Справа№ 643/3123/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -
17.12.2022, в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022 з 21.11.2022 строком на 90 діб, у період часу з 14 години по 15 годину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку, який розташований за адресою : м. Харків, пр. Тракторобудівників, 138-А, звернув увагу на раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився без тями та лежав на землі. Коли ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 , почав його підіймати та намагався надати йому допомогу, у останнього з кишені одягу, вдягненому на нього, випала банківська картка «ПриватБанк», із чіпом PayPass, АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на привласнення вищевказаної банківської картки.
ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину, а саме привласнення офіційного документа (банківської картки), усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що дана картка є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, пунктів 13, 53, 63 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021, з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме, заволодіння грошовими коштами, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки потерпілий ОСОБА_6 знаходився без тями, підняв банківську картку «ПриватБанк», із чіпом PayPass, АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сховав її у кишеню одягу, вдягненого на ньому.
Після чого з місця вчинення злочину зник, утримуючи картку при собі, тим самим привласнивши офіційний документ, а саме банківську картку «ПриватБанк», із чіпом PayPass, АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Крім того, 17.12.2022 року вдень, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, після привласнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківської картки, яка належала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке мало місце 17.12.2022 року, приблизно у період часу з 14 години по 15 годину, біля будинку 138-А по пр. Тракторобудівників у м. Харкові, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з цієї банківської карти.
Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, маючи намір витратити всі можливі грошові кошти з вказаної банківської карти, діючи таємно, в умовах воєнного стану, який було введено 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022 з 21.11.2022 строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисних мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 за допомогою привласненої ним банківської карти «ПриватБанк», із чіпом PayPass, АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_6 , без волі та згоди останнього, знаходячись у супермаркеті «Чудо маркет», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 142, у період часу з 15:04:07 17.12.2022 по 08:25:40 19.12.2022 здійснив оплату покупок у вищевказаному супермаркеті на загальну суму 2237 грн. 29 коп., тим самим викрав з банківської картки «ПриватБанк», із чіпом PayPass, АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гроші в сумі 2237 гривень 29 копійок, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2237 грн. 29 коп.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив про обставини їх вчинення, щиро розкаявся. Підтвердив привласнення ним банківської карти потерпілого 17.12.2022 та використання грошових коштів з цієї картки в той же день при розрахунку у супермаркеті з корисливих мотивів. Також пояснив, що він після вчинення вказаних кримінальних правопорушень зустрічався з потерпілим ОСОБА_6 , добровільно видав привласнену ним банківську карту, потім за викликом дільничного вони з потерпілим ОСОБА_6 прийшли, чекали на дільничного, він на відшкодування шкоди добровільно віддав ОСОБА_6 . 1500 гр., однак, розписку про отримання частини відшкодування заподіяної шкоди потерпілий не написав, потім від дільничного він дізнався, що ОСОБА_6 помер від алкогольного сп`яніння. Щиро кається у вчиненому.
Згідно наданих прокурором даних, потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, про що 04.07.2023 зареєстровано актовий запис про смерть Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 132-133).
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, вказаних вище, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думки учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглянув кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники справи вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.
За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень встановлена та доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, відомості про обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є уродженцем м. Харкова, громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений. ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень не судимий, однак, після вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень він засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн. 00 коп. (а.с. 157-161), ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.09.2023 замінено засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн., призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 за ч. 2 ст. 125 КК України на покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин (а.с. 156), вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років (а.с. 165-169).
ОСОБА_5 є осудною особою, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 141, 142).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуді своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розумінні наслідків своїх дій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, віднесено до тяжких злочинів, їх конкретні обставини та наслідки. Суд також враховує данні про особу винного, зазначені вище, наявність єдиної обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у виді обмеження волі, та покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій відповідно ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства та без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 суд вважає необхідним визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Як зазначено вище, вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн. 00 коп. (а.с. 157-161), ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.09.2023 замінено засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн., призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 за ч. 2 ст. 125 КК України на покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин (а.с. 156), вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років (а.с. 165-169).
Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення зазначених двох вироків судом в даній справі встановлено, що ОСОБА_5 винен ще й в інших кримінальних правопорушеннях, вчинених ним до постановлення зазначених двох вироків.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень суд вважає необхідним визначити шляхом часткового складання призначених покарань вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 за ч. 2 ст. 125 КК України, з урахуванням ухвали Московського районного суду м. Харкова від 14.09.2023 про заміну покарання, та вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Дійшовши висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.
При цьому, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, суд дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства, та неможливість його виправлення без відбування покарання, тому суд вважає неможливим застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і про неможливість призначення покарання з іспитовим строком.
З цих же підстав, дійшовши висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд не вбачає підстав щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, оскільки, на думку суду, таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 14.03.2024, тобто з дня ухвалення цього вироку суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення та відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, з 06 червня 2023 року по 13 березня 2024 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом часткового складання призначених покарань вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 за ч. 2 ст. 125 КК України, з урахуванням ухвали Московського районного суду м. Харкова від 14.09.2023 про заміну покарання, та вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 14.03.2024, тобто з дня ухвалення цього вироку суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення та відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, з 06 червня 2023 року по 13 березня 2024 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
- диск CD-R My MEDIA 700mb на якому зазначено напис «Вх. 1834523-86» та напис «ЄРДР-4064» зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1