Справа № 182/2231/24
Провадження № 1-кс/0182/564/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16.05.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2024 року за №0000294 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, руського, з середньою спеціальною освітою, одруженого, інваліда ІІІ-групи безстроково, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 в режимі відео конференції,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

До Нікопольського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 20 лютого 2024 року розпочато кримінальне провадження №0000294, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 307 КК України за фактом незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

Так під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 18.03.2024 р. близько 14.40 год., знаходячись на перехресті вул. Л. Українки та вул. Інгулецької, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_7 2 пігулки білого кольору, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-24/14071-НЗПРАП від 11.04.2024 року , є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону становить 0,0242 г., 0,0228 г.

14 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом огляду предмету, висновком експерта, протоколом повідомлення про підозру. ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та у разі доведеності його вини, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що може спонукати останнього переховуватися від слідства та суду. Він офіційно ніде не працює, немає постійного джерела доходу, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, прокурор в судовому засіданні наполягав на обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки очевидні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання підозрюваного. При цьому ОСОБА_10 повідомив, що він має двох неповнолітніх дітей, які зараз проживають у м. Києві з його сестрою, має старшого сина з розладами психіки і його дружина також потребує допомоги і його підтримки. Крім того, він сам має ряд хронічних захворювань, перебуває на обліку у лікаря нарколога і є учасником метадонової програми, яку проходить у приватній клініці в м. Запоріжжі. Стверджує, що не збував таблеток мета дону, не пам`ятає, але, можливо, на прохання міг з кимось поділитися, виданими йому таблетками. Але він не вважає, що це є збутом заборонених речовин. Крім того, він нещодавно помирився з дружиною на протязі двох останніх тижнів і просив обрати домашній арешт за адресою саме їх спільного проживання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків. Зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється;

- вік та стан здоров`я підозрюваної;

- міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців;

- репутацію підозрюваної особи;

- майновий стан;

- наявність судимостей;

- дотримання умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до підозрюваного раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди у завданні якої підозрюється особа внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.

Як встановлено, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (а.п.5). 14 травня 2024 року ОСОБА_11 оголошено підозру по вказаному кримінальному провадженню (а.п.11-13), яка обґрунтована наступними доказами: показами свідка ОСОБА_8 , згідно яких він працює неофіційно в таксі, де на початку лютого він підвозив абонента на ім`я ОСОБА_12 , який після розрахунку за замовлення запропонував йому придбати дві пігулки метадону за 200 грн., на що він відмовився. (а.п.6). Показами свідка ОСОБА_9 , згідно яких він на початку лютого 2024 року знаходився біля буд. АДРЕСА_3 , де на лавочці чекав свого знайомого. До нього підійшов незнайомий чоловік, який представився ОСОБА_13 , віком приблизно 60 років і запропонував йому придбати дві пігулки метадону за 200 грн. або три пігулки. (а.п.7). Протоколом огляду предмету від 18.03.2024 року, згідно якого біля буд. АДРЕСА_4 було оглянуто дві пігулки білого кольору, які для огляду надав гр. під вигаданими ініціалами ОСОБА_14 (а.п.8,9). Висновком експерта №СЕ-19/104-24/14071-НЗПРАП від 11.04.2024 року, згідно якого надані на експертизу дві таблетки містять наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон. Маса метадону становить 0,0242 г., 0,0228 г. (а.п.10) За таких обставин, вважаю, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

За таких обставин формально існує ризик переховування від слідства та суду в подальшому, але на думку слідчого судді, він є мінімальним, оскільки підозрюваний відповідно до вимог с. 89 КК України є раніше не судимою особою та є особою з інвалідністю з загального захворювання безстроково та є особою пенсійного віку.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( ОСОБА_15 проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню ( ОСОБА_16 проти Молдови).

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким зареєстрований. Він одружений проживає разом з дружиною (з його слів), має неповнолітніх дітей, на яких як він повідомив отримує соціальну допомогу і яких утримує, незважаючи на те, що діти на даний час, у зв`язку з обстрілами, виїхали і проживають у його сестри в м. Києві. Викладене свідчить про те, що підозрюваний є соціально адаптованою особою. Він має ряд хронічних захворювань і перебуває на обліку і лікаря нарколога з діагнозом розлади поведінки і психіки внаслідок вживання опіоїдів. Зі слів підозрюваного, він є учасником метадовоної програми, оскільки є наркозалежною особою. І ці обставини мінімізують ризик його втечі, але не виключають наявності ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що запобіжній захід у вигляді домашнього арешту буде належним чином гарантувати процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст. 176-178, 181, 194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти наступні обов`язки:

- в період з 19.00 години до 07.00 години наступної доби не залишати місце свого проживання, за винятком часу пов`язаного з виконанням робочих обов`язків, за адресою: АДРЕСА_1 .

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,

- повідомляти про зміну місця проживання.

- здати на зберігання до відповідних органів влади документ, який дає право виїзду з України і на в`їзд до України.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 липня 2024 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Ухвалу для виконання направити начальнику Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і для контролю прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1