Справа № 202/7731/24
Провадження № 1-кс/202/4255/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Лівобережної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000295 від 12.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 , та ключі від автомобіля, шляхом накладення заборони на їх відчуження та користування, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000295. .

Клопотання обґрунтовано тим, що 12.06.2024 до відділення поліції № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників патрульної поліції легіон 114 про те, що біля будинку 17А по вул. Братів Бачинських вм. Дніпро спинили авто Тойота Авенсіс чорного кольору д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у якої в кишені шортів лівій виявлено сліп-пакет з рослинною речовиною зеленого кольору схожою на наркотичну.

12.06.2024 дізнавачем СД ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця події та автомобіля марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 . Під час огляду ОСОБА_6 , добровільно видав у присутності двох понятих, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та ключі від автомобіля поміщено до паперового пакету та опечатано. Національної поліції України, який завірений підписами дізнавача та понятих. Вищевказаний автомобіль був вилучений та направлений до майданчику ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

12.06.2024 СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості за вказаним фактом несені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000295 та розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра.

Так в ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 право власності на транспортний засіб марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .

Так, на вилученому 12.06.2024 автомобілі марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та ключах від автомобіля, можуть бути зафіксовані відомості, які мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, вони використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, і можуть містити інформацію стосовно кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди.

Отже, відповідно до ст.ст. 91, 98 КПК України автомобіль марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та ключі від автомобіля, об`єктами кримінально протиправних кримінальних дій та матимуть важливе доказове значення в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з чим, постановою дізнавача від 12.06.2024 їх визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

З метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, досягнення дієвості кримінального провадження, недопущення подальшого протиправного використання автомобіля марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 синього кольору, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 , та ключах від автомобіля, виникла необхідність у накладенні арешту на них, для збереження речових доказів даного кримінального правопорушення (проступку).

Враховуючи те, що автомобіль автомобіля «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 належать третій особі, то з клопотанням про арешт майна має право звернутися відповідно до ст. 64-2 КПК України лише прокурор.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зазначивши про проведення судового засідання за його відсутності, та просив задовольнити клопотання.

Власник рухомого майна в судове засідання не з`явився, в той же час до суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив у задоволенні клопотання відмовити з огляду на те, що автомобіль, який органами досудового розслідування було визнано речовим доказом, перебуває у користуванні ОСОБА_5 на підставі договору оренди транспортного засобу, а тому вважає, що немає потреби у накладенні арешту на транспортний засіб, який належить ОСОБА_4 .

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

Дослідивши клопотання та надані прокурорм матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 12.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000295, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

З доданих прокурором до клопотання матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12.06.2024 до відділення поліції № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників патрульної поліції легіон 114 про те, що біля будинку АДРЕСА_1 спинили авто Тойота Авенсіс чорного кольору д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у якої в кишені шортів лівій виявлено сліп-пакет з рослинною речовиною зеленого кольору схожою на наркотичну.

12.06.2024 дізнавачем СД ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця події та автомобіля марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 . Під час огляду ОСОБА_6 , добровільно видав у присутності двох понятих, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та ключі від автомобіля поміщено до паперового пакету та опечатано. Національної поліції України, який завірений підписами дізнавача та понятих. Вищевказаний автомобіль був вилучений та направлений до майданчику ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача від 12.06.2024 року вилучений в ході огляду автомобіль марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного серії № НОМЕР_2 автомобіль марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, виходить з того, що прокурор просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши надані слідчому судді копії матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до змісту клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження, здійснюється досудове розслідування за обставин незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, попередньо кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України. Прокурор вважає, що автомобіль марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , міг використовуватися для злочинної діяльності відповідає критеріям ст.98 КК України.

Але ж, такі висновки прокурора ґрунтуються лише на припущеннях, що цей автомобіль міг використовуватись для злочинної діяльності та не визначено, що він є необхідним для проведення експертного дослідження та які факти та обставин у вказаному кримінальному провадженні він може доводити в ході досудового розслідування кримінального провадження, пов`язаного із незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, з огляду на вимоги ст. 91 КПК України.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в ході провадження по справі автомобіль оглядався уповноваженими особами і вони мали змогу вилучити сліди правопорушення, які мали б бути в автомобілі. Але ж будь-які сліди правопорушення не були вилучені. Тому не зрозуміло яке доказове значення зазначений автомобіль має для досудового розслідування та яка необхідність його арешту з позбавленням права власника навіть користуватись ним.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що особа, у якої вилучений наркотичний засіб ОСОБА_5 користується зазначеним автомобілем на підставі договору оренди від 14.05.2024 року, укладеного між останньою та власником транспортного засобу ОСОБА_4 .

Отже, на думку слідчого судді, прокурором не доведено, що тимчасово вилучене в ході огляду 12.06.2024 року автомобіль марки «Тойота Авенсіс» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , відповідає вимогам та критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та сам по собі автомобіль є знаряддям вчинення злочину, або має доказове значення у даному кримінальному провадженні, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що матеріали клопотання свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При таких обставинах клопотання не підлягає задоволенню, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити, відповідно до вимог ч.1 ст. 173 КПК України у зв`язку із його необґрунтованістю.

Що стосується подальшої долі майна, яке було вилучено згідно протоколу огляду від 12.06.2024 року, то вказане питання має бути вирішено відповідно до вимог КПК України.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Лівобережної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000295 від 12.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1