ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953 / 481 / 23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 1194 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.111-1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися господарською діяльністю на строк 10 (десять) років та з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту проголошення вироку - з 11 березня 2024 року.

ОСОБА_7 зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення, з дати його фактичного затримання 25 жовтня 2022 року по 10 березня 2024 року, включно.

Вирішено залишити без змін запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до набрання вироком законної сили.

Також вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та арештів майна у кримінальному провадженні, відповідно до вимог, визначених ст.ст. 100, 126,174 КПК України.

Як встановлено вироком, під час запровадженого Указом Президента України ОСОБА_9 №64/2022 від 24.02.2022р. воєнного стану на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який був неодноразово подовжений, після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, представниками збройних сил та інших державних органів російської федерації створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації. Так, у результаті ведення агресивної війни з боку РФ проти України, точного часу не встановлено, але не раніше 10 березня та не пізніше 20 квітня 2022 року збройними формуваннями рф окуповано Ізюмський район Харківської області з встановленням контролю над життєдіяльністю вказаного району.

Як встановлено вироком, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, тимчасово не працюючим, у період часу з червня 2022 року по кінець вересня 2022 року, більш точного часу не встановлено, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, перебуваючи у смт. Борова Ізюмського району Харківської області, маючи умисел на передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з представниками окупаційних військ держави-агресора.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з червня по кінець вересня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, тимчасово не працюючим, знаходячись на території смт. Борова Ізюмського району Харківської області, зі своїх особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи надавати матеріальні ресурси збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадити господарську діяльність у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, достовірно знаючи, що на території смт. Борова Ізюмського району Харківської області, знаходиться адміністрація окупаційної влади держави-агресора, яка розташовувалась в адміністративній будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , прибув до невстановленої особи, яка працювала у адміністрації окупаційної влади держави-агресора та повідомив, що бажає очолити фермерське господарство з метою провадження господарської діяльності на окупованій території, при цьому достовірно знаючи, що переважна більшість власників та керівництва суб`єктів господарювання виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо керування підприємствами та їх матеріальними ресурсами.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з червня 2022 року по кінець вересня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_7 , будучи незаконно призначеним адміністрацією окупаційної влади на посаду керуючого ТОВ «Діана-2012» (), яке відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , надавав матеріальні ресурси збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території у вигляді врожаю сільськогосподарської культури, що належав вищевказаному підприємству. Для передачі врожаю сільськогосподарських культур ТОВ «Діана-2012», маючи відповідні знання та навички, ОСОБА_7 залучив працівників для роботи на вказаному підприємстві та організував збір врожаю на земельних ділянках товариства, здійснивши таким чином господарську діяльність у взаємодії з незаконними органами влади, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, з метою подальшої передачі врожаю незаконним збройним, воєнізованим формуванням. В серпні 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_7 організував вивезення та передачу з території ТОВ «Діана-2012» (), розташованого за адресою: вул. Світла, 58, смт. Борова, Ізюмський район, Харківська область, врожаю сільськогосподарської культури - соняшника (матеріальних ресурсів), які належали ТОВ «Діана-2012», для чого окупаційна адміністрації держави-агресора надала йому транспортні засоби, в які ОСОБА_7 організував завантаження сільськогосподарської культури у вигляді соняшника, та в подальшому ці транспортні засоби виїхали з території підприємства до окупаційної адміністрації держави-агресора, таким чином ОСОБА_7 передав матеріальні ресурси у вигляді насіння соняшника незаконним збройним, воєнізованим формуванням окупаційній владі держави - агресора.

Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковано за ч.4 ст.111-1 КК України, як передача матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з тим рішення суду, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 та прокурор у кримінальному провадженні, подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник просив дослідити всі наявні в матеріалах справи письмові докази, скасувати вирок та визнати невинуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України та звільнити його з-під варти з зали суду, посилаючись на неповноту судового розгляду, відсутність доказів на підтвердження обвинувачення, яке ґрунтується лише на показах свідків, які не були очевидцями подій та є явно зацікавленими в результатах розгляду справи, деякі з яких підтвердили факт психологічного та фізичного впливу на обвинуваченого і проведення у нього вдома обшуків.

В подальшому, захисник двічі змінив свої вимоги та у останній зміненій апеляційній скарзі, просив скасувати вирок, призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції, звільнити ОСОБА_7 з-під варти у залі суду, призначити покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування змінених апеляційних вимог захисник посилається на неповноту судового розгляду. Вказує на розбіжності в кількості виявленої нестачі продукція соняшника та пшениці у висновку експертизи, звіряльній відомості результатів інвентаризації та у зазначених в показаннях подружжя ОСОБА_12 . Вважає, що судом не були перевірені покази обвинуваченого, які він давав у судовому засіданні, не був допитаний ОСОБА_13 , який фактично керував ТОВ «Діана» за згодою ОСОБА_14 . Також не прийняті до уваги покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в той частині, що вони бачили, як представники держави-агресора наносили удари обвинуваченому та примушували його займатись господарською діяльністю. Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що російські військові шукала ОСОБА_7 , який є його сусідом, проводили обшук в його будинку, також за їх вказівкою свідок передав обвинуваченому, що той має з`явитись до них, а у іншому випадку, йому буде погано, оскільки «розвалять БТРами його будинок, та буде хана йому та його дружині».

Разом з тим, як зазначає захисник, суд виключив з обсягу обвинувачення надання ОСОБА_7 матеріальних ресурсів у вигляді палива, за недоведеністю обвинувачення в цій частині. Проте, як вважає захисник, в іншій частині обвинувачення, щодо надання матеріальних ресурсів у вигляді с/г культури підприємства, на думку захисника, також не знайшли підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які накази про призначення ОСОБА_7 директором ТОВ «Діана», а також бухгалтерські відомості, які б вказували про наявність працівника ОСОБА_7 на підприємстві ТОВ «Діана» Також не встановлено, яку саме посаду займав ОСОБА_7 на підприємстві ТОВ «Діана» та які були його функціональні обов`язки, хто працював на даному підприємстві, окрім нього, та хто був його заступником. Все це, на думку захисника, свідчить про неповноту судового слідства.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займатися господарською діяльністю на строк 10 років та конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Обґрунтовує прокурор свої вимоги тим, що встановлені обставини щодо особи засудженого, зокрема, те, що він вчинив умисний злочин проти основ національної безпеки України під час воєнного стану, який полягав у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій територій, у тому числі, окупацією держави-агресора, свідчить про суспільну небезпеку обвинуваченого. Обвинувачений вчиняв злочин у період часу, з початку червня 2022 року по кінець вересня 2022 року, тобто, це неодинокий випадок співробітництва з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій територій, а тривалий злочин, що вчинявся майже чотири місяця. Все це, в сукупності з тим, що обвинувачений своєї провини не визнав, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обставини, що обтяжує покарання - а саме, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, на думку прокурора, вказує на соціальну небезпечність ОСОБА_7 , а відтак, призначене судом першої інстанції покарання, є явно м`яким та не відповідає вимогам ст.65 КК України та ПВСУ №7-2003 року, внаслідок чого, вважає, що вирок підлягає скасуванню та просить задовольнити його апеляційні вимоги.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав свою апеляційну скаргу, в останній редакції, та просив її задовольнити, скасувати вирок і направити справу на новий розгляд, або, як альтернативу, пом`якшити покарання, обравши обвинуваченому покарання у вигляді штрафу. Також заявив клопотання про повторне дослідження письмових доказів. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора, заперечував.

Обвинувачений підтримав захисника і також просив про задоволення апеляційної скарги захисника в повному обсязі та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, вважав вирок законним та обґрунтованим, вважав недоцільним повторне дослідження доказів, оскільки судом це було зроблено в повній мірі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги та їх заперечення на апеляційну скаргу прокурора, а також клопотання про повторне дослідження доказів, думку прокурора з приводу задоволення клопотання про повторне дослідження доказів та щодо апеляційної скарги захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника про повторне дослідження доказів задоволенню не підлягає на підставі ч.3 ст. 404 КПК України, апеляційні скарги захисника та прокурора задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого та прокурора встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував його дії та обґрунтовано дійшов висновку про його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, призначивши покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 в обсязі висунутого йому обвинувачення за ч.4 ст.111-1 КК України, винним себе не визнав.

Як пояснив під час судового розгляду обвинувачений, 16 квітня 2022 року була окупована територія смт Борова, де він проживав та займався підприємницької діяльністю, а саме розведенням риби, протягом 2004-2009 років керував сільськогосподарським підприємством, а також за довіреністю представляв інтереси ФОП « ОСОБА_18 ». Після окупації йому пропонували зареєструвати підприємницьку діяльність, що він проігнорував, але маючи побоювання за своє життя, припинив займатися підприємницькою діяльністю. 10 травня 2022 року до нього додому приїхали військовослужбовці РФ, провели обшук, після чого його забрали, били, погрожували прострелити ноги, та допитували його щодо місця знаходження його сина, який є військовослужбовцем ВСУ, потім ввечері відпустили додому. 08 червня 2022 року сусід сказав йому, що його шукали військові РФ та передали йому, якщо він не прийде до них, то «вони БТРом рознесуть весь будинок та також прийдеться сусідам». Сприйнявши погрози реально та маючи побоювання за своє життя та життя своє родини, ОСОБА_7 прийшов до свого знайомого, який записав його на прийом до голови окупаційної адміністрації на 10 червня 2022 року. На прийомі у голови окупаційної адміністрації йому сказали, що треба очолити підприємства ТОВ «Діана-2012» та «Моноліт», допомогти зібрати врожай та відремонтувати техніку, на що він погодився. Заступник голови окупаційної адміністрації ОСОБА_19 привіз його на підприємство ТОВ «Діана-2012», де познайомив з працівниками підприємства, керував підприємством на той час ОСОБА_20 . Після чого ОСОБА_21 привіз його на автозаправну станцію яка також належала підприємству, де разом з заправником ОСОБА_22 попросив його допомогти з запчастинами та розібратися з представником РФ ОСОБА_23 , який фактично мав владу в селищі, та який фактично викачав все пальне із заправки. ОСОБА_7 також пояснив, що весь цей час підприємство грабували майже щоночі, зривали замки, крали техніку та запчастини. ОСОБА_21 посіяв соняшник, а в 20 числах червня повернувся власник підприємства ТОВ «Діана-2012» ОСОБА_12 , якому ОСОБА_7 повідомив, що йому вдалося зберегти підприємство, але останній не захотів повертатись на роботу, ОСОБА_12 також не допускала на підприємство окупаційна влада.

09 липня 2022 року його забрали російські військові підрозділу «Вовки» та побили його, оскільки, як з`ясувалось, ОСОБА_12 написав до ФСБР заяву проте, що нібито ОСОБА_7 вкрав з підприємства 40 кубів пального та 60 комплектів автогуми. ОСОБА_7 вів записи щодо бухгалтерського та фінансового обліку на підприємстві та навчив це робити ОСОБА_21 , ці записи вони показали військовим, які в результаті відпустили ОСОБА_7 , зауваживши, що до нього питань немає. Наступного дня всі працівники вирішили не виходити на роботу, але представники окупаційної влади знайшли ОСОБА_7 , та під погрозами насильства змусили його вийти на роботу. Маючи побоювання за своє життя та життя своє родини, ОСОБА_7 продовжив займатися підприємством, а саме приїжджав на підприємство, коли треба було вирішувати якісь питання та коли його шукав голова адміністрації Познанський. Фактично всією діяльністю на підприємстві керував ОСОБА_13 , який повністю займався збором врожаю, а також самостійно платив працівникам заробітну плату, акт інвентаризації ОСОБА_7 також підписав з його слів. З метою власної безпеки та безпеки ОСОБА_21 він записував на аркушах паперу всі відомості щодо діяльності підприємства, у тому числі щодо виплати заробітних плат та вивозу насіння соняшника, які робив зі слів ОСОБА_21 .

05 серпня 2022 року, коли ОСОБА_7 не було на місці, на територію підприємства приїхав ОСОБА_19 з людьми, які загрузили в КАМАЗ насіння соняшника та вивезли з території підприємства, при цьому Познанський сказав, що ОСОБА_12 про це знає. 07 серпня 2022 року комірник передав ОСОБА_7 накладні на 5 фур насіння соняшника. Через декілька днів Познанський знову пригнав декілька КАМАЗів з російськими номерними знаками та в супроводі озброєної охорони вивіз з підприємства насіння соняшника. Про ці події ОСОБА_7 розповів голові окупаційної адміністрації Познанському.

Обвинувачений зазначив, що завдяки його діям підприємство залишилось нерозграбованим, крім того перед деокупацією за його ініціативою вся техніка підприємства була прибрана з лінію вогню та розташована по подвір`ям, також він допомагав мешканцям селища, а саме качав та привозив питну воду.

13 жовтня 2022 року його затримали співробітники СБУ, які перевірили його на детекторі, били його, змушували зізнатися у вчиненні злочину, та незаконно тримали без ухвали слідчого судді до 25 жовтня 2022 року.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з додержанням вимог ст.23 КПК та на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими в їх взаємозв`язку, відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов правильного висновку про наявність в діях обвинуваченого саме складу вищевказаного кримінального правопорушення,

У результаті перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку досліджені судом речові докази та показання свідків.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 підтвердили факт керування ОСОБА_7 підприємством ТОВ «Діана» в період окупації смт. Борова Харківської області державою-агресором, у співпраці з представниками окупаційної влади, в тому числі, окупаційної адміністрації держави-агресора, про яких зазначали свідки, у тому числі, яким є особа, на прізвище Познянський.

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , з 2012 року він був засновником та директором сільськогосподарського підприємства ТОВ «Діана 2012» та власником АЗС, станом на лютий 2022 року директором підприємства була його дружина. Перед окупацією смт. Борова, де знаходилось підприємство, він разом зі своєї родиною виїхав до міста Умані , керувати підприємством залишив ОСОБА_27 . Через деякий час останній зателефонував йому та повідомив, що окупаційна влада призначила нового керівника ТОВ «Діана 2012» і він нічого не може з цим зробити. В 20 числах червня 2022 року ОСОБА_14 повернувся до Борової , де його викликали до окупаційної адміністрації та голова адміністрації представив йому ОСОБА_7 , якого він до цього не знав, як нового керівника ТОВ «Діана 2012», а йому запропонував бути його заступником, на що він відмовився. При цьому ОСОБА_7 сказав, щоб він віддав легкові автомобілі, але представник адміністрації сказав, що потрібна лише сільськогосподарська техніка. Після чого ОСОБА_14 помістили до в`язниці, звідки він потрапив до лікарні. Що робив ОСОБА_7 на підприємстві свідку не відомо, оскільки його на територію не пускали, але він бачив, що по селищу їздить техніка підприємства, також бачив ОСОБА_7 та його автомобіль біля території ТОВ «Діана 2012» та АЗС.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є директором сільськогосподарського підприємства ТОВ «Діана 2012», а засновником - її чоловік ОСОБА_14 . Перед окупацією селища Борова, де знаходиться підприємства, вона разом з родиною виїхала за межі Харківської області, а повернулись до Борової в червні 2022 року. Після повернення їм повідомили, що на підприємстві новий керівник ОСОБА_7 , її та її чоловіка на територію підприємства не пускали. Під час зустрічі з ОСОБА_7 , приблизно в 20 числах червня, останній особисто повідомив, що тепер він директор ТОВ «Діана 2012», та що на цьому наполягає окупаційна адміністрація. Після деокупації селища Борова, свідок виявила нестачу приблизно 400 тон насіння соняшника, яке зберігалось на території підприємства ТОВ «Діана 2012».

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що є беніфіціаром сільськогосподарського підприємства ТОВ «Діана 2012», яке знаходилось в селищі Борова Ізюмського району Харківської області, директором підприємства з 2019 року була його мати ОСОБА_10 . До окупації Борової підприємство займалось вирощуванням сільськогосподарських культур, на території зберігалось пальне для техніки та приблизно 300 тон насіння соняшника в складських приміщеннях. Перед окупацією Борової він та його батьки виїхали за межі Харківської області, в червні 2022 року батьки повернулись до Борової , та з їх слів свідку відомо, що керівником підприємства ТОВ «Діана 2012» був призначений ОСОБА_7 , а батьків не пускали на територію підприємства.

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , його син - ОСОБА_20 працював у ТОВ «Діана 2012», перед окупацією селища Борова син сказав йому, що керівник підприємства надав йому довіреність на керування підприємством. Син керував ТОВ «Діана 2012» до того часу, поки в кінці травня - в червні окупаційної владою не був призначений новий керівник ОСОБА_7 , якому син передав ключі та документи на підприємство. В травні-червні 2022 року свідок га прохання свого сина деякий час працював в гаражі на території ТОВ «Діана 2012», де допомагав ремонтувати комбайн, там перший раз він побачив ОСОБА_7 про якого інші працівники підприємства сказали, що це новий керівник, він приїздив на підприємство майже кожен день без супроводу представників окупаційної влади.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що в 2019 році він працював трактористом в ТОВ «Діана 2012», на час початку війни працював в іншому товаристві в селищі Борова. Через 2 тижні після окупації селища Борова до нього приїхав працівник ТОВ «Діана 2012» ОСОБА_20 та просив допомогти, на що свідок погодився та почав працювати на підприємстві. В червні 2022 року представник окупаційної адміністрації Познянський представив їм ОСОБА_7 як нового керівника підприємства. У подальшому ОСОБА_7 постійно приїздив на підприємство, де керував, видавав накази, організовував процес роботи підприємства, особисто свідку наказував готувати техніку до роботи, видавав зарплату. Через деякий час працівники вирішили не виходити на роботу, але Познянський, застосовуючи погрози застосування насильства змусив їх продовжити працювати. Також свідок пояснив, що він разом з іншими працівниками загружали близько 5-6 КАМАЗів насінням соняшника, яке вивозилось з підприємства, при цьому ОСОБА_7 наказав їм загрузити 3 машини насінням соняшника з метою вивезти до кума та звільнити місце для зберігання врожаю пшениці. На початку серпня 2022 року ОСОБА_16 за наказом ОСОБА_7 був відряджений до с. Ліман годувати худобу, а коли повернувся в серпні, то побачив, що в складських приміщеннях відсутнє насіння соняшника, яке там зберігалось. Крім того, свідок пояснив, ОСОБА_7 забрав бензовоз, який належав ТОВ «Діана 2012» та зберігався на подвір`ї Колесника, при цьому послався на те, що з ОСОБА_14 все договорено, і він все одно у будь якому разі забере його разом з російськими військовими.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що приблизно з 2019 - 2020 років він працює трактористом у ТОВ «Діана 2012», яке знаходилось в сел. Борова Ізюмського району Харківської області. На момент окупації Борової у квітні 2022 року на території підприємства знаходилась сільськогосподарська техніка, соя та приблизно 400 тон насіння соняшника. Перед окупацією керівник підприємства ОСОБА_14 виїхав з Борової , а фактично підприємством залишився керувати ОСОБА_20 . В червні 2022 року останній приїхав з окупаційної адміністрації та сказав, що на підприємстві буде новий керівник, після чого на підприємство приїхав ОСОБА_7 та сказав, що тепер він керівник ТОВ «Діана 2012». Свідок після цього через тиждень перестав ходити на роботу, оскільки ОСОБА_7 не платив йому заробітну плату, але свідок бачив, як фури з російськими номерними знаками вивозили сільгосппродукцію з території підприємства. ОСОБА_7 керував ТОВ «Діана 2012» до деокупації Борової - вересня 2022 року.

Свідок ОСОБА_25 зазначив суду про те, що він працював заправником на АЗС в сел. Боровій, керівником якої був ОСОБА_29 , на початку літа 2022 року, на АЗС приїхав ОСОБА_20 та представив ОСОБА_7 як нового керівника АЗС. Пальне з АЗС забирали російські військові, кошти від продажу газу за вказівкою ОСОБА_21 в сумі 24000 гривень, свідок особисто передав на АЗС ОСОБА_7 .

При цьому жодних сумнівів у правдивості показань вказаних свідків, у колегії суддів не виникає. Оскільки, зокрема, проаналізувавши матеріали кримінального провадження колегією суддів встановлено, що показання та пояснення свідків були послідовними, логічними, незмінними та такими, які не дають можливості їх неоднозначного тлумачення та повністю узгоджуються між собою в деталях щодо обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи: часу, місця, способу вчинення злочину та особи, яка його вчинила.

Вказані показання є послідовними та узгоджуються з письмовими доказами у справі, а саме - дослідженими судом першої інстанції речовими доказами, даними протоколу огляду місця події, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, даними протоколу огляду предметів, протоколом обшуку, висновків експертиз.

Так, під час судового розгляду, судом було досліджено протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких ОСОБА_7 впізнали як особу, яку представник окупаційної влади в червні 2022 року на території ТОВ «Діана» представив як нового керівника ТОВ «Діана».

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 листопада 2022 року, ОСОБА_30 впізнав ОСОБА_7 як особу, яку представник окупаційної влади в червні 2022 року на території підприємства ТОВ « АДРЕСА_4 , представив як нового керівника зазначеного підприємства.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 листопада 2022 року, ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка в червні 2022 року приїхала на територію підприємства ТОВ «Діана 2012», яке розташоване за адресою АДРЕСА_5 , та повідомила, що його призначено окупаційною владою на посаду керівника зазначеного підприємства.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 листопада 2022 року вбачається, що під час проведення вказаної процесуальної дії, ОСОБА_25 впізнав ОСОБА_7 як особу, яку ОСОБА_31 в червні 2022 року на території АЗС ФОП « ОСОБА_14 », яка розташована за адресою АДРЕСА_5 , представив як нового керівника АЗС.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 листопада 2022 року, ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_7 як особу, яку представник окупаційної влади в червні 2022 року на території підприємства ТОВ « АДРЕСА_4 , представив як нового керівника зазначеного підприємства.

Також судом першої інстанції було досліджено речові докази, зокрема, - блокнот сірого кольору у клітинку на спіралі з записами телефонів, договір «об оказании услуг связи» на ім`я ОСОБА_7 , 78 аркушів рукописного тексту та записник зеленого кольору, які містять рукописні записи.

Згідно протоколу огляду предметів від 26 жовтня 2022 року , блокноту сірого кольору у клітинку на спіралі з записами телефонів, сімдесяти восьми аркушів рукописного тексту, записника зеленого кольору, договору «об оказании услуг связи» на ім`я ОСОБА_7 та протоколу додаткового огляду предметів від 21 листопада 2022 року, з ілюстрованим матеріалом, судом було досліджено:

1) блокнот сірого кольору у клітинку на спиралі з записами телефонів;

2) 78 аркушів рукописного тексту:

- фрагмент аркушу рожевого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього та червоного кольору, наступного змісту: «охрана с 21.07. на каждую ночь. - 200 грн., замок навесной 410 грн. / 615 руб., обеды в поле -, охрана техники в поле -, бензин с 1.08.22; электроды + моющее , чай 200 + 700 грн. / 1350 руб.,16.08.22.,2 замки мощные - 1730 грн., видионаблюдение - 6000 руб. - 4 камеры ток.,26.08.22 станция на воду 15000 руб. в сборе с электроникой, 3 1.08.22. 500 грн. ремонт бензоноса»;

?? - фрагмент аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: «Ватсап, НОМЕР_1 - ОСОБА_32 , НОМЕР_2 - прямой., ОСОБА_33 НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - ОСОБА_34 »;

-фрагмент аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « с 8.08. по 12.08.22. к оплате 54292 руб., дал 50000 руб., до 10500 руб. предопл., Фермер Комаровка. Бабич»;

?? - фрагмент аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « 6.08.22. ОСОБА_44., Тара 18;700 Вес 38.000, DaFAX НОМЕР_33 чистый - 22,300, Тара 16,040 чистый 19.560 Вес 35,600 vольво НОМЕР_17. чистый 24 260, Тара 15,500 Вес 39,760, Reo НОМЕР_32 66120 113 360 кг., 2820575, 3355423 руб.»;

- копія аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником чорного кольору, наступного змісту: «Акт осмотра техники, ФХ «Диана», ХТ3 - 043 04 АХ, ХТ3 - 243 К - 202.76 АХ, ГАЗ - 53 бензовоз -НОМЕР_27, МАЗ кран - НОМЕР_21, БЕЛАРУС- НОМЕР_22, ДОН 1500 Б -НОМЕР_23, Маниту погрузчик - НОМЕР_24, Прицеп трактрный - НОМЕР_25, Камаз колхозник - НОМЕР_19, Прицеп камаз - НОМЕР_20, ДОН - 1500, A - НОМЕР_26, MT3 - НОМЕР_28, MT3-892 - НОМЕР_29, MT3- 892 - НОМЕР_30, Культиватор - КПС - 8 ПМУ, Дисковая борона, Т-150 - НОМЕР_31, Зерномет- веялка, Веса автомобильные , Опрыскиватель ОПП- 2000, Культиватор, Катки кольчато- шпоровые, Жатки Дон- 2 шт., МТЗ погрузчик, Прицеп с бочкой к бензовозу Камаз НОМЕР_18, Прицеп с бортом под загрузку зерна в сеялку ТО - 025.20, Прицеп тракторный МЕ 36.55, ПТС - 2 шт., ...далі по тексту нерозбірливо... станция пт Боровая., ул. Колхозная.»;

- фрагмент аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « Опель, Рычаг -5500 руб. в сборе, (Сальник коленвала 1000 руб + взял), 500 руб. предоплата»;

- фрагмент аркушу зеленого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього, чорного та червоного кольору, наступного змісту: «11.08.22. ОСОБА_34 Д/Т = 65 л., 12.08. ОСОБА_20 бенз - 1000 руб., рычаг ОСОБА_34 опель 5500 руб., сальник 1000 руб, 25.08.22 - 40 Д/Т, 24.08.22 - 2000 руб,26.08.22. - 5000 руб., 26.08.22 2000 руб, 12.600, + Аккамулятр 11 000» Фрагмент аркушу блакитного кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього та чорного кольору, наступного змісту: « ОСОБА_34 ??1000 руб сальник., 5500 руб - рычаг в сборе, 65 л - Д/Т - 2000 руб.»;

?? - фрагмент аркушу блакитного кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « НОМЕР_34 зерно ОСОБА_26»;

-фрагмент аркушу рожевого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « 5.08.22. Ветал комбайн 5000 руб в счет зарплаты взял.» - - - фрагмент аркушу рожевого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: «ОСОБА_42 охрана, с 4.09.22 на 5.09, с 5.09.22 на 6.09., с 6.09.22 на 7.09., с 7.09.22 на 8.09., отдал 1200 руб»;

??- фрагмент аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « Изюм. 06.08.22. ОСОБА_44, 5 м. подсолнух 23.380, 19.500, 24.160,22.260, 21.760, зачей. 111060, 13300, 1477.098»;

- фрагмент аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « 119.08.22 - 5000 руб. пайщик, 31.08.22 - 5000 руб пайшик, горький, 31.08.22 - 1500 грн. (2250 руб) ОСОБА_20 наперед, 1.09 1350 гр (2000 руб) ОСОБА_43 Т-250, 3.09.- 1100 ОСОБА_43 T-250, 3.09. 15000 руб на бречег , 5.09.22. 180 руб - вода дисцилированная - -- фрагмент аркушу жовтого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником червоного кольору, наступного змісту: « Погрузка Вес 14.800+29.200/ 4.400»

семечки, 23.08.22 купянск, Тара 15.120 - Вес 41.000/ 25.880, Тара 11.280- вес 14.800 + 29.200/4.400»;

- фрагмент аркушу зеленого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником чорного кольору, наступного змісту: « на 26.09.22-2006 кг масла 26.09.22 - 113 кг, 11-11-11 - 113 кг., 780 кг долг.»

- фрагмент аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього та червоного кольору, наступного змісту: «ОСОБА_35 25.08.22., Тара 19.460 - Вес 60.460, Тара 17.180 - Вес 44.840, Тара 17.140 - Вес 38.660, Тара- 16.760 - Вес 39,140, Тара - +7990, 4 м , 41000, 27660,21520,22380, 112.560 * 14 =1.575.840 - 5 %= 78792, НОМЕР_15 ОСОБА_45 ОСОБА_35, НОМЕР_14, НОМЕР_13 маш, НОМЕР_12 ПРИЦЕП, НОМЕР_10 маш, НОМЕР_9 DOR М при, НОМЕР_8 маш, НОМЕР_7 при, НОМЕР_6 маш, прицеп НОМЕР_5 при»;

- фрагмент аркушу рожевого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником чорного кольору, наступного змісту: « 18.05.22 У ОСОБА_35 4м * 50 = 230 кг., 3+1м. +2м.+14+49+164, ящик деревянный - 557 кг/10 м, 3м- 153 кг+ 3м-152 кг+3м-162 кг, 3м-161кг+ 12м-628 кг, у ОСОБА_35 44м-2420 кг, от ворот 3м + 1м + 1м + 1м + 1м = 7м/350 кг, ящик деревянный 1м + 50 кг= 8м=400 кг , всего на ящика 1585 кг - 30м, 59м- 3000 кг/ Всего 103м я забрали з Дома У ОСОБА_35 18.05.22, синие 3м - 162, 2м-109, 3м - 163, 3м - 169, 3м - 169, 3м - 169,1м - 59, 1м.-53, 3м. - 172, 1225/22м,+ 44м. синие 66m-1л= 49м., завески белые От ворот 18.05.22, 2м+1м+1м+3м+1м+1м+1м+1м+2м+1м +10 , 6 серых +1+9+1 п., 6 синих +2+1+3 , 1 бел+1 бел +6+1 , (синие 6+8м) +1 м +1м+2м+2м+3+1+3м+2м+1м+1м+1м+1м+3м+1м+1м+10м=42 »;

- фрагмент аркушу білого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником чорного кольору, наступного змісту: « Автомагазин. Сватово, НОМЕР_11 ОСОБА_36 или НОМЕР_16 внутри лугаком, шкив коленвала TOYOTA 6000 рубл./ предоплата 1000 руб., 2 саленблока правое заднее колесо+ 2 болта - 700 рублей + 1000 рублей , Фильтр салона+ воздушный. - 1050 руб. , 19.08.22 TOYOTA , Пушки маг, масло 6500 руб коробка орегинал., фильтр и прокладка - 1750 руб., Предоплата 1000 руб.+ Домкрат 12т. - 3400 руб., 125.757 руб. на 19.08.22, 20400 руб+ 105357 руб с 10.06.22 по 19.08.22, Расходы запчасти, бензин, ремонты.»;

3) записник зеленого кольору:

- фрагмент аркушу зеленого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « 8.04.2250 сах., 127 муки,220 мисло ,2597, ост. 382 грн., 9.04. пшен. 226 мук 98 324*2268, 2650 р-т, 165 кукуруза, 451 пшеници 613-4312 грн, сахар 2250 грн, ост. 2062 грн +917 = 2979»;

- фрагмент аркушу жовтого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником чорного кольору, наступного змісту: « ОСОБА_40 взял 7.05.22. 200 грн. + пиво 100 - 1250 взял, ОСОБА_39. Я Долг. - 750 гр., -8.05.22 -100 - 2п. сигарет., 9.05.22 - 140 - сало, 100- пиво 9.05.,100 -водка 9.05, 100 - пиво 9.05.,100 - водка 5.05.-, 210 гр остаток+ 400+1000=1600- 400(20.05.22)/р ОСОБА_41.=1200 остаток-200-200, ОСОБА_34 - 1000 грн., - 180грн. сало. 9.05.22., Я ОСОБА_42 - 1000 гр за 19.05.22, 10 л. бенз. ОСОБА_40 ОСОБА_41., 29.04-40м-ОСОБА_40- 1000 ОСОБА_46-1000, 20 л. бенз. 30.04. ОСОБА_39+ ОСОБА_46+ ОСОБА_34, 60 м 1000+1000+1000, 2000 заработи., 29.04. ОСОБА_46. 2 сиг. - 100 грн+ 180 гр., 30.04

ОСОБА_46 2 сиг.-100, 1.04 ОСОБА_46 - 100 грн- продукты, 7.04. ОСОБА_46 - 200гр. =680, я Дал 1320- 7.05.22 100 сигареты 100- 18.05, 2л масло 250-19.05, 870-300 г.-30.05 = 570, 29.04 ОСОБА_39 - 1 сиг.- 50 гр. 1 бут.-100 г., 30.04. ОСОБА_39 2 сиг.-100 1 бут.-100,1.04 ОСОБА_39 - 300 гр. - продукты, 2.04. - 3 бут.-300»;

-фрагмент аркушу жовтого кольору, на якому маються рукописні записи, виконані фарбником синього кольору, наступного змісту: « ОСОБА_37 23.07.21. = 1p-300, Я 22.07.21- 2p=600 +, Я 23.07.21 - 1-150 = 150+, Я 24.07.21 - 4 р = 200 +, Я 26.07.21 -2 рыб = 600 -, 27.07.21 - 1 рыб - 300 - , 28.0721 - 1 рыб - 300 +, ОСОБА_37 28.07.21 - ОСОБА_47. - 14*50= 700°, ОСОБА_48. - 32* 102, 320 1020, ОСОБА_38 НОМЕР_35, ОСОБА_37 340, Я 310.»;

- маються рукописні записи, виконані фарбником чорного кольору, наступного змісту: «1.06.22, 3.06.22, 4.06.22, 5.06.22, 6.06.22, 7.06.22, 8.06.22, 9.06.22,9.06.22, 10.06.22, 10.06.22, 12.06.22, 14.06.22, 14.06.22, 15.06.22.,17.06.22, 19.06.22, 19.06.22, 22.06.22, 24.06.22, 24.06.22, 26.06.22, 26.06.22, 29.06.22., 29.06.22, 1.07.22., 2.07.22, 2.07.22, 2.07.22., 4.07.22., 4.07.22, 6.07.22., 6.07.22., 7.07.22., 8.07.22., 10.07.22., 14.07.22, 16.07.22., 16.07.22., 18.07.22., 18.07.22., 20.07.22.,20.07.22., 20.07.22., 21.07.22, 22.07.22., 25.07.22., 26.07.22.,26.07.22., 27.07.22., 28.07.22., 1.08.22., 1.08.22., 3.08.22., 3.08.22., 5.08.22., 7.08.22., 7.08.22., 12.08.22., 12.08.22., 16.08.22., 18.08.22., 20.08.22., 24.08.22.,23.08.22., 27.08.22., 31.08.22., 2.09.22., 3.09.22., 7.09.22.»;

4) договір «об оказании услуг связи» на ім`я ОСОБА_7 .

Також було досліджено протокол обшуку від 17 листопада 2022 року та доданий до нього відеозапис, згідно якого, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 , виявлено та вилучено аркуш паперу для записів білого кольору з рукописним текстом.

Згідно протоколу огляду предметів від 18 листопада 2022 року з ілюстрованим матеріалом, на аркуші паперу для записів білого кольору, вилученого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , мається рукописний текст наступного змісту: « 300 т подсолнуха х13000 г 3900.000 руб. 1000 т - пшеницы 400000 руб. = Пшеница 300 га пше… (нерозбірливо) = 600т. х 4т - 2400000 руб.= 300000 руб. - 6 куб д/т - 100000 руб. - комбайн услуг. - 50000 руб. Перевозки 50000 руб. Рас ходы ... (нерозбірливо) 1900.000 руб.»

Вищезазначені рукописні записи та цифрові записи, які містяться на досліджених судом речових доказах, згідно висновку почеркознавчої експертизи Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки і судових експертиз СБУ в УСБУ в Харківській області № 18 від 27.12.2022, виконані ОСОБА_7 .

Крім того, судом досліджено відомості щодо реєстраційних даних підприємства ТОВ «Діана 2012», код за ), керівником якого є ОСОБА_14 , згідно відомостей, наданих в листі Головного управління ДПС у Харківській області за № 21012/6/20-40-04-08-09 від 22.12.2022 та додатках до листа в електронному вигляді, а також висновок судово-економічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-22/16094-ЕК від 06.01.2023, згідно якого, на підставі досліджених експертом документів щодо фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Діана 2012», встановлено нестачу продукції (пшениці та соняшника), які знаходяться на складах № 1 та № 2 ТОВ «Діана 2012», що розташовані за адресою: смт. Борова Харківської області станом на 14.10.2022, яка встановлена в Звіряльній відомості результатів інвентаризації запасів від 14.10.2022, наданими для дослідження документами підтверджується в кількості 543,177 тон на загальну суму 3107588,40 гривень.

Вказані докази, цілком узгоджуються з показаннями свідків, допитаних судом, підстав не довіряти показанням свідків у суду немає.

Зібрані у справі докази, в їх сукупності, вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, а саме - передача матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

На свідомий та добровільний характер дій ОСОБА_7 з передачі ним матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вказує саме характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку цих дій. Адже, вказані дії обвинуваченого носили тривалий характер, майже 4 місяці, з червня 2022 року по вересень 2022 року і обвинувачений був обізнаний, які саме дії він вчиняє і те, що такі його дії заподіюють шкоду або створюють загрозу заподіяння такої шкоди зовнішній і внутрішній безпеці Держави. При цьому, на підприємство обвинувачений приїздив майже кожен день, без супроводу окупаційної влади. Крім того, ним проводилась фактична господарська діяльність по керуванню підприємством, враховуючи, що ОСОБА_7 залучав працівників для роботи на вказаному підприємстві та організовував збір врожаю на земельних ділянках товариства, здійснивши таким чином господарську діяльність у взаємодії з незаконними органами влади, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, з метою подальшої передачі врожаю незаконним збройним, воєнізованим формуванням, організувавши в серпні 2022 року, вивезення та передачу з території ТОВ «Діана-2012» врожаю сільськогосподарської культури матеріальних ресурсів, які належали ТОВ «Діана-2012», для чого окупаційна адміністрації держави-агресора надала йому транспортні засоби, в які ОСОБА_7 організував завантаження сільськогосподарської культури у вигляді соняшника, та в подальшому ці транспортні засоби виїхали з території підприємства до окупаційної адміністрації держави-агресора.

Передача матеріальних ресурсів охоплює діяльність, пов`язану із матеріально-технічним, інформаційним і фінансовим забезпеченням незаконних збройних чи воєнізованих формувань, створених на тимчасово окупованій території, або збройних чи воєнізованих формувань держави-агресора.

Досліджені судом речові докази, а саме - записи на аркушах та в блокноті, а також пояснення свідків, щодо виплати заробітної плати працівникам в рублях саме обвинуваченим, вказують на фактичне ведення обвинуваченим господарської діяльності на підприємстві ТОВ «Діана». Крім того, виходячи з пояснень свідків, керував процесом завантаження та вивезення матеріальних ресурсів підприємства на транспорті з російськими номерами, саме обвинувачений. Вказане підтверджує, що ОСОБА_7 здійснював співпрацю з окупаційною владою. Досліджені речові докази, - аркуші з записами, підтверджують, що обвинувачений фіксував в них всі процеси надходження, кількості та вивезення матеріальних ресурсів. Висновком почеркознавчої експертизи було доведено, що вказані записи здійснені саме обвинуваченим.

Факт передачі ОСОБА_7 під час здійснення ним господарської діяльності, яка полягала у фактичному керуванні підприємством ТОВ «Діана 2012», матеріальних ресурсів, а саме насіння соняшника, представникам окупаційної влади держави-агресора, поза розумним сумнівом доводиться дослідженими в сукупності доказами. У даному випадку діяльність ОСОБА_7 полягала у фактичному керуванні господарським підприємством щодо здійснення господарської діяльності, при цьому останній був призначений керівником підприємства саме представниками окупаційної влади, а тому його дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Посилання захисника обвинуваченого на розбіжності у кількості виявленої нестачі продукції соняшника, на кваліфікацію дій обвинуваченого не впливають, оскільки склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачає саме передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора. А тому, кількість переданих матеріальних ресурсів, в даному випадку, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого та не спростовує його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.-

При цьому, відсутність наказів про призначення ОСОБА_7 директором ТОВ «Діана», а також бухгалтерських відомостей, які б підтверджували факт призначення ОСОБА_7 директором ТОВ «Діана», його функціональних обов`язків, в даному випадку не спростовує винуватість ОСОБА_7 , за наявності інших зібраних у справі доказів, в їх сукупності, та, враховуючи, що вказані відомості велись саме окупаційною владою та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Доводи обвинуваченого та його захисника щодо наявності психологічного та фізичного тиску з боку представників держави-агресора та окупаційної влади, а також побоювання за своє життя та життя членів своєї родини, зокрема, хвилювання за сина, який служить в ЗСУ та доньку, яка є медичним працівником та також служить в ЗСУ, колегія суддів суд оцінює критично, оскільки на підтвердження вказаних тверджень в матеріалах справи відсутні будь-які докази. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після деокупації смт. Борова жодних заяв щодо вчинення злочину щодо нього чи членів його родини від обвинуваченого. не надходило, будь-яких доказів подання ним заяви відповідним органам щодо вчинення відносно нього злочинів з боку представників окупаційної влади, не надходило.

На думку колегії суддів, доказів, які б дійсно свідчили про вчинення відносно обвинуваченого дій, передбачених ст.ст.39-40 КК України, надано не було ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду.

Крім того, як пояснив під час апеляційного розгляду обвинувачений, це син його дружини, а зі своєю донькою він не спілкувався майже 1 рік і 7 місяців і не знає, де вона знаходиться зараз. Вона є хірургом та воєнно зобов`язаною, і де вона зараз, він не знає.

Прокурор під час апеляційного розгляду не заперечував наявність того факту, що прийомний син обвинуваченого може служити в ЗСУ, проте, зазначив, що доказів на підтвердження цих обставин, під час розгляду справи надано не було.

Наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, малолітньої дитини на утриманні, а також хворої дружини, самі по собі, за відсутності інших суттєвих обставин, не є тими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим умисного кримінального правопорушення та не можуть слугувати безумовними підставами для пом`якшення обвинуваченому покарання, враховуючи, що призначене покарання не є максимальним, що передбачене санкцією інкримінованої обвинуваченому статті.

Апеляційні доводи захисника обвинуваченого щодо неповноти судового розгляду та недоведеність винуватості обвинуваченого, а також щодо невідповідності висновків суду, зазначених у вироку, а також їх суперечність фактичним обставинам справи, мають суто суб`єктивний характер та спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку з обраною лінією захисту. Такі твердження повністю спростовуються об`єктивними відомостями дослідженими судом першої інстанції в судовому засіданні за участю сторін, внаслідок чого судом надано їм обґрунтовану оцінку в нарадчій кімнаті за наслідками проведення всього судового розгляду.

Зібрані у справі докази, в їх сукупності, вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, а саме - передача матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Таким чином, зазначені доводи захисника обвинуваченого спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами і не можуть бути прийняті судом як обставини, що виправдовують обвинуваченого. Колегія суддів вважає, що така процесуальна позиція свідчить про намір уникнути кримінальної відповідальності і спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, отриманими з різних джерел, в тому числі шляхом допиту в судовому засіданні свідків та дослідження інших доказів. Судом в мотивувальній частині вироку наведено вмотивовані висновки, щодо оцінки всіх досліджених доказів, а тому, версія та доводи захисника обвинуваченого про незгоду відсутність достовірних доказів на підтвердження його вини та невідповідність висновків фактичним обставинам справи мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, апеляційний суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, поза розумним сумнівом.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний вирок суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та версію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку щодо об`єктивного спростування таких відомостей, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції виконав в повному обсязі, проаналізував та дослідив весь необхідний об`єм доказів, та слушно дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ч.4 ст.111-1 КК України.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що призначене покарання у вказаному розмірі з його реальним відбуванням, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, ролі обвинуваченого у його вчиненні, суспільній небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

А тому, апеляційні вимоги прокурора про призначення обвинуваченому більш суворого покарання, слід вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції за доводами апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді даного провадження колегією суддів не встановлено, та інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду та були підставою для скасування вироку, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого та прокурора, залишити без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.4 ст.111-1 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_____________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4