Справа № 450/2150/24 Провадження № 1-кс/450/439/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Пустомити скаргу ОСОБА_3 на постанову від 26.04.2024 року про закриття кримінального провадження за № 0000098 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову начальника сектору дізнання відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 26.04.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000098 від 02.04.2024 року.

Особа, яка подала скаргу, посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та незаконною, оскільки слідчим не проведено одночасного допиту за участі потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що могло в подальшому вплинути на правильній хід досудового розслідування.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала, просила таку задоволити з підстав викладених у ній.

Розглянувши скаргу та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 від 02.04.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Постановою начальника сектору дізнання відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 26.04.2024 року кримінальне провадження № 0000098 від 02.04.2024 р. закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Досудове слідство не проведено в повній мірі, постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

У судовому засіданні встановлено, що 02.04.2024 року СД відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України по факту того, що 30.03.2024 року до ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, надійшла письмова заява від ОСОБА_3 , згідно з якої близько 13.00 год. невідома особа перебуваючи в АДРЕСА_1 спричинила їй тілесні ушкодження.

Під час проведення досудового розслідування дізнавачем сектору дізнання були проведені наступні слідчі (розшукові) дії.

Так, у якості потерпілої була допитана ОСОБА_3 з показів якої убачається, що 30.03.2024 року до її будинку приїхала її свекруха ОСОБА_7 разом з їх спільним знайомим ОСОБА_8 , щоб вони допомогли провести роботи біля будинку потерпілої, а саме на земельній ділянці. В цей час власники суміжної земельної ділянки ОСОБА_9 та його дружина прямували до них, і ОСОБА_10 почав розхитувати стовпці. Тоді ОСОБА_7 підійшла до одного з стовпців та затоптувала землю навколо нього ногою, а ОСОБА_10 підбіг до неї, відштовхнув її і вона впала. В цей час ОСОБА_11 підбігла до них, щоб захистити свекруху, до неї підійшла ОСОБА_12 почала завдавати їй удари по голові, спині, руками, виганяючи потерпілу зі своєї території.

Також, у якості свідків були допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з показів яких убачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 виникла шарпанина, ОСОБА_12 почала завдавати їй удари по голові, спині, руками, виганяючи потерпілу зі своєї території.

Відповідно до висновку експерта № 73/2024 від 02.04.2024 року, встановлено, що при проведенні судово-медичної медичної експертизи у ОСОБА_3 виявлено: 5 синців (1 в лобній ділянці справа, 1 на грудній клітці, 1 на лівому плечі, 2 на спині) та 2 садна (1 на носі, 1 в підносовій ділянці). Вказані тілесні ушкодження утворилися щонайменше від п`ятиразової дії тупого предмета, за механізмом удару та тертя, могли виникнути з обставин 30.03.2024 року та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

26.04.2024 р. була винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У постанові зазначено, що враховуючи зібрані матеріали кримінального провадження, а також практику Верховного Суду, ОСОБА_5 не мала умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , оскільки штовхаючи її, вона не передбачала можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, а саме того, що від поштовху потерпілий може впасти і вдаритися об асфальтне покриття та як наслідок отримати тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання доказів чи перевірку вже отриманих доказів в даному кримінальному провадженні. Висновок дізнавача, що під час конфлікту між потерпілим та ОСОБА_5 виникла шарпанина, зокрема остання потерпілій цілеспрямованих ударів не наносив, відповідно в діях ОСОБА_5 встановлено відсутність прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, що виключає суб`єктивну сторону та склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ґрунтується лише на припущеннях, оскільки в матеріалах даного кримінального провадження відсутні будь-які відомості щодо дослідження таких тверджень, не проведено жодного аналізу.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила покази потерпілої у тому, що ОСОБА_12 завдавала ногами ОСОБА_3 удари по частинах тіла, а саме в бік, в ділянку голови, по спині, після чого наносила удари руками. Свідок ОСОБА_14 зазначає, що між ОСОБА_3 та невідомою йому особою жіночої статі, виникла шарпанина, вони тягнули одна одну за волосся, остання завдала їй ударів.

Із показів свідка ОСОБА_14 встановити механізм утворення тілесних ушкоджень немає можливості, оскільки з його показань він не може чітко вказати, на які частина тіла падала потерпіла в ході подій 30.03.2024 року.

Свідок ОСОБА_15 , як зазначено в постанові, від показів відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Свідок ОСОБА_5 заперечила факт нанесення нею тілесних ушкоджень.

Таким чином свідчення свідків різняться між собою, а досудовим слідством не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких не узгоджуються один з одним, а саме: необхідно провести одночасний допит в порядку ч. 9 ст. 224 КПК України. Дані слідчі дії також могли б допомогти встановити істину у справі.

Статтею 110 КПК України передбачено, що постанова дізнавача має бути вмотивована.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що дізнавач зобов`язаний зібрати, процесуально зафіксувати, перевірити і оцінити докази, обґрунтувати ними наявність обставин, перехованих у ст. 91 КПК України, при цьому з метою збирання доказів дізнавач має право дати відповідне доручення відповідним оперативним підрозділам.

Наведене, на переконання слідчого судді, свідчить про неповноту досудового розслідування та не вжиття слідчим усіх заходів для встановлення обставин.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необгрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини ... або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі "Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України").

Слідчим суддею встановлено, що дізнавачем при винесенні постанови про закриття кримінального провадження в повному обсязі не проведено досудове розслідування, не вчинено всіх дій, необхідних та достатніх для з`ясування обставин щодо вчинення кримінального правопорушення, дізнавач обмежився формальною підставою для закриття кримінального провадження, яка в той же час не передбачена для кримінальних проваджень у формі публічного обвинувачення, а тому скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити та постанову начальника сектору дізнання відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 26.04.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000098 від 02.04.2024 року, - скасувати.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 306, 307, 372, 395 ч.2 п.3 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 26.04.2024 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - задоволити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 26.04.2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000098 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1