Справа № 585/3673/23
Номер провадження 1-кп/585/154/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8 класу Роменської ЗОШ І-ІІ ступенів № 6, зареєстроване місце проживання кв. АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання б. АДРЕСА_2 , не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», на території держави Україна з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався. Близько 16 години 23 червня 2023 року ОСОБА_5 перебував на літній терасі поблизу кафе «Джин» в м. Ромни вул. Руденка, 23-б. В цей час він побачив на вулиці, біля входу до даного закладу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла з дитячою коляскою. Побачивши що із сумки, яка була на дитячій колясці, випав на асфальт, мобільний телефон золотистого кольору, марки «Redmi 6А», що знаходився в силіконовому чохлі чорного кольору, який належав ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вирішив ним заволодіти. Втілюючи свій намір, переконавшись в таємності своїх дій, ОСОБА_5 підійшов до телефону і взяв його та поклав у кишеню своїх шортів, після чого залишив місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд. Такими діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 шкоди на суму 1483 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, визнав. Суду дав свідчення, що вони сиділи біля бару, він побачив що у дівчини з коляскою випав телефон, вона пішла з того місця, він підібрав той телефон і забрав собі. Це було влітку. Сидів він біля бару «Джин» в м. Ромни по вул. Руденка. Вдень до нього приїхала поліція, питала за телефон, він не зізнався, а у вечері вже приїхали до нього і забрали в поліцію. Тоді він зізнався. У вчиненому розкаюється. Це було вдень, десь у 13 годин на початку 14 години. Вони сиділи в палатці і він побачив дівчинку, років 12-13, яка везла коляску. В тієї дівчинки випав телефон. Дівчинка пішла далі, а він підійшов і підняв телефон. Телефон був Ксяомі Редмі 6 а, сірого кольору. Там був розбитий екран, але телефон працював. Він не сказав щоб дівчинка забрала телефон тому що хотів його залишити собі. Поліція до нього приїхала через кілька днів, і стали йому говорити що знайшли чохол від телефону і казали що знають що телефон у нього, але він не зізнався. Він сподівався обманути поліцію тому не зізнався. Вдруге поліція приїхала увечері, він був у знайомої, а не вдома, поліцейські стали питати у нього де телефон і тут його знайома сказала що телефон у нього вдома. Телефон був у чохлі він його зняв і віддав малим гратися. Він сам користувався цим телефоном. Картки з телефону він витяг і поклав вдома. Він згоден що телефон може коштувати 1483 грн.

Крім повного визнання своєї вини, доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, які ніким не оспорюються. Покази самого винного суд визнає щирими і добровільними та покладає їх в основу вироку. З огляду на визнання вини обвинуваченим в повному обсязі, суд не здійснює повний порядок дослідження доказів і проводить розгляд провадження у відповідності положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно висновку судової психолого - психіатричної експертизи № 498, яка проведена 17.08.2023 року: 2.3. на даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки несоціалізованого розладу поведінки. 2.4. На момент скоєння злочину ОСОБА_5 виявляв ознаки Несоціалізованого розладу поведінки, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2.7. за своїм психічним станом ОСОБА_5 на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. В психологічному розділі вказано: виявлені приданому обстеженні індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_5 істотно не впливали на його поведінку в ситуації інкримінованого йому правопорушення, тобто не обмежували його здатність до змістовної оцінки та вольового контролю своїх протиправних дій. ОСОБА_5 з урахуванням рівня його інтелектуально-мнестичного розвитку, відсутності грубих порушень мнестичної функції, міг правильно сприймати обставини досліджуваних подій, які мають значення для кримінального провадження, та може дати про них відповідні покази. У ОСОБА_5 збережені структура Мотивації (дії спрямовані не на процес, а на результат), цілеспрямованість кримінальної поведінки, розуміння протиправності та кримінальної карності інкримінованого йому правопорушення. ОСОБА_5 може (та міг на момент інкримінованого йому правопорушення) в повній мірі усвідомлювати значення своїх протиправних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки. У ОСОБА_5 виявлено нерівномірність інтелектуально-мнестичного розвитку (в межах нижньої границі норми його вікового періоду, 14-15 років), емоційно-вольові порушення, що відповідно до висновку лікаря-судово-психіатричного експерта є виявом психічного розладу, при збереженні здатності до самостійного встановлення причинно-наслідкових відношень і логічних зв`язків подій, збереженій критиці. Відставання в психічному розвитку, не пов`язаного з психічним захворюванням, не виявлено (а.п.78-83).

В досудовій доповіді про неповнолітнього ОСОБА_8 вказано, що при оцінці криміногенних факторів виявилося, що неповнолітній ОСОБА_5 має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є низькою. Орган пробації вважає що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини які пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання винного, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення непонволітнім.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дає суду достатні підстави, призначаючи покарання ОСОБА_5 застосувати ст. 69 КК України і призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у в санкції ч.4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, дотримуючись засад об`єктивності та неупередженості розгляду справи, зважаючи на характер протиправних дій, їх наслідки, оцінюючи дії обвинуваченого що призвели до вчинення злочину і обставини за яких трапилася подія, а саме те що обвинувачений не вчиняв активних дій спрямованих на досягнення протиправного результату, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_5 та запобігання скоєння останнім нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, але враховуючи обставини які пом`якшують покарання, а також дані про особу ОСОБА_5 який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, а тому призначаючи покарання, доцільно застосувати ст. 75, ст. 104 КК України, і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Оскільки сторона обвинувачення вважала, що з урахуванням віку обвинуваченого та його матеріального стану судові витрати з обвинуваченого не стягувати і віднести на рахунок держави, суд не стягує з неповнолітнього судові витрати.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Сторони про обрання запобіжного заходу не клопотали і суд для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком чинності, підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і з застосуванням статті 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на шість (6) місяців.

На підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один (1) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Речові докази: мобільний телефон золотистого кольору, марки «Redmi 6А», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в силіконовому чохлі чорного кольору, переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1