Справа № 573/2516/23
Номер провадження 1-кп/573/34/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17 листопада 2023 року за №0000598 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимого:

1) вироком Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі умовно, з іспитовим строком 2 роки;

2) вироком Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27 червня 2018 року по відбуттю строку покарання;

3) вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 червня 2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 25 квітня 2023 року по відбуттю строку покарання, судимості не зняті та не погашені

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У порушення вимог статті 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-VIII від 07 грудня 2017 року із наступними змінами, ОСОБА_4 систематично з 16 липня по 16 листопада 2023 року вчиняв психологічне насильство відносно свого діда ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким мешкає в одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 та має взаємні права та обов`язки, що виразилося у систематичних словесних образах ОСОБА_9 нецензурними словами, внаслідок чого останній зазнав психологічних страждань, у тому числі негативних переживань.

Так, 16 липня 2023 близько 17 години 30 хвилин, знаходячись за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 умисно ображав нецензурною лайкою свого діда ОСОБА_9 , тим самим завдав шкоду його психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 28 липня 2023 року у справі №573/1306/23, яка набрала законної сили 08 серпня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , 29 вересня 2023 року близько 20 години за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно свого діда ОСОБА_9 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останнього.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2023 року у справі №573/1890/23, яка набрала законної сили 17 жовтня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Під час вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства у вказані дні, ОСОБА_9 викликав працівників відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, які по приїзду припиняли протиправні дії його онука та складали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою-другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за частинами першою та другою статті 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства, незважаючи на вжиті заходи, належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство.

Так, 16 листопада 2023 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за частинами першою та другою статті 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сімейну сварку зі своїм дідом ОСОБА_9 , під час якої висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував його честь і гідність, погрожував фізичною розправою, тим самим завдав шкоду його психічному здоров`ю, у зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_9 17 листопада 2023 року звернувся з письмовою заявою до поліції за фактом вчинення відносно нього домашнього насильства з боку його онука ОСОБА_4 .

Внаслідок вчинення умисних, протиправних дій з боку ОСОБА_4 , його дід ОСОБА_9 зазнав психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах нецензурною лайкою, сварках, приниженні його честі і гідності, що викликало у нього психологічні страждання та погіршення якості життя.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи №1868 від 15 грудня 2022 року емоційний стан психічної напруги та фрустрованості ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться у причинному зв`язку з діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно нього.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема, підтвердив, що протягом 2023 року за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , через непорозуміння з дідом ОСОБА_9 та власну нестриманість вчиняв з ним сварки, під час яких висловлювався нецензурною лайкою, ображав, погрожував. За це неодноразово притягувався Білопільським районним судом до адміністративної відповідальності. Адміністративне стягнення у виді штрафу не сплатив, громадські роботи не відпрацював. Після того як був притягнутий судом до адміністративної відповідальності знову вчинив сімейну сварку з дідом, під час якої виражався на його адресу нецензурною лайкою.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 , а також інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскарження в апеляційному порядку обставин, встановлених під час досудового розслідування, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами частини третьої статті 349 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи вищенаведене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог статей 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину та після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини другої статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке за кваліфікацією статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Особу обвинуваченого, який має незняті та непогашені судимості, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, не працює, неодружений, утриманців не має, за місцем проживання скарги на його поведінку не надходили, у судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого (а. с. 64-87).

Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального й морального характеру до ОСОБА_4 не має, водночас підтримав думку прокурора про доцільність призначення йому покарання у виді арешту, вважаючи, що такий вид покарання зможе виправити поведінку обвинуваченого, оскільки він продовжує тероризувати сім`ю та вчиняти сімейні сварки.

Передбачені статтею 66 КК України обставини, які б пом`якшували покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обтяжуючої покарання обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого діяння та наслідків, що настали, думки потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, так як останній продовжує вчиняти сімейне насильство, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді арешту.

На переконання суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та сприятиме запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до статті 124 КПК України стягненню з обвинуваченого в дохід держави підлягають процесуальні витрати за проведення судової психологічної експертизи в сумі 15 145 грн 60 коп. (а. с. 90).

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України (а. с. 89).

У ході досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня поміщення до слідчого ізолятора.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 15 145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень 60 копійок процесуальних витрат за проведення судової психологічної експертизи.

Речовий доказ: оптичний DVD+R диск з записом проведення слідчої дії - повідомлення про підозру ОСОБА_4 28 грудня 2023 року, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000598 від 17 листопада 2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя