23.04.2024
справа № 642/567/24
провадження № 1-кс/642/1191/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0001622 від 29.09.2023 р-

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 12.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0001622 від 29.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в якій скаржник просить суд скасувати вказану постанову слідчого.

Заявник вважає кримінальне провадження закрито передчасно, встановлення обставин кримінального правопорушення досудовим розслідуванням проведено неповно, а висновки слідчого є хибними, просить постанову слідчого скасувати.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, на запит суду надано матеріали кримінального провадження №0001622.

Прокурор у судове засідання не прибув, були надані письмові заперечення на скаргу, у задоволенні скарги ОСОБА_3 просив відмовити.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Вислухавши доводи заявника, дослідивши доводи поданої скарги, матеріали кримінального провадження та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві знаходяться матеріали кримінального провадження №0001622 від 29.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

12.03.2024 року старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № №0001622 від 29.09.2023.

При винесенні постанови про закриття провадження слідчим вказано, що проведеним досудовим розслідуванням не було здобуто достатніх доказів на підтвердження заяви Зав? ОСОБА_5 , щодо видачі прокурором ОСОБА_6 завідомо неправдивих офіційних документів або внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також будь якого іншого підроблення офіційних документів.

Та враховуючи, що факт службового підроблення в ході досудового розслідування не підтвердився, та ніяких даних, що вказують на склад даних чи інших кримінальних правопорушень отримано не було, кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які за їх переконанням будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, за змістом ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст.110 КПК постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище,ім`я,по батькові,посаду особи,яка прийнялапостанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятогопроцесуального рішення; місцета час(строки)його виконання; особу,якій належитьвиконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя перевірив наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження №0001622 від 29.09.2023, та вважає, що слідчий виконав всі необхідні можливі слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних ним доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий при закритті провадження виходив з диспозиція ч. 1 ст. 366 КК України.

Диспозиція ч. 1 ст. 366 КК України передбачено складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Підроблення документів передбачає часткову чи повну заміну змісту дійсного документа. Складання неправдивих документів - це внесення до документа, який зовні оформлено правильно, відомостей, що не відповідають дійсності повністю або частково.

У постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09.07.2015 надано правовий висновок, який полягає у тому, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документа має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричинити чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2023 №757/38825/23-к до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001622 від 29.09.2023 за ч. 1 ст. 366 КК України щодо можливих неправомірних дій прокурорів Слобідської окружної прокуратури м. Харкова, які, зі слів заявника Зав? ОСОБА_5 , полягали у службовому підробленні та інших незаконних процесуальних діях в об?єднаному кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у яких внесені до ЄРДР за №0000380 від 26.02.2022 та за №0000441 від 03.03.2020.

В заяві Зав? ОСОБА_5 , за якою внесені відомості до ЄРДР, останній повідомляв, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходились матеріали кримінального провадження за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України. Та як він зазначав, 28.02.2020 в ході обрання запобіжного заходу йому - Зав? ОСОБА_7 по вказаному кримінальному провадженню, останньому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, проте, прокурор ОСОБА_6 , фальсифікуючи матеріали кримінального провадження, подав до слідчого судді клопотання зазначаючи про цілодобовий домашній арешт стосовно Зав? ОСОБА_5 , що на думку останнього є службовим підробленням.

Під час досудового розслідування слідчим проведено допити, в тому числі і заявника ОСОБА_3 , досліджені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно Зав? ОСОБА_5 , а також відповідні ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, та проведено інші дії.

Слідчий суддя вважає, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0001622 слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування слідчим були виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування та перевірки доводів заявника, з`ясовані обставини щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

На переконання слідчого судді, матеріалами скарги та кримінального провадження жодним чином не підтверджується вчинення будь-якого кримінального правопорушення за обставин вказаних заявником, а тому відсутня необхідність продовження проведення будь-яких слідчих дій, оскільки отриманими матеріалами вже підтверджено відсутність складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає невиправданим вчинення інших слідчих дій, оскільки оцінені та перевірені слідчим матеріали кримінального провадження, достатні для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, що виключає можливість продовження досудового розслідування та є підставою до негайного закриття кримінального провадження.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Разом із тим, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови слідчого.

Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною, фактично зводяться до загальних формулювань, викладені доводи заявника по своїй суті не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого.

Саме процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя, зокрема, може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0001622 від 29.09.2023 року ОСОБА_4 від 12.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1