Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2024 року м. Рівне

Справа № 570/3809/20

Провадження № 11-кп/4815/104/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

представників:

потерпілих, цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , цивільного відповідача ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 ,

представника цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Перша» ОСОБА_15 (в режимі відеконференції),

секретарів судового засідання ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001284 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_18 в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_13 та представника цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Перша» ОСОБА_19 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року стосовно

ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мала Горбаша Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 цього Кодексу.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів, процесуальних витрат та витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні.

Також цим вироком задоволено цивільні позови поеторпілих:

ОСОБА_9 , в тому числі в інтересах неповнолітнього ОСОБА_20 , та стягнуто на її користь з приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Страхова компанія «Перша» 200 000 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок смерті чоловіка, його лікування та поховання; з ОСОБА_13 400 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та на користь ОСОБА_20 58416 грн. 11 коп. щомісячно з моменту смерті ОСОБА_21 до досягнення його сином ОСОБА_20 18 років;

ОСОБА_7 та стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_7 188 672,98 грн. на відшкодування заподіяної його життю та здоров`ю шкоди; з ОСОБА_13 350 000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

ОСОБА_8 та стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на його користь 6847 грн. 32 коп. на відшкодування заподіяної його життю і здоров`ю шкоди, 342 грн. 36 коп. моральної шкоди; з ОСОБА_13 99 657 грн. 64 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Згідно цього вироку, 04 жовтня 2019 року близько 23 год. 30 хв., у темну пору доби, на 151 км + 800м автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне, в межах Рівненського району, Рівненської області ОСОБА_5 , керуючи автопоїздом у складі тягача MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись правою смугою автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне зі сторони м. Луцьк у напрямку м. Рівне, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді стоячого автомобіля Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_3 , частково на правій смузі руху частково на правому узбіччі, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустив наїзд на вищевказаний транспортний засіб.

Такими діями ОСОБА_5 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходи, які перебували в межах габаритів вантажного автомобіля Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_3 , біля його передньої частини: ОСОБА_21 отримав тілесні ушкодження, від яких 09.10.2019 помер під час стаціонарного лікування в Рівненській обласній клінічній лікарні; ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя; ОСОБА_8 отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Адвокат ОСОБА_18 у своїй апеляційній скарзі, яку подано в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_13 , просить вказаний вирок в частині задоволення цивільних позовів потерпілих до ОСОБА_13 скасувати та відмовити в їх задоволенні.

На обґрунтування цих вимог зазначено, що після прийняття судом до розгляду цивільних позовів у вказаному кримінальному провадженні, на адресу ОСОБА_13 не надходили їх примірники та будь-які судові повістки.

На переконання апелянта, місцевий суд належним чином не мотивував те, що шкода була заподіяна обвинуваченим саме під час виконання ним своїх трудових обов`язків, а також не мотивував стягнення такого розміру на відшкодування моральної шкоди. Також вважає, що з вироку не вбачається на підставі яких документів судом було встановлено середньомісячний заробіток потерпілого та з яких підстав було стягнуто з ОСОБА_13 суму у понад 58 тисяч грн. щомісячно до досягнення 18-річного віку малолітнім сином загиблого ОСОБА_20 .

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Перша» ОСОБА_19 просить вказаний вирок в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_9 , в тому числі, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_20 , до ПрАТ «СК «Перша» про стягнення 200 000 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок смерті чоловіка, його лікування та поховання, скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині.

На обґрунтування вказаних вимог зазначив, що 05.01.2021 між ПрАТ «СК «Перша» та ТОВ «ЮК Центр авто виплат поліс», на підставі довіреності від ОСОБА_9 , було укладено договір про відшкодування матеріальної шкоди за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу НОМЕР_4 від 24.01.2019, за яким ПрАТ «СК «Перша» виплатила ОСОБА_9 183 789,28 грн. страхового відшкодування, заподіяної ОСОБА_21 у зв`язку з його загибеллю внаслідок ДТП 04.10.2019, тобто страховою компанією виконано свої зобов`язання за цим договором. Однак, на думку апелянта, ОСОБА_9 намагається повторно стягнути із страхової компанії страхове відшкодування.

Представником ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_11 на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_18 подано заперечення, в яких вона просить вказаний вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_13 моральної шкоди в сумі 99 657 грн. 65 коп. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника цивільного відповідача ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 на підтримання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_13 та не заперечення щодо задоволення апеляційних вимог представника страхової компанії, доводи представника ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на підтримання своїх апеляційних вимог та вимог представника цивільного відповідача, представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , які просили затвердити подані ними мирові угоди, думку представника потерпілої ОСОБА_22 думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_23 , які не заперечували проти задоволення апеляційних вимог, думку прокурора щодо законності оскаржуваного вироку, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційних скаргах не оспорюється.

Згідно з вимог ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 цієї статті передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Разом з тим, як представник цивільного відповідача ОСОБА_13 , так і представник страхової компанії, ставлячи вимогу про відмову у задоволенні цивільних позовів потерпілих, не заявляли клопотання про повторне дослідження доказів, з покликанням на підстави, передбачені ч.3 ст. 404 КПК, для такого дослідження.

Відповідно до змісту кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити й оцінити правильність їхнього встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального й процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення.

Отже, відсутність клопотання про дослідження доказів не зумовлює обов`язку апеляційного суду повторно досліджувати обставини, встановлені під час кримінального провадження, та передумов для здійснення судом свого права дослідити нові докази за наявності умов, передбачених ч.3 ст. 404 КПК.

Таким чином, колегія суддів, будучи позбавленою підстав, передбачених законом, для повторного дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, не може надати іншу оцінку доказам, встановленим місцевим судом, без їх безпосереднього дослідження.

Доводи адвоката ОСОБА_18 щодо не отримання ОСОБА_13 копій позовних заяв - позбавлені підстав, оскільки вони не грунтуються на матеріалах цього провадження, а отже не заслуговують на увагу.

Водночас колегія суддів зауважує, що за вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч.1 ст. 129 КПК суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру цивільного позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому, як визначено частиною 5 ст. 128 КПК, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Загальними вимогами цивільного процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Однак цих вимог закону при вирішенні цивільних позовів місцевий суд належним чином не дотримався.

Так, зі змісту даного вироку не вбачається з яких мотивів та на підставі яких доказів місцевий суд дійшов висновку щодо задоволення цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_13 про стягнення на користь неповнолітнього ОСОБА_20 58416 грн. 11 коп. щомісячно з моменту смерті ОСОБА_21 до досягнення його сином ОСОБА_20 18 років.

Зокрема, у вироку відсутні будь-які посилання на докази щодо середньомісячного заробітку потерпілого ОСОБА_21 , які стали підставами для стягнення на користь неповнолітнього сина потерпілого 58416 грн. 11 коп., а також відсутній відповідний розрахунок такої суми відшкодування.

При цьому, в ході апеляційного розгляду було встановлено, що 05.01.2021 між ПрАТ «СК «Перша» та ТОВ «ЮК Центр авто виплат поліс», на підставі довіреності від ОСОБА_9 , було укладено договір про відшкодування матеріальної шкоди за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу НОМЕР_4 від 24.01.2019, за яким ПрАТ «СК «Перша» виплатила ОСОБА_9 183 789,28 грн. страхового відшкодування, заподіяної ОСОБА_21 у зв`язку з його загибеллю внаслідок ДТП 04.10.2019.

Разом з тим, місцевий суд, задовольняючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ПрАТ «СК «Перша» про стягнення 200 000 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок смерті чоловіка, його лікування та поховання, залишив поза увагою вказані вище обставини, що призвело, фактично до повторного стягнення відшкодування зі страхової компанії.

Окрім того, під час апеляційного розгляду представником потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_11 , та представником потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_10 , кожною окремо, було подано клопотання про затвердження мирової угоди, укладеної між цивільним відповідачем ОСОБА_13 та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , відповідно, в яких вони просять затвердити мирові угоди, визнати не чинним вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 04.07.2023 в частині задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 й ОСОБА_8 до ОСОБА_13 та закрити провадження в цій частині.

Так, за приписами ч.1 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. У свою чергу згідно п.3 ч.1 ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, слід врахувати, що норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) можуть бути застосовані до процесуальних відносин, що виникли у кримінальному провадженні у зв`язку із цивільним позовом, лише за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Таким чином, до повноважень апеляційного суду за наслідками апеляційного розгляду не належить затвердження мирової угоди за наслідками розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Окрім того, кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості визнання вироку «не чинним» та закриття провадження в частині вирішення цивільного позову. Стаття 284. КПК містить перелік підстав для закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи, а закриття провадження в частині вирішення цивільного (цивільних) позову (позовів) цією нормою не передбачено.

Також колегія суддів зауважує, що хоча встановлені під час апеляційного розгляду порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК та загальних засад судочинства не відноситься до переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбаченого ч.1 ст. 415 КПК, проте, відповідно до вимог ч.6 ст. 9 КПК, у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК. Такими засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 7 КПК верховенство права, законність та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що на підставі ч.1 ст. 412 КПК, вказаний вирок в частині вирішення цивільних позовів підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. У ході цього розгляду місцевому суду слід урахувати наведене та постановити рішення, яке відповідатиме приписам ст. 263 ЦПК. При цьому суд також має вирішити клопотання ОСОБА_14 про скасування заходів забезпечення, які вжито ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22.04.2021.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_18 в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_13 та представника цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Перша» ОСОБА_19 задовольнити частково.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року стосовно ОСОБА_5 в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_9 (у тому числі в інтересах неповнолітнього ОСОБА_20 ), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - скасувати і призначити новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3