Справа № 752/4209/24
Провадження № 1-кс/752/2118/24
У Х В А Л А

26 березня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 1-го відділу СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку в межах кримінального провадження №0000112 від 20.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 1-го відділу СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку в межах кримінального провадження №0000112 від 20.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Клопотання обгрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112

від 20.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи капітаном вантажно-пасажирського парому «Посейдон Експрес» ІМО НОМЕР_1 , за попередньою змовою з групою невстановлених осіб, здійснював незаконне переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , в точно невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не раніше 01.06.2014, здійснюючи діяльність у сфері надання транспортних послуг та перевезення пасажирів, а також транспортування автомобільної техніки, у порушення вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», розпорядження Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» № 424-р від 30.04.2014, спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами з числа екіпажу судна здійснив перевезення на транспортному засобі вантажно-пасажирському паромі «Посейдон Експрес» ІМО 8706040 осіб поза межами пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю в`їзду-виїзду, на яких здійснюється прикордонний контроль, таким чином забезпечивши перетинання державного кордону України іншими особами.

З цією метою ОСОБА_5 , обіймаючи посаду капітана вантажно-пасажирського парому «Посейдон Експрес» ІМО НОМЕР_1 , в точно невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не раніше 01.06.2014 на вказаному транспортному засобі здійснив перевезення пасажирів (осіб, які супроводжували транспортні засоби, які користувалися послугами паромного сполучення), у тому числі, ОСОБА_6 , по маршруту Феодосія-Новоросійськ та у зворотньому напрямку, із відправкою парому з причалу Феодосійського морського торговельного порту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , географічні координати, ІНФОРМАЦІЯ_2 та прибуттям до Новоросійського морського порту, географічні координати 44°43? пн. ш. 37°47? сх. д. розташованого на території російської федерації та у зворотньому напрямку із відправкою парому з причалу Новоросійського морського порту до Феодосійського морського торговельного порту, без перетину державного кордону між Україною та російською федерацією у визначених пунктах пропуску.

Крім цього ОСОБА_5 , не раніше 06.06.2014, здійснюючи діяльність у сфері надання транспортних послуг та перевезення пасажирів, а також транспортування автомобільної техніки, у порушення вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», розпорядження Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» № 424-р від 30.04.2014, спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами з числа екіпажу судна здійснив перевезення на транспортному засобі вантажно-пасажирському паромі «Посейдон Експрес» ІМО 8706040 осіб поза межами пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю в`їзду-виїзду, на яких здійснюється прикордонний контроль, таким чином забезпечивши перетинання державного кордону України іншими особами.

З цією метою ОСОБА_5 , обіймаючи посаду капітана вантажно-пасажирського парому «Посейдон Експрес» ІМО НОМЕР_1 , в точно невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не раніше 06.06.2014 здійснив перевезення пасажирів (осіб, які супроводжували транспортні засоби, які користувалися послугами паромного сполучення), у тому числі, ОСОБА_7 , по маршруту Феодосія-Новоросійськ, із відправкою парому з причалу Феодосійського морського торговельного порту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , географічні координати, ІНФОРМАЦІЯ_2 та прибуттям до Новоросійського морського порту, географічні координати 44°43? пн. ш. 37°47? сх. д. розташованого на території російської федерації, без перетину державного кордону між Україною та російською федерацією у визначених пунктах пропуску.

07 березня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

07 березня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районого суду м. Києва ОСОБА_1 , справа № 752/4209/24, провадження № 1-кс/752/1840/24 від 28.02.2024 було проведено обшук автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Huawei чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ PSP2147008.

07.03.2024 року зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки останній має у ньому суттєве значення.

У зв`язку з зазначеним вище в органу досудового розслідування на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно у межах кримінального провадження №0000112 від 20.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині збереження речових доказів.

У судовому засіданні слідчий відсутній, до суду звернувся із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, просив долучити до матеріалів клопотання копію постанови про визнання речових доказів від 07.03.2024 року та задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.

Власник майна, на яке просить накласти арешт слідчий, відсутній, його представник був повідомлений про дату і час судового засідання належним чином.

За правилами ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання про накладення арешту, фіксування технічними засобами судового засідання не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню за наступних підстав.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:

1.Правова підстава для арешту майна.

2.Можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України.

3.Наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).

Правова підстава для арешту майна

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1 частина 2 статті 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Частиною 2 статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Слідчою суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112

від 20.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 332 КК України.

07.03.2024 за результатами обшуку автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 було вилучено мобільний телефон Huawei чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 , який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 167-168 КПК України, вилучений 07.03.2024, під час обшуку автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 34 мобільний телефон Huawei чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 є тимчасово вилученим майном.

Слідчим суддею встановлено, що зазначений вище документ визнано речовим доказом у межах кримінального провадження № 0000112 від 20.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

З урахуванням зазначеного вище, слідча суддя вважає доведеним той факт, що вилучений 07.03.2024, під час обшуку автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 34 мобільний телефон Huawei чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні. Тому вважає обгрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідча суддя не встановила. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого 1-го відділу СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку в межах кримінального провадження №0000112 від 20.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 07.03.2024 року під час проведення обшуку автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон Huawei чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ PSP2147008.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1