Провадження № 1-кп/643/701/24
Справа № 643/7239/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000256 від 20.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо освітою, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2024 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , де у нього виник конфлікт та словесна перепалка з його вітчимом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів за столом на кухні. В ході вказаного конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, ОСОБА_3 , маючи протиправний умисел, спрямований на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілому і бажаючи їх настання, розпилив вміст заздалегідь підготовленого ним балончику сльозогінної дії в обличчя ОСОБА_4 , після чого заздалегідь підготовленим ним предметом, схожим на металеву монтировку, яку тримав в лівій руці, умисно наніс декілька ударів потерпілому в область голови, яку останній намагався прикрити обома руками. Далі, будучи агресивно налаштованим, ОСОБА_3 , не дав можливості ОСОБА_4 залишити квартиру, і продовжуючи свої протиправні дії, наніс ще декілька ударів потерпілому предметом схожим на металеву монтировку у ділянку голови, внаслідок чого у потерпілого розпочалась кровотеча, але ОСОБА_3 , не вгамовуючись, заштовхнув його до ванної кімнати і продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, предметом схожим на металеву монтировку, наніс ще декілька ударів по спині та ногам потерпілого. Після чого потерпілому ОСОБА_4 вдалося відштовхнути в бік ОСОБА_3 та схопивши телефон, почати вибігати з квартири. При цьому, ОСОБА_3 під час втечі потерпілого ОСОБА_4 з квартири, продовжував свої протиправні дії, побіг за ним та поки потерпілий відчиняв двері квартири, останній знову розпилив вміст балончику сльозогінної дії та ще наніс декілька ударів предметом схожим на монтировку по спині та ногам, після чого потерпілий ОСОБА_4 таки зміг вибігти на вулицю і викликати поліцію, внаслідок чого подальші протиправні дії ОСОБА_3 були припинені. В результаті своїх протиправних дій, нанесених ударів, ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_4 забійні рани лобної ділянки з вираженим лікворно-гіпертензійним синдромом, частими гидроцефальними кризами, стійким цефалгічним вестибуло-атактичним та астено-невротичним синдромами, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6- ти днів, але не більше як три тижні та синці на кінцівках, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з заявою ОСОБА_3 , щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 0000256, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий також надав заяву, згідно з якою згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, із середньою освітою, має постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання.

Таким чином з урахуванням майнового стану обвинуваченого, а також того факту, що він офіційно не працевлаштований, що унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обраний ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2024 відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати до дізнавача, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; повідомляти дізнавача, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання; не відлучатися за межі Харківської області без дозволу дізнавача, прокурора та суду, та застосуванням обмежувального заходу у вигляді направлення ОСОБА_3 до Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської ОВА (м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, 7 під`їзд, 9 поверх) для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Обраний ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2024 відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати до дізнавача, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; повідомляти дізнавача, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання; не відлучатися за межі Харківської області без дозволу дізнавача, прокурора та суду, та застосуванням обмежувального заходу у вигляді направлення ОСОБА_3 до Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської ОВА (майдан Свободи 5, Держпром, 7 під`їзд, 9 поверх) для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речовий доказ предмет схожий на металеву монтировку, переданий на підставі зберігальної розписки ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1