Код суду 233 Справа № 233/2755/24
Вирок
Іменем України
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Розваж, Острозького району, Рівненської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді водія відділення штабних машин взводу штабних машин автомобільної роти 95 окремого батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший солдат, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 46/дск від 27 лютого 2024 старшого солдата ОСОБА_3 , призначено на водія відділення штабних машин взводу штабних машин автомобільної роти 95 окремого батальйону управління військової частини НОМЕР_1 .
Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період, старший солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Проте, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.
В подальшому, 02 квітня 2024 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, старший солдат ОСОБА_3 рухався по автодорозі по просп. Ломоносова в адміністративно-територіальних межах м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області на автомобілі УАЗ д.н. DH-510-DR, коли поблизу буд АДРЕСА_2 у зв`язку з виконанням службових обов`язків та забезпечування здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, докладаючи всіх зусиль для забезпечення життєво важливих інтересів суспільства і держави під час відкритого широкомасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» він був зупинений поліцейським СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 .
Після цього, на вимогу поліцейського СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , старший солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи мету використання підробленого документу посвідчення водія категорії «В та С1» з серійним номером НОМЕР_2 видане 27 лютого 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, надав поліцейському СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_4 для ознайомлення підроблене посвідчення водія категорії «В та С1» з серійним номером НОМЕР_2 видане 27 лютого 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав підроблений офіційний документ.
Згідно висновку судово технічної експертизи документів від 09 квітня 2024 року бланк посвідчення водія категорії «В та С1» з серійним номером НОМЕР_2 видане 27 лютого 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 №844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України».
Даний бланк посвідчення водія категорії «В та С1» з серійним номером НОМЕР_2 видане 27 лютого 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія за способом друку та відсутністю спеціальних елементів захисту.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_5 надав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.
Ухвалою суду від 13 травня 2024 року за клопотанням прокурора відповідно до вимог ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю, дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову технічну експертизу фахівцями Донецького НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № СЕ-19/105-24/2441-ДД від 09 квітня 2024 року. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 3786,40 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого в межах даного кримінального провадження на день розгляду справи судом не застосований.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395КПК України суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3786 ( три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. процесуальних витрат.
Речові докази: посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - передані на зберігання до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №51 без дати - знищити.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1