КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника колонії ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2023 року, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року, в якому просив поновити та продовжити строк на апеляційне оскарження вироку.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що йому не було вручено копію вироку відразу після судового засідання, підпис про отримання оскаржуваного вироку матеріали справи не містять, а тому він не знав про строки апеляційного оскарження, що порушило його права на оскарження вироку в судовому порядку. Вказаний факт не отримання ним копії оскаржуваного вироку можуть підтвердити особи, які були присутні під час проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, прокурора, який заперечував проти задооволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, їх пояснення, відповіді на запитання суду, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданого клопотання та обговоривши його доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва був постановлений 18 грудня 2023 року, за участю засудженого ОСОБА_6 . Враховуючи вимоги п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, останнім днем подання апеляційної скарги є 17 січня 2024 року. Разом з тим, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу до суду лише 26 квітня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Доводи клопотання засудженого ОСОБА_6 про те, що йому не було вручено копію вироку відразу після судового засідання, а тому він не знав про строки апеляційного оскарження, що порушило його права на оскарження вироку в судовому порядку - не заслуговують на увагу.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_6 вказав, що він був обізнаний про те, що апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, оскільки він був присутнім під час оголошення вироку, щодо нього. На підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження засуджений ОСОБА_6 надав колегії суддів довідку, з якої встановлено, що останній проходив лікування від алкогольної залежності в період з 21 грудня 2023 року по 21 лютого 2024 року. Після лікування засуджений ОСОБА_6 знаходився вдома за місцем свого проживання. На запитання суду, чому ОСОБА_6 не подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження відразу після лікування, протягом майже двох місяців останній відповісти не зміг.

Згідно зі сталою практикою ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів.

ЄСПЛ в своїх рішеннях вказує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003).

Відтак, оскільки строк на апеляційне оскарження не є необмеженим, а обмежується він саме законом, зокрема п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, тоді як об?єктивна спроможність вчасно оскаржити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року залежала безпосередньо від засудженого ОСОБА_6 , який вчасно не вжив і не збирався вживати необхідних заходів для цього, колегія суддів вважає, що клопотання останнього про поновлення йому строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, у зв?язку з чим така апеляційна скарга відповідно до правил п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 117, 395, 399, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

____________ _____________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3