Справа № 175/8448/23
Провадження № 1-кп/175/512/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001351 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорська Донецької області, громадянки України, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, маючої професійно-технічну освіту, вдови,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

22 вересня 2023 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, обвинувачена ОСОБА_5 знаходилась біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 вживала алкогольні напої. В подальшому, під час розпиття алкогольних напоїв на ґрунті особистих неприязних відносин між обвинуваченою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 сталася сварка, в ході якої ОСОБА_6 наніс обвинуваченій удари кулаками обох рук в область обличчя і тулуба, повалив її на землю та, сидячи зверху, продовжив наносити удари, чим заподіяв обвинуваченій ОСОБА_5 такі тілесні ушкодження: забій м`яких тканин потиличної ділянки, синець повік правого ока, садно носу справа, синець плечового суглобу, садна правої поперекової ділянки, синець лівого передпліччя, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. В цей час обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, намагаючись захиститись від противоправних посягань на своє здоров`я з боку свого чоловіка ОСОБА_6 , маючи при цьому можливість відвернути і припинити посягання у іншій спосіб або уникнути противоправних суспільно-небезпечних посягань, не оцінивши небезпечності посягання, та перевищуючи межі необхідної оборони, лежачи на спині на землі, дістала зі своєї сумки ніж-метелик (балісонг), взяла його у праву руку та, передбачаючи тяжкі наслідки від своїх дій, знаходячись знизу, умисно нанесла ОСОБА_6 один удар ножем в область грудної клітини зліва. У такий спосіб обвинувачена ОСОБА_5 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 такі тілесні ушкодження: колото-різану рану передньої поверхні грудної клітини ліворуч, що проникає в плевральну порожнину з ураженням п`ятого ребра, серця, перикарду, нижньої долі лівої легені, гемоторакс ліворуч, гемоперикард, травматичний другого ступеню, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачена повністю визнала свою провину та погодилася з кваліфікацією вчиненого нею злочину, а прокурор не висловила жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, визнала повністю та пояснила, що нею дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає: щире каяття, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особистість обвинуваченої та її поведінку, вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, яке обвинувачена за вчинене нею кримінальне правопорушення не уникнула, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на неї передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченій був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк застосування якого закінчився. Учасники судового провадження клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченій в судовому засіданні не заявляли, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною за ст. 124 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо вона протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: спортивний костюм штани бежевого кольору і кофту бежевого кольору з чорними візерунками, кросівки чорного кольору з білою підошвою та білими шнурками, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецької області згідно з постановою про визнання речовими доказами, знищити; ніж-метелик, змиви, футболку чорного кольору, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецької області згідно з постановою про визнання речовими доказами, знищити.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0001351 від 23 вересня 2023 року, накладений ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: