Справа № 473/1229/24
Номер провадження1-кп/473/180/2024
Категорія: ч.1 ст.126 КК України
ВИРОК

іменем України

"20" березня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ташкент Республіки Узбекистан, громадянина України, освіта повна загальна середня, працює водієм ТОВ «Ніксоф Плюс», сімейний стан одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Обвинувачений ОСОБА_6 є вітчимом потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони проживають однією сім`єю та пов`язані спільним побутом, отже на них розповсюджуються вимоги Закону України №2229 VIII в редакції від 31 грудня 2023 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

01 січня 2024 року в період часу з 17:20 по 17:40 годину, обвинувачений ОСОБА_6 , котрий являється вітчимом потерпілому ОСОБА_5 , перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей же час доби до квартири прибув потерпілий ОСОБА_5 . Під час їхнього спільного перебування за вищевказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченого виник злочинний умисел направлений на спричинення побоїв потерпілому, які завдадуть болю і не спричинять тілесних ушкоджень.

В подальшому, діючи на виконання злочинного умислу направленого на спричинення побоїв потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дії, діючи умисно та перебуваючи в коридорному приміщенні даної квартири, в положенні стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, а саме в ліву частину щелепи та ділянку шиї з лівої сторони. Після чого потерпілий ОСОБА_5 присів на підлогу та прикрив обома руками обличчя з метою захисту від подальших ударів. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 завдав не менше трьох ударів кулаками рук по спині потерпілого, а саме в грудний та поперековий відділ хребта. Внаслідок нанесення побоїв обвинуваченим ОСОБА_6 , він завдав потерпілому ОСОБА_5 фізичного болю, не спричинивши при цьому потерпілому тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального проступку при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок та щиро розкаюється в скоєному.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є пасинком обвинуваченого ОСОБА_6 . Вони мешкають в спільній трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . 01 січня 2024 року в вечірній час доби він /тобто потерпілий ОСОБА_5 / повернувся з вулиці до квартири, де виявив, що його вітчим обвинувачений ОСОБА_6 знаходився на кухні, де він /тобто обвинувачений ОСОБА_6 / разом із своїм знайомим ОСОБА_7 розпивали спиртні напої з приводу Новорічних свят. Під час їхнього спільного перебування за вищевказаною адресою, на ґрунті побутових обставин та виниклих з цієї причини особистих неприязних відносин між ним /тобто потерпілим ОСОБА_5 / та обвинуваченим ОСОБА_6 виник словесний конфлікт. В подальшому, в коридорному приміщенні даної квартири, коли вони /тобто потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 / стояли один навпроти одного, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ліву частину щелепи та ділянку шиї з лівої сторони. Після чого, коли він /тобто потерпілий ОСОБА_5 / присів на підлогу та прикрив обома руками обличчя з метою захисту від подальших ударів, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому ще декілька ударів кулаками рук по спині, а саме в грудний та поперековий відділ хребта. Внаслідок нанесення побоїв обвинуваченим ОСОБА_6 , він завдав йому /тобто потерпілому ОСОБА_5 / фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Підстав для сумнівів при повному визнанні своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , з врахуванням показань потерпілого ОСОБА_5 , безпосередньо допитаного в судовому засіданні у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, котрі суд знаходить належними, допустимими, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до заяви від 01 січня 2024 року, потерпілий ОСОБА_5 звернувся до посадової особи Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та просив притягнути до кримінальної відповідальності свого вітчима ОСОБА_8 , котрий 01 січня 2024 року приблизно о 17:00 годині за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , який наніс побої, спричинивши йому /тобто заявнику ОСОБА_5 / фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень. /а.к.п. 20/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 04 січня 2024 року, з фототаблицею до нього, в місті Вознесенську Миколаївської області з 12:10 години до 12:35 години, дізнавачем Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, проведено слідчий експеримент з участю потерпілого ОСОБА_5 , під час якого потерпілим ОСОБА_5 були відтворені обставини вчинення кримінального правопорушення відносно нього, коли його вітчим обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому побої, спричинивши йому /тобто потерпілому ОСОБА_5 / фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень, факт яких мав місце 01 січня 2024 року приблизно о 17:00 годині за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . /а.к.п. 26 27, 28 30/.

Висновком судової медичної експертизи №6 від 02 січня 2024 року, відповідно до якого, при проведенні огляду на тілі потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь яких тілесних ушкоджень в місцях, на які вказував підекспертний, не виявлено. За даними медичної довідки у нього мали місце «садна на шиї, забій шийного, грудного та поперекового відділів хребта. Вказані ушкодження могли виникнути від травматичної дії, не менше чотирьох ударів тупого предмету /предметів/ та могли утворитися від удару /ударів/ кулаком, взутою ногою та можливо в строк та за обставин вказаних підекспертним. Ушкодження у вигляді саден на шиї не підтверджено об`єктивними даними судово медичного огляду. Медичний діагноз: «забій шийного, грудного та поперекового відділів хребта» не є судово медичним поняттям та не підтверджений об`єктивними даними, тому відповідно до п.4.6 «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» 1995 року, визначити ступінь тяжкості вказаних ушкоджень не уявляється можливим. /а.к.п. 39/.

Суд знаходить вірним висновок судової медичної експертизи №6 від 02 січня 2024 року, який прямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, має значення для кримінального провадження, є достовірним та допустимим, оскільки він отриманий в порядку, встановленому КПК України.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару та побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком проти здоров`я особи.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_6 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що за місцем проживання та роботи він характеризується задовільно, має повну загальну середню освіту, працює водієм ТОВ «Ніксоф Плюс», сімейний стан одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не отримував амбулаторної допомоги лікарів психіатра та нарколога Комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, і на теперішній час він не перебуває на диспансерному обліку даних лікарів Комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, є не судимим. /а.к.п. 40 49/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, його наслідки для потерпілого ОСОБА_5 та інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді штрафу, в межах визначених санкцією ч.1 ст.126 КК України для даного виду покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним за пред`явленим обвинуваченням в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому основне покарання в виді штрафу в розмірі 40 /сорока/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 680 /шістсот вісімдесят/ гривень на користь держави в особі /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: UA0014446, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування штрафи та інші санкції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1