Провадження № 1-кп/947/861/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 13.02.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Болград, Болградського району, Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 13.11.2023 року по 09.02.2024 року ОСОБА_5 систематично вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності її малолітніх дітей, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою, приниженні, образах, та фізичному насильстві, яке виразилося у штовханні та призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

Так, 13.11.2023 року близько 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , у присутності її малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2013 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження, психологічне насильство, а саме: висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою, ображав, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП постановою Київського районного суду міста Одеси від 07.12.2023 року у справі № 947/36890/23.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.12.2023 року близько 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою проживання: АДРЕСА_2 , у присутності малолітніх дітей потерпілої: ОСОБА_7 , 2013 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження погрожував своїй співмешканці ОСОБА_6 фізичною розправою, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, штовхав, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП постановою Київського районного суду міста Одеси від 09.02.2024 у справі №947/1370/24.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 01.01.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності малолітніх дітей потерпілої: ОСОБА_7 , 2013 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження погрожував своїй співмешканці ОСОБА_6 фізичною розправою, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, штовхав, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП постановою Київського районного суду міста Одеси від 09.02.2024 у справі №947/1340/24.

Однак, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 належних висновків не зробив, та знову 09.02.2024 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: в АДРЕСА_2 , у присутності малолітніх дітей потерпілої: ОСОБА_7 , 2013 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне та фізичне насильство, що виразилося у нецензурних висловлюваннях, словесних образах на її адресу, приниженні та залякуванні, штовханні, внаслідок чого ОСОБА_9 подано заяву про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

З викладених обставин, втсановлено, що кожного разу окремо, а саме: 13.11.2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, 15.12.2023 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, 01.01.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання з потерпілою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності її малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2013 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження, на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняв відносно своєї співмешканки психологічне та фізичне насильство у вигляді словесних образ, штовханні, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, образах, приниженні останньої, за що ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 09.02.2024 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання з потерпілою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності її малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2013 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне та фізичне насильство, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, штовханні, словесних образах на адресу потерпілої, приниженні, що, з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насильстві психологічного та фізичного характеру ОСОБА_5 , по відношенні до своєї співмешканки ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - умисне систематичне психологічне та фізичне насильство щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, у нього склалися складні стосунки зі співмешканкою ОСОБА_6 , тому між ними за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично виникали конфлікти, в ході яких він ображав співмешканку ОСОБА_6 , висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував, приниживував, штовхав.

Підтверджує, що 13.11.2023 року близько 16 годині 00 хвилин, 15.12.2023 року близько 18 годині 00 хвилин, 01.01.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, 09.02.2024 року приблизно о 19:00 годин він кожного разу за місцем проживання вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне та фізичне насильство, а саме у присутності малолітніх дітей ображав співмешканку ОСОБА_6 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував, приниживував, штовхав.

За вчинення вказаних дій, співробітниками поліції складалися протоколи та він був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності судом.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне психологічне та фізичне насильство щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство), доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в присутності малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, санкція ст. 126-1 КК України передбачала покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Разом з тим 28.03.2024 року набрали чинності зміни до КК України, внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ, відповідно до яких санкція ст. 126-1 КК України викладена у новій редакції та за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Тобто редакцією санкції ст. 126-1 КК України, чинною на час судового розгляду, замість арешту передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду, який є більш м`яким покаранням відповідно до ст. 51 КК України, а тому зазначений закон має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

За наведених обставин, враховучи суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, задовільну характеристику, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та обтяжуючу обставину - вчинення кримінального правопорушення в присутності малолітніх дітей, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України покла сти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1