УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8064/24

Провадження № 1-кс/712/3396/24

10 липня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000307 від 24.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000307 від 24.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України

В обґрунтування скарги посилається на те, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводилося досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні №0000307 від 24.02.2024 за ч.2 сг.125 КК України, відкритому за заявою ОСОБА_4 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Згідно доручення №0004-2301609 від 26 червня 2024 року Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги мені, адвокату ОСОБА_3 доручено надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 , у вигляді представництва інтересів як потерпілого у кримінальному провадженні №0000307.

Вивченням матеріалів звернення встановлено, що згідно постанови від 30.03.2024 року старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000307 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

За обставинами справи 30.11.2023 року близько 19-00 год. в під`їзді будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час сварки побили ОСОБА_4 , при цьому умисно спричинили їй легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Факт спричинення тілесних пошкоджень потерпілій ОСОБА_4 підтверджується висновком проведеної пошкоджень по справі судово-медичної експертизи. Дізнавачем фактично без проведення розслідування та вирішення питання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, захисту прав потерпілої ОСОБА_4 передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Дізнавач вказує, що по справі відсутні будь-які свідки подій. В той же час ОСОБА_4 вказує, що її побиття бачили голова ОСББ будинку АДРЕСА_1 по імені ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_9 , які викликали поліцію. Також дані події спостерігала мешканка вище вказаного будинку з квартири АДРЕСА_2 . На даних осіб вказувала ОСОБА_4 працівникам поліції. Але вони не встановили даних осіб і не допитали в якості свідків. Все це відповідно потягло за собою передчасні висновки по справі і відповідно винесення невірного, фактично незаконного рішення про закриття провадження.

Таким чином з постановою про закриття провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення сторона потерпілої не згідна, вважає її надуманою і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, винесеною по фактично не розслідуваному кримінальному провадженню.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, скерував клопотання про розгляд скарги без участі, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд скарги без участі, не заперечує проти її задоволення.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальний закон пов`язує початок перебігу строку оскарження бездіяльності слідчого, прокурора саме з допущенням такої бездіяльності, але не з отриманням будь-якого процесуального документу, листа, повідомлення тощо. При цьому у заявника вже після 30 березня 2024 року, тобто після закриття кримінального провадження, були належні та достатні підстави вважати своє право порушеним та звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою. Натомість така скарга ним була подана лише 01 липня 2024 року після збігу строку оскарження.

Частиною першою статті 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи зазначені заявником обставини пропуску процесуальних строків передбачених для подання скарги, слідчий суддя вважає, що строк пропущений з поважних та об`єктивних причин, а тому підлягає поновленню.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000307 від 24.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

30 березня 2024 року постановою старшого дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області кримінальне провадженню № 0000307 від 24.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 30.03.2024 року не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження дізнавачем всіх обставин, що виключають кримінальне провадження.

Так, в постанові зазначено, що закрито кримінальне провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення, однак в постанові не зазначено про проведення жодної слідчої дії, також відсутні відомості про те, чи вичерпані можливості для здійснення досудового розслідування кримінального провадження упродовж встановленого законом строку.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити заявнику процесуальний строк для оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0000307 від 24.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000307 від 24.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 15 липня 2024 року