Провадження №1-кп/751/20/24
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

представника малолітньої потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003563 від 18.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Чернігова, громадянки України, із повною

вищою освітою, заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні

не маючої, працюючої фізичною особою підприємцем,

не судимої, зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

фактично проживаючої за адресою:

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 року приблизно об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , керуючи власним автомобілем марки «RENAULT» моделі «MEGAN SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась зі сторони вулиці Івана Мазепи по проспекту Перемоги в напрямку вулиці Хлібопекарська в м. Чернігові.

Рухаючись у вказаному напрямку поблизу будинку 41 по проспекту Перемоги у м. Чернігові, водій ОСОБА_7 проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку та відповідно не реагуючи на її зміну (п.п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001) (далі ПДР)), наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшила швидкість та не зупинилась, щоб дати дорогу пішоходу (п.п.18.1 ПДР), коли перед нерегульованим пішохідним переходом зменшував швидкість та в подальшому зупинився інший транспортний засіб, продовжила рух, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п.п. 18.4 ПДР), внаслідок чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, з права наліво відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з забійною раною лоба, садном підборіддя, лінійним переломом лобно-скроневої кісток зліва з субдуральними геморагічними нашаруваннями на рівні перелому, забоєм головного мозку, саден тулубу, обох колінних суглобів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 грубо порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що стало причиною та умовою настання даної дорожньо-транспортної пригоди та перебуває причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП, отриманням тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_8 .

Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні свою винуватість визнала повністю, не оспорювала фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, суду показала, що дійсно 18.09.2023 року приблизно об 11 годині 40 хвилин вона, керуючи власним автомобілем марки «RENAULT» моделі «MEGAN SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась зі сторони вулиці Івана Мазепи по проспекту Перемоги в напрямку вулиці Хлібопекарська в м. Чернігові. Її автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год посередині своєї (лівої) смуги руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, бачила, що автомобіль праворуч від неї зупинився, проявила неуважність, на нерегульованому пішохідному переході не побачила пішохода дівчинку, на яку здійснила наїзд. Також вказала, що одразу ж зупинила автомобіль намагалась допомогти, взяла дівчинку та понесла до своєї машини, щоб відвезти до лікарні, однак хтось з оточуючих казав, що вона повинна залишатись на місці. Про вчинене дуже сильно шкодує та щиро кається. Після ДТП під час знаходження потерпілої на лікуванні весь час комунікувала з її батьками, навідувала у лікарні, цікавилась станом здоров`я дівчинки, пропонувала допомогу, на час розгляду справи добровільно відшкодувала заподіяну моральну шкоду в розмірі 60 000 гривень. Цивільний позов потерпілої обвинувачена визнала частково, в розмірі 100000 гривень, посилаючись на неможливість в повному обсязі виконати заявлені позовні вимоги в силу свого матеріального становища. Просила суд врахувати, що вона має на утриманні повнолітню дитину, яка продовжує навчання у ВНЗ на денній формі та потребує матеріальної підтримки, у неї пошкоджене житло внаслідок збройної агресії РФ. Крім того, вказала, що керує автомобілем впродовж 12 років, за цей час порушень ПДД не допускала, здійснює підприємницьку діяльність, у зв`язку з чим їй вкрай необхідний автомобіль, що також буде сприяти найшвидшому відшкодуванню шкоди потерпілій, тому просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім повного визнання вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доказується зібраними у справі та дослідженими судом доказами: показаннями законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновками судової інженерно-транспортної експертизи та судово-медичної експертизи, іншими матеріалами кримінального провадження.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 її мати ОСОБА_4 суду показала, що 18.09.2023 року об 11 годині 20 хвилин вона забрала свою дитину ОСОБА_8 зі школи, крім того з нею також була менша дитина, яка знаходилась у візочку, всі разом вони переходили проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу, де сталася ДТП. Це було приблизно об 11 годині 40 хвилин, підійшовши до переходу вони чекали, поки зупиняться автомобілі. З лівої сторони зупинилась машина, з правої сторони на зустрічній смузі також зупинились дві машини. Як вона побачила, то з лівої сторони інша смуга була вільна, вони з дітьми почали рух пішохідним переходом, дитина ОСОБА_8 почала трішки відбігати від неї вперед, такі дії своєї дитини пояснити не може, оскільки остання дуже добре знає правила поведінки на дорозі. Через секунду обвинувачена скоїла автомобілем наїзд на дитину, яку відкинуло, в той момент вона подумала, що дочка вже нежива. Обвинувачена одразу намагалась допомогти взяла на руки дитину, хоча такого робити неможна. Сама вона медичний працівник, але в той момент була у стресовому стані, не знала, що робити. Якась незнайома людина доставила її з дитиною до лікарні. Дочці шість років, вона була прикута до ліжка, отримала тяжкі тілесні ушкодження, черепно-мізкову травму, довго лікувалась. На даний час дитина вже ходить до школи, але пережила та продовжує переживати моральні страждання, боїться переходити дорогу. Підтвердила, що обвинувачена дійсно приходила до лікарні, навідувала дитину, допомагала грошима.

ОСОБА_4 підтримала заявлені позовні вимоги в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_8 , просила стягнути з обвинуваченої завдану моральну шкоду, яка на час розгляду справи в суді складає 305 000 грн, виходячи з того, що загальний розмір заподіяної моральної шкоди оцінений в 375000 грн, на досудовому розслідуванні обвинуваченою було відшкодовано 15000 грн. У суді нею поданий цивільний позов про стягнення зі ОСОБА_7 350000 грн, з яких під час розгляду справи судом обвинуваченою відшкодовано ще 45000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалась на доводи, викладені у позовній заяві, також просила стягнути з обвинуваченої витрати, понесені на правову допомогу в сумі 15000 грн.

Крім того, законний представник малолітньої потерпілої пояснила, що не наполягає на позбавленні волі обвинуваченої, в цій частині призначити покарання ОСОБА_7 просила на розсуд суду, наполягала на призначенні додаткового покарання у виді позбавлення обвинуваченої права керування транспортними засобами у максимальному розмірі строком на три роки.

Представник малолітньої потерпілої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позицію законного представника потерпілої щодо міри покарання та цивільний позов потерпілої підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з доданою до нього схемою місця ДТП та ілюстративною таблицею зафіксовані механізм та обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «RENAULT» моделі «MEGAN SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , яка відбулась 18.09.2023 року і внаслідок якої малолітньою потерпілою ОСОБА_8 отримані тілесні ушкодження (а.с. 66-73, 74, 75-78).

Також механізм та обставини дорожньо-транспортної пригоди 18.09.2023 року за участю автомобіля марки «RENAULT» моделі «MEGAN SCENIC» сірого кольору, який здійснив наїзд на пішохода - дівчинку ОСОБА_8 , зафіксовані протоколом перегляду відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження, який надано ПАТ «Чернігівська швейна фабрика «Елегант», що розташоване на буд. 41 по проспекту Перемоги в місті Чернігові, та відображені у додатку до протоколу оптичному носії DVD-R (а.с. 97, 98).

За висновками судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/125-23/10410-ІТ від 04.11.2023, несправностей в системі робочого гальма та системи рульового керування автомобіля марки «RENAULT MEGAN SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які б перебували у причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено, і система робочого гальма та система рульового керування знаходяться в технічно працездатному стані (а.с.90-95).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 565, проведеної 27.10.2023р. - 03.11.2023р., у потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з забійною раною лоба, садном підборіддя, лінійним переломом лобно-скроневої кісток зліва з субдуральними геморагічними нашаруваннями на рівні перелому, забоєм головного мозку, саден тулубу, обох колінних суглобів. Вищевказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів по механізму удару та тертя, по давності утворення можуть відповідати даті 18.09.2023 року, в сукупності, як наслідку одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (а.с.121-124).

Отже, дослідивши і проаналізувавши надані суду докази, кожен окремо, відповідно до вимог ст.94 КПК України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності і сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частино 2 статті 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує, що за класифікацією вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів, вчинене з необережності, також характер та спосіб вчинення злочину, негативні наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень малолітньої потерпілої, відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілого, дані про особу обвинуваченої, яка є не судимою, до адміністративної відповідальності не притягувалася (а.с.141), працює фізичною особою підприємцем, заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має на утриманні повнолітню дитину, яка продовжує навчання (148, 149), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.142, 143), у скоєному щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно частково відшкодувала заподіяну моральну шкоду, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Також суд приймає до уваги висновок органу пробації у досудовій доповіді щодо ОСОБА_7 , згідно якого виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства можливе та становить низький рівень небезпеки вчинення повторного кримінального правопорушення (а.с.47-49).

З урахуванням всіх обставин по справі, вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для попередження нових злочинів є доцільним призначення покарання, встановленого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

При цьому враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке вчинене обвинуваченою ОСОБА_7 з необережності, її особу, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутність обставин, які обтяжують її покарання, сумлінну поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення та інші обставини справи, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням в порядку та на підставах встановлених ст.ст. 75, 76 КК України.

Також, беручи до уваги доводи обвинуваченої та її захисника, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, негативні наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень малолітньої потерпілої, думку законного представника потерпілої ОСОБА_4 , яка не наполягала на реальному позбавленні волі обвинуваченої, однак наполягала на застосуванні додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в максимальному розмірі, особу обвинуваченої, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої (а.с.35-40) про відшкодування моральної шкоди, на думку суду, підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено спричинення малолітній потерпілій ОСОБА_8 внаслідок дій обвинуваченої ОСОБА_7 втрат морального характеру, які виявились в отриманні ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми з забійною раною лоба, садном підборіддя, лінійним переломом лобно-скроневої кісток зліва з субдуральними геморагічними нашаруваннями на рівні перелому, забоєм головного мозку, саден тулубу, обох колінних суглобів, в зв`язку з чим вона відчула фізичний біль, погіршення стану здоров`я, вимушені обмеження у звичному способі життя протягом тривалого часу. Моральна шкода спричинена потерпілій у відповідності зі ст. 1167 ЦК України належить частковому стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності та справедливості, приймає до уваги глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_8 , характер негативних наслідків, і обставини отриманих травм, та вважає за доцільне визначити до відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої 200000 гривень, при цьому слід врахувати частково відшкодовану обвинуваченою моральну шкоду в розмірі 15000 гривень під час досудового розслідування, що не оспорюється стороною позивача, а також в розмірі 45000 гривень під час судового розгляду (а.с.156) задовольнивши її позовні вимоги частково, та остаточно стягнути зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 140000 гривень.

Також на підставі п.1 ч.1 ст. 118, ч.2 ст. 120, ч.1 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь потерпілої підлягають стягненню понесені та документально підтверджені процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн (а.с. 25, 26, 41, 42, 43, 44, 116-117, 128-129).

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведене експертне дослідження експертною спеціалізованою державною установою, процесуальні витрати в сумі 1912 грн 00 коп (а.с.89) у кримінальному провадженні № 0003563 від 18.09.2023 у відповідності до п. 3 ч.1 ст. 118, ч.1 та ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 у зазначеному розмірі.

Питання щодо речових доказів в кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання звільнити з іспитовим строком в 2 (два) роки, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 140000 грн (сто сорок тисяч гривень) та 15000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень) судових витрат, понесених на правову допомогу, всього до стягнення 155000 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч гривень).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_8 , - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0003563 від 18.09.2023 в розмірі 1912 грн 00 коп (однієї тисячі дев`ятисот дванадцяти гривень).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.09.2023 року на транспортний засіб - автомобіль марки «RENAULT MEGAN SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказаний транспортний засіб, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0003563 від 18.09.2023:

Автомобіль марки «RENAULT MEGAN SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , сірого кольору, - повернути за належністю власнику ОСОБА_7 ;

Оптичний носій DVD-R, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

У відповідності до ч.15 ст. 615 КПК України повний текст вироку в день його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1