УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року

м. Київ

Справа № 753/14731/23

Провадження № 51 - 1631 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 309 ч. 1, ст. 310 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 років.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 задоволено частково, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2023 року щодо ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання.

Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 309 ч. 1, ст. 310 ч. 1,

ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 цього Кодексу.

В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України прокурор у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно положень ст. 438 ч. 1,

ст. 419 КПК Україниз урахуванням вимог статей 412-413 КПК України.

Крім того, прокурор, посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність не навів правового обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду відповідно до ст. 413 КПК України, не вказав які положення ст. 75 КК України порушив апеляційний суд, у чому полягають ці порушення, як вплинули чи могли вплинути на законність, обґрунтованість та справедливість оскаржуваної ухвали і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування судового рішення касаційним судом.

Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано копії додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 1 примірника копії касаційної скарги разом з копією судового рішення, що оскаржується).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3