Справа №487/5391/24
Провадження №1-кп/487/671/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 Заводський районний суду м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000218 від 05.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобріївка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024, більш точного часу під час проведення судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою психотропну речовину PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список № 2 таблиці № 1 постанови), вчинив кримінальний проступок, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, 05.06.2024, за невстановлених обставин, у невстановленому місці та особи, придбав (знайшов) для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено на території України PVP, масою 0,3222 г.

В подальшому, реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 зберігав вказану психотропну речовину при собі, без мети збуту, для власного вживання до моменту її вилучення співробітниками поліції.

05.06.2024, в період часу з 13:56 год. по 15:52 год., неподалік від будинку АДРЕСА_2 , біля берегу річки, в ході особистого обшуку ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено пакет із застібкою «zip-lock» із речовиною, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено Р?Р, маса PVP у складі речовини становить 0,3222 г., яку ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/115-24/10279-НЗПРАП від 14.06.2024, надана на експертизу кристалічна речовина світло зеленого кольору, що знаходиться в сейф-пакеті WAR 1119712, містить в своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP у складі речовини становить 0,3222 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням в порядку ст. 302 КПК України про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, яка складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не одружений, утриманців немає, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання в межах санкції статі, у вигляді обмеження волі.

Виходячи з принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, даних про його особу, який не працює, раніше не судимий, не одружений, утриманців не має, а також враховуючи наявність обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, визнання вини у повному обсязі, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінко, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/115-24/10279-НЗПРАП від 14.06.2024 у розмірі 1893,20 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробовуванням строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати у розмірі 1893,20 грн.

Речові докази: флеш-накопичувач micro sd об`ємом 16 gb, диск DVD-R, марки VS, об`ємом 4,7 gb/120 min залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження;

зіп-пакет з кристалічною речовиною світло зеленого кольору, що знаходиться в сейф-пакеті WAR 1119712, яка містить в своєму складі особливо небезпечну речовину PVP, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1