Справа №766/1603/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона подання відділу №26 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 14.01.2021, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

в с т а н о в и в:

01.02.2024 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло подання начальника відділу №26 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_4 від покарання у виді штрафу у сумі 850 грн. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначеного вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 14.01.2021, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На обґрунтування подання зазначено, що 16.02.2021 до відділу №26 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_4 надійшли на виконання розпорядження та вирок Білозерського районного суду Херсонської області, відповідно до якого призначено покарання у виді штрафу у сумі 850 грн. Місце перебування засудженої невідоме, за місцем проживання вона не перебуває. Ухвалою Білозерського орайонного суду Херсонської області від 10.12.2021 року подання філії ДУ "Центр пробації" про заміну штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних або позбавленням волі було залишено без розгляду. Станом на 01.02.2024 ОСОБА_4 штраф не сплатила.

Представник Центру пробації в судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання без її участі, подання підтримала, просила задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 для участі в судовому розгляді не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, заяв та клопотань не подавала.

Прокурор під час судового розгляду у вирішенні подання Центру пробації покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали долучені до подання, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 за вироком вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 14.01.2021 засуджена за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн. Вирок набрав законної сили 16.02.2021 та був направлений на виконання до Центру пробації, про що свідчить розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили.

З відповіді Національної соціальної сервісної служби України Департаменту адміністрування програм соціальної підтримки від 26.07.2023 вбачається, що згідно бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформація станом 19.07.2023 про ОСОБА_4 відсутня. Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.01.2024 № 352/33.12-58повідомлено про відсутність актового запису про смерть ОСОБА_4 .

За інформацією ОСК МВС України, впродовж іспитового строку та станом на 27.02.2024 року ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася. Однак, є відомості щодо пред`явлення ОСОБА_4 14.02.2019 року обвинувачення за ст. 121 ч.1 КК України та 12.01.2021 року обвинувачення за ст. 185 ч.1 КК України, даних щодо рішення по справам не має.

У розшуку не перебувала.

Оцінюючи вищезазначені матеріали, суд враховує наступне.

Покарання у виді штрафу відбувається за місцем проживання засудженого. Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Контроль за виконанням покарання у виді штрафу покладається на уповноважений орган з питань пробації (ч. 1 ст. 26 КВК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим чергового платежу у випадку призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням уповноваженого органу з питань пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України).

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з?явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються (ч. 3 ст. 80 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 (справа №5-324кс15) правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. ст. 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Таким чином, на даний час строки виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області 14.01.2021 року закінчилися відносно засудженої ОСОБА_4 .

Частиною 4 статті 80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Епізод, зазначений в довідці про судимість ОСОБА_4 за ст. 121 ч.1 КК України від 12.02.2019 року рахується як здійснений до вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 14.01.2021 року, й незалежно від результатів рішення суду щодо епізоду за ст. 121 ч.1 КК України, він не впливає на переривання строків давності виконання вироку Білозерського районного суду.

Епізод щодо ст. 185 ч.1 КК України від 13.02.2020 року, вказаний в довідці щодо судимості ОСОБА_4 є проступком та також не впливає на переривання строку, оскільки зазначений строк може бути перерваний лише щодо вчинення злочинів, а не проступків.

Враховуючи той факт, що станом на 27.03.2024 закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Білозерького районного суду Херсонської області від14.01.2021 року, факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджена ОСОБА_4 нового злочину не вчиняла (відомості щодо вироку суду, яким було б встановлено її винуватість відсутні), а тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України, призначеного вироком Білозерького районного суду Херсонської області від14.01.2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 26 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання відділу № 26 філії Державної установи «Центр Пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень у зв?язку із закінченням строків давності виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 14.01.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1