Провадження № 1-кс/947/3756/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року

Справа № 947/39975/23

Провадження № 1-кс/947/3755/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інженера проектно-кошторисної групи та який є уповноваженою особою Одеського квартино-експлуатаційного управління,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 16.11.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України

Згідно клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, перебуваючи на посаді інженера проектно-кошторисної групи - уповноваженої особи з питань проведення державних закупівель Одеського квартирно-експлуатаційного управління (далі Одеське КЕУ), тобто у розумінні ч. 3 ст. 18 КК України являючись службовою особою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, спрямованих на розтрату чужого майна - грошових коштів Державного бюджету України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи як виконавець у складі організованої групи на чолі з організатором:начальником паливної групи Одеського КЕУ ОСОБА_9 та виконавцем ФОП ОСОБА_10 , відповідно до відведеної йому ролі, будучи уповноваженою особою, за вказівкою ОСОБА_9 , без проведення відповідного забезпечення додержання принципу максимальної економії, здійснення підшукання економічно вигідних комерційних пропозицій від ймовірних постачальників, встановлював визначену ОСОБА_9 очікувану вартість товару, після чого завантажував вказану пропозицію та безпосередньо визначав заздалегідь визначеного переможця на проведення закупівлі, після чого, фізична особа-підприємець ОСОБА_10 , (яка відповідно до відведеної їй ОСОБА_9 ролі, підшукувала приватних підприємців із наявністю відповідного КЕКВ предмету закупівлі, а також особисто готувала необхідні документи для участі у відкритих торгах при проведенні закупівель від свого імені та інших підконтрольних їй суб`єктів фінансово-господарської діяльності, в тому числі забезпечувала надання таким суб`єктам господарської діяльності позитивних відгуків через афільованих нею суб`єктів господарювання), діяв у складі вказаної організованої групи, діяльність якої була спрямована на розтрату чужого майна грошових коштів держбюджету, а саме: бюджетних коштів, виділених на закупівлю за кодом ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід) для потреб Збройних Сил України.

Так, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на розтрату коштів Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ ОСОБА_7 , виконуючи роль виконавця, діючи у складі організованої групи у складі ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.10.2023, отримав від ОСОБА_9 рапорт про необхідність проведення процедури закупівлі за кодом ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід), відповідно до якого встановлено очікувану вартість закупівлі за кодом ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід) за заздалегідь завищеною ціною у розмірі 3500 грн., всупереч вимог підпунктів 1, 2, 3 пункту 1 Постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану», ст.ст. 4, 5, 11 Закону України «Про публічні закупівлі», без проведення відповідного забезпечення додержання принципу максимальної економії, здійснення підшукання економічно вигідних комерційних пропозицій від ймовірних постачальників, підготував та надав керівнику установи Одеської КЕУ протокол щодо прийняття рішення уповноваженою особою про проведення закупівлі № 110 від 25.10.2023, відповідно до якого, встановив об`єм і очікувану вартість, визначену ОСОБА_9 .

Надалі, ОСОБА_7 , маючи на меті розтрату чужого майна грошових коштів Держбюджету, а саме: бюджетних коштів, виділених на закупівлю за кодом ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід), отримавши дозвіл на проведення закупівлі, опублікував вказану пропозицію про проведення відкритих торгів по закупівлі «Паливна деревина твердих порід» з кодом за ДК 021:20-7 на сайті Prozorro, про що повідомив ОСОБА_9 , яка, в свою чергу, повідомила ФОП ОСОБА_10 , яка виконуючи роль виконавця почала підшукання відповідного суб`єкта підприємницької діяльності.

Надалі, ФОП ОСОБА_10 , виконуючи роль виконавця, підшукала фізичну особу-підприємця ОСОБА_11 , підготувала відповідні документи, що, в свою чергу, послугувало підставою для визначення ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_11 (який відповідно до інформації з Державної прикордонної служби України з 15.09.2022 перебуває за межами України), переможцем та укладенням з ним договору поставки № 488 на товар за кодом ДК 021:2015 03410000-7 Деревина (паливна деревина твердих порід) загальним об`ємом 250 м3 за ціною 3 447,83 грн за 1 м3 на загальну суму 861 957,50 грн без ПДВ.

02.12.2023 за результатами виконання ФОП ОСОБА_11 , Державною казначейською службою України на підставі платіжного доручення Одеської КЕУ перераховано грошові (бюджетні) кошти у загальній сумі 861 957,50 гривень.

Водночас, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 701 від 19.02.2024 ринкова вартість 1 метру кубічного деревини паливної твердих порід 1 групи (бук, береза, ясен, граб, в`яз, акація, клен, дуб, модрина), який є предметом договору поставки № 488 від 16.11.2023, укладеного між Одеським КЕУ та ФОП ОСОБА_11 на території Одеської області станом на 16.11.2023 становила 1 975, 31 гривень.

У цей же час, згідно висновку судово-економічної експертизи № 704 від 23.02.2024 встановлено, що вартість реалізованої продукції ФОП ОСОБА_11 на адресу Одеського КЕУ, згідно договору поставки № 488 від 16.11.2023 перевищує ринкову вартість визначену станом на 16.11.2023, з урахуванням відповіді наданої у висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 701 від 19.02.2024 на суму 368 130 гривень.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_9 , та ФОП ОСОБА_10 , умисними діями спричинив збитки Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ Міністерства оборони України у сумі 368 130, 00 грн., яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, 13.03.2024 року ОСОБА_7 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою свого службового становища, вчинена у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, шляхом здійсненняпогроз, умовляння свідків, схилення їх до дачі неправдивих показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладені вище обставини слідчий за погодженням з прокурором звертається до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечували, з огляду на те, що воно є безпідставним, так як підозра пред`явлена їх підзахисному є необґрунтованою, а ризики недоведеними у зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або будь-який інший, не пов`язаний із триманням під вартою. Звернули увагу на те, що їх підзахисний є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання, має сім`ю, на утриманні малолітню дитину, яка має тяжке захворювання, потребує постійного догляду, мати якої має також тяжке захворювання. Долучили письмові заперечення з характеризуючи ми документами.

Підозрюваний ОСОБА_7 щодо обрання відносно нього запобіжного заходу підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.03.2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України за кваліфікуючими ознаками: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою свого службового становища, вчинена у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину підтверджується: висновком судової товарознавчої експертизи № 701 від 19.02.2024; висновком судової економічної експертизи № 704 від 23.02.2024; висновком судової почеркознавчої експертизи № 24-941 від 26.02.2024; протоколом обшуку в нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , вході проведення якого виявлені та вилучені документи, які визнані речовими доказами та мають значення для досудового розслідування; протоколом обшуку в Одеському квартирно-експлуатаційному управлінні за адресою: АДРЕСА_4 , вході проведення якого виявлені та вилучені документи, які визнані речовими доказами та мають значення для досудового розслідування; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що він за пропозицією ОСОБА_14 передав ОСОБА_10 весь пакет документів для участі в аукціоні із закупівлі дров Одеським КЕУ, натомість усіма питаннями щодо виконання договору № 523 займалась ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що за пропозицією ОСОБА_10 вона надала їй всі необхідні документи для реєстрації як ФОП., жодними питаннями пов`язаними з участю у торгах вона особисто не займалась, усіма організаційними моментами займалась ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що під час проведення торгів вона контактувала по документальним питанням з уповноваженою особою на проведення закупівель Одеського КЕУ ОСОБА_17 та якимось начальником на ім`я ОСОБА_18 ; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 195 КК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 195 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину у випадку направлення обвинувального акту до суду, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, враховуючи, що підозрюваний військову службу не проходить, що в свою чергу надає йому вільну можливість у виїзді до іншої області України, що суттєво збільшує ризик його втечі, враховується слідчим суддею при оцінюванні ризику, слідчий суддя вважає доведеним слідчим та прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування в рамках кримінальногопровадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, з огляду на те, що досудове розслідування триває, в ході проведення якого проводяться судові експертизи та інші процесуальні дії, в ході виконання яких виникає необхідність у отриманні додаткових документів, які перебувають у володінні Одеського КЕУ, фізичних-осіб підприємців, а також інших афільованих із останніми особами, остання отримавши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_7 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Окрім цього, ураховуючи займану останнім посаду, а також дотепер вільного доступу до електронних систем (у тому числі Prozzoro) останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме внесенням додаткових відомостей, здійсненням зміни вже внесених відомостей, інше, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення останнім перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_19 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України в умовах воєнного стану, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не буде безальтернативним для підозрюваного ОСОБА_7 , так як буде передбачати можливість внесення застави, визначеної слідчим суддею.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний ОСОБА_7 ) складає від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 242 240 грн. до 908 400 грн.).

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому, судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 1000 (однієї тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень, посилаючись на те, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний може мати значну суму грошових коштів, отриману внаслідок вчинення протиправної діяльності в якій він підозрюється.

Так, імовірне вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, пов`язаного із спричиненням збитків Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ Міністерства оборони України у великому розмірі, саме під час дії режиму воєнного стану в державі, за обставин, як вони викладені у повідомленні про підозру, слідчий суддя вважає виключним випадком, що свідчить про те, що визначений ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Проте, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень, яку просить визначити підозрюваному ОСОБА_7 прокурор є недостатньо обґрунтованою.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, що свідчить про те, що остання від такої протиправної діяльності імовірно отримувала великий дохід, зокрема з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_10 , умисними діями спричинила збитки Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ Міністерства оборони України у сумі 368 130,00 грн., яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя з огляду на майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 прийшов до висновку, що застава у розмірі 324 (трьохсот двадцяти чотирьох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 981 072 (дев`ятсот вісімдесят одна тисяча сімдесят дві) гривень здатна буде забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваного.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави.

Відповідно до викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 року відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 09.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 324 (трьохсот двадцяти чотирьох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 981 072 (дев`ятсот вісімдесят одна тисяча сімдесят дві) гривні.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 строком до 09.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1