ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/116/24 Справа № 711/2313/24 Категорія: Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисниківОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, українця, громадянина України, працюючого адвокатом, засновника Адвокатське бюро Дмитра Сизька, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_12 , по кримінальному провадженню №0000304, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просила слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», із можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 19.03.2024. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 , обов`язки, передбачені п. п. 1 - 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2024 року клопотання слідчого - задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із встановленням заборони залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22-00 години до 06-00 години, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.05.2024 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язано:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) із підозрюваним ОСОБА_13 , та свідком ОСОБА_14 , понятими, що були залучення до проведення обшуків та затримань осіб, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_7 у присутності слідчого чи прокурора, а також працівниками та службовими особами Золотоніської міської ради та Виконавчого комітету Золотоніської міської ради, в частині, що стосуються обставин і подій даного кримінального провадження.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та перебувати за місцем свого проживання у визначений слідчим суддею час, тобто в період часу з 22-00 години до 06-00 години.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала мотивована тим, що з урахуванням досліджених в судовому засіданні обставин кримінального провадження, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, а також характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначені слідчим та прокурором ризики не є винятковими та не виправдовують застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 такого тяжкого запобіжного заходу як тримання під вартою.

На думку слідчого судді, запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні можливо шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_12 подав скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності. А саме: показами свідка, протоколом вилучення у особи, залученої до конфіденційного співробітництва, коштів та спеціального технічного засобу від 21.11.2023, протоколом огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину, матеріалами НСРД, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

При цьому слід врахувати, що ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, отримав неправомірну вигоду на загальну суму 4 900 дол. США. Усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, та ступінь покарання передбачений санкцією інкримінованої статті, останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_7 , виконуючи свої обов`язки, як адвокат, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, що підтверджуються, зокрема протоколами за результатами НСРД, а також факту надання правової допомоги та представлення інтересів Золотоніської міської ради та Виконавчого комітету Золотоніської міської ради, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як доказ у зазначеному кримінальному провадженні.

Також існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема:

на свідка (заявника) ОСОБА_14 у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на нього незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз;

на свідків - понятих, які були присутні під час проведення його обшуків та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення;

на свідків - невстановлених осіб, з числа працівників Виконавчого комітету Золотоніської міської ради, зокрема, які приймали участь у підготовці та погодженні документів необхідних для встановлення рекламних щитів;

на підозрюваного ОСОБА_13 , з яким у групі діяв ОСОБА_7 .

Також існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, уникати з`являтись на виклик слідчого на проведення слідчих дій з метою затягування строку досудового розслідування.

Існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Отже, неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що ОСОБА_7 фактично буде весь час використовувати на власний розсуд, що в свою чергу унеможливить здійснення контролю за його поведінкою, матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, із іншим підозрюваним, і невстановленими особами, з числа працівників Виконавчого комітету Золотоніського міської ради та Золотоніської міської ради, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі.

Прокурор звертає увагу на те, що судом під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 проігноровано обґрунтовані доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення дій, які призведуть до знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину та наявність вищевказаних ризиків дають всі підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що судом взагалі не взято до уваги та не обґрунтовано в своєму рішенні.

В зв`язку з вищевикладеним прокурор просить суд скасувати ухвалу слідчого судді від 21.03.2024 та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006, ст. ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якій йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 , відповідно до розпорядження голови Золотоніської міської ради №209-к від 29.12.2009, з 01.01.2010 переведений на посаду начальника управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин Золотоніської міської ради та якому, згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», 01.01.2010 присвоєно 11-й ранг посадової особи місцевого самоврядування (V категорії).

В силу ст. 18 КК України, ОСОБА_13 є службовою особою, так як постійно обіймає посаду в органі місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

ОСОБА_13 , перебуваючи на посаді начальника управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин Золотоніської міської (далі Управління), будучи посадовою особою місцевого самоврядування 11-го рангу, діючи спільно з ОСОБА_7 , який, відповідно до рішення Ради адвокатів Черкаської області №100 від 03.11.2015, отримав право на зайняття адвокатською діяльністю та якому видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000620 від 03.11.2015, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_14 , влітку 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування на цей час не встановлено, діючи відповідно до усних домовленостей із знайомим ОСОБА_15 , який зареєстрований як фізична особа-підприємець, надаючи йому допомогу у підшукуванні найбільш вигідних місць реклами, зокрема розміщення спеціальних конструкцій - тимчасових рекламних засобів, які використовуються для розміщення реклами, вирішив розмістити наявне у ОСОБА_15 рекламне обладнання, яке раніше використовувалось у Харківській області, на території м. Золотоноша.

Під час розмови, ОСОБА_14 повідомив про наміри розміщення спеціальних рекламних конструкцій на території м. Золотоноша, та в цей час у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, спрямований на одержання як службовою особою неправомірної вигоди для себе, за прийняття ним рішення про надання дозволів на розміщення спеціальних рекламних конструкцій на території м. Золотоноша, з використанням свого службового становища та повідомив, що є можливість розмістити спеціальні рекламні конструкцій на території м. Золотоноша, запропонувавши ОСОБА_14 вибрати місця, для розміщення вказаних конструкцій, та в подальшому прибути до нього для узгодження вказаного питання.

У подальшому, 09.08.2023, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_14 прибув до службового кабінету ОСОБА_13 , де в ході розмови останній повернув ОСОБА_14 раніше передані фотозображення місць для розташування реклами та зазначив, що не заперечує проти розміщення спеціальних рекламних конструкцій, проте вказав, що для того щоб остаточно погодити їх розміщення, ОСОБА_14 необхідно звернутись до адвоката та надав контактний номер телефону адвоката ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_13 своїми умисними діями створив умови, за яких ОСОБА_14 , діючи в законному порядку, не може отримати необхідні дозволи на розміщення спеціальних рекламних конструкцій.

09.08.2023, приблизно об 11 годині 00 хвилин, за попередньою домовленістю, ОСОБА_14 зустрівся із ОСОБА_7 , в приміщенні його кабінету, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де під час розмови адвокат ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_14 , що є можливість встановлення 14 спеціальних рекламних конструкцій в м. Золотоноша, однак для того, щоб гарантовано отримати дозволи, необхідно сплатити по 400 доларів США за розміщення кожної спеціальної рекламної конструкції, тобто в загальному адвокату ОСОБА_7 необхідно передати 5 600 доларів США, за надання ОСОБА_13 дозволів на розміщення 14 спеціальних рекламних конструкцій.

В свою чергу ОСОБА_14 , розуміючи, що ОСОБА_13 уповноважений на прийняття рішення про надання таких дозволів, був вимушений погодитись з вимогою адвоката ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди, при цьому передача грошових коштів ОСОБА_13 мала відбутись виключно через адвоката ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_14 , усвідомлюючи протиправність дій адвоката ОСОБА_7 та начальника Управління ОСОБА_13 , 14.08.2023 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.

21.11.2023, приблизно о 14 годині 20 хвилин, при зустрічі, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 передав ОСОБА_7 документи про реєстрацію фізичної особи-підприємця, а останній вказав суму неправомірної вигоди за надання дозволів начальником Управління ОСОБА_13 на розміщення спеціальних рекламних конструкцій в розмірі 4 900 доларів США.

Цього ж дня, адвокат ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, одержав від ОСОБА_14 першу частину неправомірної вигоди - 2400 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 21.11.2023 становить 86 400 (вісімдесят шість тисяч чотириста) гривень.

Так, ОСОБА_13 , спільно з адвокатом ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 21.11.2023 до 19.03.2024, під час особистих зустрічей з ОСОБА_14 , з метою виконання злочинного умислу, направленого на отримання для себе неправомірної вигоди за прийняття рішення як службовою особою про надання дозволів на розміщення спеціальних рекламних конструкцій, обговорювали з ОСОБА_14 деталі розміщення спеціальних рекламних конструкцій та запевняли останнього, що дозволи він отримає після передачі другої частини неправомірної вигоди.

19.03.2024, приблизно о 16 годині 03 хвилини, ОСОБА_14 , за попередньою домовленістю, зустрівся з адвокатом ОСОБА_7 в приміщенні його службового кабінету, що за адресою: АДРЕСА_3 , у ході вказаної зустрічі адвокат ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_13 , з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, одержав від ОСОБА_14 другу частину суми неправомірної вигоди - 2 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 19.03.2024 становить 97 500 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот) гривень, за прийняття рішення ОСОБА_13 про надання дозволів на розміщення спеціальних рекламних конструкцій.

У подальшому, 19.03.2024 о 16 годині 14 хвилин, ОСОБА_13 , діючи спільно з адвокатом ОСОБА_7 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_14 передав адвокату ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди, перебуваючи в службовому кабінеті, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, передав ОСОБА_14 рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради №134 від 15.03.2024 про надання дозволів ОСОБА_16 на розміщення зовнішньої реклами типу сіті-лайт, терміном на 5 років, за наступними адресами в м. Золотоноша: по АДРЕСА_5 , по АДРЕСА_5 , по АДРЕСА_6 , по АДРЕСА_7 , по АДРЕСА_8 , по АДРЕСА_8 , по АДРЕСА_8 , по АДРЕСА_9 , по АДРЕСА_10 , по АДРЕСА_11 , по АДРЕСА_11 , по АДРЕСА_11 , по АДРЕСА_11 , по АДРЕСА_12 .

Також ОСОБА_13 передав ОСОБА_14 договір на тимчасове користування місцем (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету їх розміщення), яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Золотоноша, або повноваження щодо розпорядження яким здійснюють органи місцевого самоврядування м. Золотоноша від 15.03.2024.

ОСОБА_13 , в присутності ОСОБА_14 , поставив підписи та печатки в 14 дозволах на розміщення зовнішньої реклами за вищевказаними адресами та передав їх ОСОБА_14 .

В подальшому, 20.03.2024 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до санкції ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тобто, відповідно до ст. 12 КК України, вказаний злочин є тяжким.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, враховуючи дані, обставини вчинення кримінального правопорушення, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, слідчий суддя прийшов до висновку, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період часу за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

При обранні конкретного запобіжного заходу до ОСОБА_7 слідчий суддя врахував висловлену Європейським судом з питань захисту прав людини презумпцію про те, що за загальним правилом підозрюваний, за виключенням виняткових випадків, не має триматись під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків, на які посилався прокурор, то існує ризик переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду, оскільки він усвідомлює тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винуватим.

Водночас підстави вважати обґрунтованими існування стосовно підозрюваного інших ризиків, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та наведених слідчим у матеріалах клопотання відсутні.

Крім того, прокурором ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не доведено існування ризиків, передбачених п. п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні обставин кримінального провадження, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, а також характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що зазначені слідчим та прокурором ризики не є винятковими та не виправдовують застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 такого тяжкого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею враховано досліджені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, оцінено зміст пред`явленої ОСОБА_7 підозри, а також пов`язані з цим ризики у кримінальному провадженні, характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 (має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на його утриманні перебуває дружина - інвалід ІІ групи та малолітня дитина 2011 року народження, має виключно позитивні характеристики, активно займається громадською та волонтерською діяльністю, раніше до кримінальної відповідальності чи адміністративної пов`язаною з корупцією не притягувався, здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро).

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, оскільки даний запобіжний захід зможе забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характеру дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Посилання прокурора на той факт, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, та можливість впливати на свідків, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки прокурор вимірює небезпеку можливості переховуватися від правосуддя лише і виключно наявністю самої можливості, при цьому не наводячи жодних об`єктивних даних.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4