справа № 361/6336/24
провадження № 1-кп/361/1015/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000247 від 18 травня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гришівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні чотирьох малолітніх дітей доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без визначеного місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2024 року приблизно о 18 год. у ОСОБА_3 , яка перебувала за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 та у вікно на балконі побачила біля свого під`їзду знайому ОСОБА_8 , яка приїхала зустрітися, на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник умисел щодо спричинення тілесних ушкоджень останній. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 06 травня 2024 року близько 18 год. 05 хв. ОСОБА_3 , взявши з собою кухонний молоток для відбивання м`яса, спустилась із квартири на вулицю до під`їзду, де перебувала ОСОБА_8 , та умисно нанесла останній три удари кухонним молотком для відбивання м`яса в тім`яну та потиличну області голови, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді трьох забійних ран та підшкірних гематом в лівій тім`яній області та в потиличній області зліва, що відповідно до висновку експерта по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Отже, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, встановлена судом «поза розумним сумнівом» з таких підстав.

28 червня 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, затверджений прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 .

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із: реєстром досудового розслідування; розпискою обвинуваченої ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_10 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченої ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за її відсутності; заявою потерпілої ОСОБА_8 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за її відсутності

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваної ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_10 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що 06 травня 2024 року приблизно о 18 год. у ОСОБА_3 , яка перебувала за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 та у вікно на балконі побачила біля свого під`їзду знайому ОСОБА_8 , яка приїхала зустрітися, на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник умисел щодо спричинення тілесних ушкоджень останній. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 06 травня 2024 року близько 18 год. 05 хв. ОСОБА_3 , взявши з собою кухонний молоток для відбивання м`яса, спустилась із квартири на вулицю до під`їзду, де перебувала ОСОБА_8 , та умисно нанесла останній три удари кухонним молотком для відбивання м`яса в тім`яну та потиличну області голови, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді трьох забійних ран та підшкірних гематом в лівій тім`яній області та в потиличній області зліва, що відповідно до висновку експерта по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутності обставин, які, згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують її покарання.

Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 відсутні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, яка його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченої, а саме те, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, обставин, що пом`якшують шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, про що, крім іншого, остання просить у своїй заяві від 27 червня 2024 року.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. ст. 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Цивільний позов у провадженні не заявлений, передбачені ст. 118 КПК України процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 судом не обирався.

Керуючись ст. ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368 - 371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: три DVD-R диска з відеозаписами проведення слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1