1-кп/183/327/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000192 від 19.08.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від 28.05.2024 р. прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що на розгляді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000192 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2020 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , проходячи поблизу будинку АДРЕСА_2 побачив автомобіль марки ВАЗ-2101 колір світло-оливковий, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві користування ОСОБА_6 .

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 17.08.2020, приблизно о 12 годині 10 хвилин, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2101 колір світло-оливковий державний номер НОМЕР_1 , який стояв в дворі вказаного домоволодінням та діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків відчинив водійські двері вказаного автомобіля, які не були зачинені на замок, проник до салону вказаного автомобіля, сів за кермо та за допомогою проводів замка запалювання завів двигун автомобіля. Після чого, ОСОБА_5 , на викраденому автомобілі, з місця вчинення злочину поїхав, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням в інше сховище.

30 листопада 2020 року ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні та обвинувальний акт відносно нього направлено до суду

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 289 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: показаннями свідка ОСОБА_7 від 18.08.2020, показаннями свідка ОСОБА_8 від 18.08.2020, показаннями свідка ОСОБА_9 від 18.08.2020, показаннями свідка ОСОБА_10 від 28.09.2020, 18.08.2020 року, висновками судово-трасологічної та судово - автотоварознавчої експертиз та оглядом місця подій від іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Перещепине, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, однак на розгляді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_11 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000238 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який віднесено до категорії тяжких, покарання за вчинення якого передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Під час проведення судового розгляду встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено лише у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, має посередню характеристику, не одружений, офіційно не працює, а відтак стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні. Незважаючи на те, що у зв`язку з неодноразовими неявками обвинуваченого ОСОБА_5 в судові засідання судом вже зупинялось судове провадження у справі та оголошувався розшук обвинуваченого, останній належних висновків для себе не зробив, на знову перешкоджає судовому розгляду шляхом ухилення від явки в судові засідання.

Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на положення п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, а також зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому обвинувачується останній, та неможливість забезпечити запобігання наявному ризику більш м`якими запобіжними заходами.

На цих підставах заявник клопотання просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому.

В судовому засіданні обвинувачений заперечував проти заявленого клопотання. Пояснив, що не з`являвся в судове засідання тому, що в нього два місяці тому вкрали документи та телефон. Запевнив, що більше так не буде та буде зявлятися в судові засідання.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Вважав за можливе застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявленого клопотання, судв приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснив, що мається ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Санкцією якої передбачене покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження знаходиться в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 08.12.2020 р.

В період з 19.01.2022 р. до 19.04.2023 р. обвинувачений ОСОБА_5 в призначені судові засідання не з`являвся.

У зв`язку із звільненням головуючого у справі 16.05.2023 р. був здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи та визначений новий склад суду.

У зв`язку з не явкою в судові засідання обвинуваченого ухвалою суду від 18.08.2023 р. був оголошений його розшук.

Після розшуку обвинуваченого кримінальне провадження було відновлене 24.10.2023 р.

В період з 24.10.2023 р. до 28.05.2024 р. обвинувачений знову не з`являвся в судові засідання, а саме не з`явився: 28.11.2023 р., 25.01.2024 р., 28.02.2024 р., 27.03.2024 р., 20.05.2024 р., 28.05.2024 р. При цьому про причини неявки суду не повідомляв. Також обвинувачений не повідомляв суд про зміну номеру його телефону.

У зв`язку з систематичною неявкою обвинуваченого в судові засідання ухвалою суду від 28.05.2024 р. був наданий дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином судом встановлено, що мається ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. При цьому судом враховується, що обвинувачений в період з 19.01.2022 р. до 19.04.2023 р. не з`являвся в судові засідання. У період з 16.05.2023 р. по 28.05.2024 р. у зв`язку з систематичними неявками обвинуваченого в судові засідання судом оголошувався його розшук та судом надавався дозвіл на його затримання з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд оцінює в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованих злочинів; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; відомості про особу обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. (3028 грн. х 80).

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 176 177, 189, 190, 369 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання від 28.05.2024 р. прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявленого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 19.08.2020 р. у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 (включно) серпня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 12 червня 2024 р. о 08 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1