Справа № 455/2047/23
Провадження № 1-кп/455/56/2024
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2024 року м. Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження та судового засідання:

прокурор - ОСОБА_3 (далі за текстом Прокурор),

обвинувачена - ОСОБА_4 (далі за текстом Обвинувачена),

захисник - адвокат ОСОБА_5 (далі за текстом - Захисник),

потерпіла - ОСОБА_6 ,

представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 ,

неповнолітній потерпілий - ОСОБА_8 ,

законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000436 від 21.08.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - село Воютичі Самбірського району Львівської області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання - тотожна адресі реєстрації,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі за текстом - КК України), -

ВСТАНОВИВ:

1. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ

20 серпня 2023 року, приблизно о 19 год. 00 хв. водій Свідер ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» з номерними знаками НОМЕР_1 на 38 км. + 700 м. автодороги «Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий» на ділянці автодороги, що розташована поза межами населеного пункту поблизу с. Гуманець Самбірського району Львівської області на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи із другорядної дороги на головну автодорогу та рухаючись в напрямку с. Чаплі Самбірського району Львівської області, будучи зобов`язаною у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету міністрів України» № 1306 від 10.10.2001 (з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, грубо порушила вимоги Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 в частині визначення термінів «дорожня обстановка» - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (в тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися; «дати дорогу» - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; Розділу 10 п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; Розділу 16 п. 16.11 (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їхнього подальшого руху Правил, які виразилися в тому, що вона будучи особою, яка керує транспортним засобом, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін і грубо порушуючи правила дорожнього руху, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг під час виїзду з другорядної дороги на головну автодорогу, всупереч вимогам встановленого дорожнього знаку № 2.1 Правил («дати дорогу»), не переконалася в безпечності виконання нею маневру виїзду на головну автодорогу з подальшим поворотом ліворуч та маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для руху у вигляді автомобіля марки «Skoda Fabia» з номерними знаками НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , в салоні якого знаходилися пасажири, а саме: ОСОБА_9 та малолітній ОСОБА_8 , який рухався по головній автодорозі в напрямку м. Самбір Самбірського району Львівської області, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг з лівої сторони, не надала перевагу в русі водію вказаного автомобіля, внаслідок чого, допустила зіткнення керованого нею автомобіля марки «Volkswagen Passat» з номерними знаками НОМЕР_1 із автомобілем марки «Skoda Fabia» з номерними знаками НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .

Порушення водієм транспортного засобу Свідер ОСОБА_11 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її наслідків.

Внаслідок грубого порушення водієм транспортного засобу Свідер ОСОБА_11 Правил дорожнього руху України, водій автомобіля марки «Skoda Fabia» з номерними знаками НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 5-го ребра справа, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я, а також отримала тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, живота, забійних саден правої кисті, синця у лівій підключичній ділянці, чотирьох синців у правій підреберній ділянці, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Крім цього, внаслідок грубого порушення водієм транспортного засобу Свідер ОСОБА_11 Правил дорожнього руху України, пасажири автомобіля марки «Skoda Fabia» з номерними знаками НОМЕР_2 отримали тілесні ушкодження, зокрема:

- ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійно-рваної рани лобної ділянки голови зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткотривалим розладом здоров`я, а також отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної гематоми лівої гомілки, синця і садна на передній поверхні лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легкого ступеня тяжкості;

- малолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ІІ п`ясної кістки правої китиці, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я, а також отримав тілесні ушкодження у вигляді забійних саден правої китиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

2. ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

25.03.2024 судом задоволено клопотання Прокурора про заміну представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на законного представника такого потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка згідно свідоцтва про народження неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 є його матір`ю.

Захисник звернувся до суду з клопотанням про звільнення Обвинуваченої від кримінальної відповідальності в порядку статті 46 Кримінального кодексу України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, та про закриття, у зв`язку з цим, кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , подали на адресу суду письмові заяви за змістом яких, Обвинувачена визнала свою вину, вибачилась перед потерпілими. Потерпілі з Обвинуваченою примирилася, претензій до Обвинуваченої не мають та не матимуть. Обвинувачена відшкодувала потерпілим завдану шкоду, окрім тієї, яку потерпілі мають намір стягнути зі страхової компанії, де застрахована цивільна відповідальність Обвинуваченої. За викладеного, потерпілі просять звільнити Обвинувачену від кримінальної відповідальності в порядку статті 46 Кримінального кодексу України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, закрити кримінальне провадження, заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні - залишити без розгляду. Наведену позицію потерпіла ОСОБА_6 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 підтвердили в судовому засіданні.

Обвинувачена просила суд клопотання захисника задовольнити.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення Обвинуваченої від кримінальної відповідальності та надав суду документи, що характеризують особу Обвинуваченої, та у разі задоволення клопотання, просив покласти на Обвинувачену процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, а також скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на речові докази у кримінальному провадженні.

3. КРИМІНАЛЬНЕ ТА КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Якщо під час здійснення судового провадження, щодо провадження яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (частина 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України).

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (пункт 1 частини 2 статті 284 Кримінального кодексу України).

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність (частина 1 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України).

Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом (частини 1 та 2 статті 44 Кримінального кодексу України).

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду (стаття 46 Кримінального кодексу України).

4. СУДОВА ПРАКТИКА

Такою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення (особу було звільнено від кримінальної відповідальності за раніше вчинене кримінальне правопорушення; закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; особа вчинила кримінальне правопорушення, однак була звільнена від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку; особа раніше вчинила кримінальне правопорушення, однак була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання чи відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом; судимість особи погашена чи знята судом; щодо особи закрито кримінальне провадження або ухвалено виправдувальний вирок) (Постанова Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №346/4094/20).

Поняття «потерпілий», яке використовується у статті 46 КК України, вживається у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному. Тобто потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Саме потерпілий може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі статтею 46 КК України (постанова Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 року у справі № 439/397/17).

Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів (постанова Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності").

Під примиренням як однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого обвинуваченого (постанова Верховного Суду від 05.10.2021 року у справі № 715/2106/20).

З огляду на положення статті 46 КК України та частин 2 та 3 статті 288 КПК України, для встановлення факту такого примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення (постанова Верховного Суду від 05.10.2021 року у справі № 715/2106/20).

5. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА МОТИВИ СУДУ

Судом встановлено і не заперечується сторонами кримінального провадження, що діяння, яке поставлено обвинуваченій в вину, дійсно мало місце, Обвинувачена може підлягати кримінальній відповідальності за його вчинення. Обвинувальний акт надійшов до суду, стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для доведення вини Обвинуваченої

В той же час, встановлено наявність умов та підстави звільнення Обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України.

Судом встановлено, що Обвинувачена примирилась з потерпілими, добровільно відшкодувала завдану їм кримінальним правопорушенням шкоду, окрім тієї, яку потерпілі мають намір стягнути зі страхової компанії, де застрахована цивільна відповідальність Обвинуваченої. Сумніви у добровільності такої позиції потерпілих у суду відсутні.

Діяння, яке поставлено Обвинуваченій в вину, згідно із статтею 12 КК України класифікується як кримінальне правопорушення за вчинення якого допускається звільнення особи від кримінальної відповідальності в порядку статті 46 КК України.

З досліджених судом документів вбачається, що кримінальне правопорушення Обвинуваченою вчинено вперше, вона раніше до кримінальної відповідальності не притягалась. Обвинувачена надала свою згоду на закриття кримінального провадження.

6. ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи думки потерпілого, законного представника неповнолітнього потерпілого, прокурора, захисника, обвинуваченої та вищенаведені обставини, які свідчать про наявність як матеріально-правових, так і процесуально-правових підстав звільнення Обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винної особи з потерпілими, приймаючи до уваги, що за наявної сукупності обставин таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, суд вважає, що клопотання захисника, потерпілого та законного представника неповнолітнього потерпілого про звільнення Обвинуваченої від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, кримінальне провадження підлягає закриттю.

7. ІНШІ ПИТАННЯ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ

7.1. Цивільний позов, відшкодування процесуальних витрат

Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (частина 1 статті 129 Кримінального процесуального кодексу України).

У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК (Постанова Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 161/694/20).

З урахуванням викладеного, а також враховуючи заяву цивільного позивача - потерпілої ОСОБА_6 , про залишення цивільного позову у кримінальному провадженні без розгляду, цивільний позов у кримінальному провадженні цивільного позивача ОСОБА_6 до цивільного відповідача - обвинуваченої ОСОБА_4 , залишається судом без розгляду.

7.2 Рішення щодо процесуальних витрат

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України).

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України).

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17).

Документально підтверджені витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 10755,00 грн та підлягають стягненню з Обвинуваченої.

7.3. Доля речових доказів

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина 4 статті 174 КПК України).

З урахуванням закриття кримінального провадження та залишення цивільного позову без розгляду, накладені арешти на речові докази у кримінальному провадженні слід скасувати, долю речових доказів вирішити в порядку, визначеному статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України.

8. СУДОВЕ РІШЕННЯ

Керуючись статтями 44, 46 Кримінального кодексу України, пунктом 1 частини 2 статті 284, статтями 285, 286, 288, 314, 369 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Клопотання законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_9 , про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити Свідер ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, в порядку статті 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

Кримінальне провадження №0000436 від 21.08.2023року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 10755,00 грн (Отримувач: ГУК Львів/Львівська тг/24060300, код отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) UA0013933).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.08.2023 року на автомобіль марки «Volkswagen Passat», р.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів Відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, 41, Самбірського району Львівської області, та повернути вказаний автомобіль власнику - ОСОБА_14 , адреса: АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.08.2023 року на автомобіль марки «Skoda Fabia», р.н.з. НОМЕР_2 , що знаходиться на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів Відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, 41, Самбірського району Львівської області, та повернути вказаний автомобіль власнику - ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 09:15 годині 26.03.2024.

Суддя ОСОБА_1