Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1552/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/178/24
Категорія ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000261 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудимого в силу ст.89 КК України,

-за ч.1 ст.309 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ: амфетамін загальною масою 1,44892г ухвалено вирішено знищити.

встановила:

Як встановив суд, 04 лютого 2022 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості по провулку 4-му Транзитному в м. Житомирі знайшов три паперові згортки в середині із порошкоподібною речовиною білого кольору. Усвідомлюючи, що дана речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, ОСОБА_6 підняв її, поклав вказані об`єкти до кишені штанів та переносив, таким чином, зберігав при собі.

В подальшому, 06 лютого 2022 року близько 01 години 00 хвилин за адресою у АДРЕСА_2 у ОСОБА_6 виявлено та в подальшому вилучено три паперових згортки всередині з порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,48563 г; 0,48718 г; 0,47611 г, в перерахунку на загальну масу 1,44892 г, яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, а провадження по справі закрити.

Вважає, що можливість застосування положень ч.4 ст. 309 КК України не виключається і у випадку якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї.

Зазначає, що з огляду на зазначене наявні усі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.

03.07.2023 р., до виходу суду в нарадчу кімнату обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст.309 КК України.

У задоволенні вказаного клопотання суд відмовив своєю ухвалою від 03.07.2023 р., яку постановив на місці без виходу до нарадчої кімнати, з мотивів недостатності наданих документів (а.с.105).

За результатами розгляду кримінального провадження 03.07.2023 р. було ухвалено вирок, яким ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України.

З такими судовими рішенням колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Так, згідно з приписами ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов:

1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію;

2) особою розпочато лікування від наркоманії.

При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Таким чином, встановлення цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Крім того, законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст.309 КК навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування.

Причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

Таким чином, добровільним слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу в контексті ч. 4 ст. 309 КК, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї заохочувальної норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше. Такий первинний діагноз також констатує необхідність надання особі медичної допомоги у вигляді лікування від наркоманії.

Таких висновків дійшла ОП ВС у справі № 357/11205/19 29.11.2021 р.

Згідно довідки № 1409 від 31.05.2022, яку ОСОБА_6 надав суду першої інстанції він пройшов повний курс добровільного стаціонарного лікування з 24.05.2022 по 31.05.2022 та йому було встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетаміну зі шкідливими наслідками» (а.п. 26).

Відповідно до листа-відповіді на запит апеляційного суду КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №5360 від 23.11.2023 зазначив, що звернення, проведення огляду, госпіталізація та лікування у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» ЖОР громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було добровільним.

Факт проведення добровільного огляду, добровільної госпіталізації та добровільного лікування підтверджується тим, що гр. ОСОБА_6 особисто підписав наступну документацію: «Усвідомлена згода особи на проведення психіатричного огляду», «Усвідомлена згода особи на госпіталізацію до психіатричного закладу», «Усвідомлена згода особи на лікування у психіатричному закладі» та йому встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетаміну, синдром відміни неускладнений», що відповідає терміну «наркоманія» (а.п. 151,152-153).

Відповідно до наказу МОЗ № 297 від 08 жовтня 1998 року "Про перехід органів і закладів охорони здоров`я України на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду" в Україні здійснено перехід на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10), як єдиного міжнародного нормативного документу для формування системи обліку і звітності в охороні здоров`я - з 01 січня 1999 року. Згідно з чинним Класифікатором хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 (далі - НК 025:2021) Міністерства охорони здоров`я України, узгодженим з МКХ-10, у системі обліку і звітності в охороні здоров`я хворобу за класифікацією "наркоманія" не зазначено. У НК 025:2021 усі види залежності від психоактивних речовин кодуються в межах діагностичного модуля F10-F15, що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин», водночас у ОСОБА_6 встановлено діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетаміну, синдром відміни неускладнений, що відповідає терміну «наркоманія».

Зазначені медичні довідки, якими посвідчено наявність у ОСОБА_6 хвороби наркоманія, проходження ним добровільного лікування мають усі необхідні реквізити як документи, що видані лікувальним закладом, а саме штамп, печатку, зареєстровані у вихідній кореспонденції, мають підписи директора медичного спеціалізованого центру та завідуючого відділенням, а тому жодних сумнівів щодо зазначеної у ній інформації, надання цієї довідки повноважними особами у колегії судів не має.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 клопотав перед судом про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності до виходу суду в нарадчу кімнату, а з медичних документів вбачається, що він хворіє на наркоманію та добровільно пройшов курс лікування від наркоманії апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 03.07.2023 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284, КПК України та ч.4 ст. 309 КК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

На підставі ч.4 ст.309 КК України звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: