Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/257/2024 Справа № 641/3479/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000439 від 04.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лизогубівка Харківського району Харківської області, громадянки України, не працюючої, з середньою спеціальною освітою, одруженої, вагітної (32 тижні), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1)14.10.2011 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на 3 роки 1 місяць, звільнена 04.04.2014 умовно-достроково на невідбутий термін 4 місяці 18 днів;

2)15.01.2015 Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнена 28.08.2017 за відбуттям строку покарання;

3)16.09.2019 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 13.01.2023 за відбуттям строку покарання;

у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, знову вчинила умисний тяжкий корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

13 лютого 2023 року у період часу з 15:00 до 16:30 год., перебуваючи в гостях, в приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , побачила на дивані в кімнаті мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8t 3/32 Gb», яким вирішила таємно заволодіти.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 діючи протиправно, в умовах воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаною про Указ Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року, продовженого до теперішнього часу, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю спостереження за нею з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу, взяла до рук з дивану мобільний телефон «Xiaomі Redmi Note 8t 3/32 Gb», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого складає 2883,00 грн., який належить потерпілій ОСОБА_5 та сховала вказаний телефон у власний рюкзак який мала при собі. Після чого, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, скориставшись тим, що за її діями ніхто не слідкував, ОСОБА_4 покинула приміщення квартири та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на суму 2883,00 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-злочину визнала, щиро розкаялась. Вказала, що перебувала в гостях у знайомого, та викрала телефон, вважаючи що це його, через його образи в її бік. Крім того, ОСОБА_4 надала суду виписку з медичної карти амбулаторного хворого від 23.04.2024 з КНП «Міська поліклініка № 25» ХМР лікарні про перебування на обліку в жіночій консультації закладу у зв`язку з вагітністю (32 тижні).

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі та можливість розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а також щодо призначення покарання ОСОБА_4 не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки нею відшкодовано матеріальну шкоду потерпілій.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину в судовому засіданні доведена повністю.

Суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні-злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій та перебування у стані вагітності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вивченні особи обвинуваченої судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судима, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на обліку в жіночій консультації КНП «МП №25» ХМР за вагітністю (32 тижні), одружена.

Крім того, як встановлено з протоколу ультразвукового дослідження вагітної ОСОБА_4 від 15.01.2024, у плода встановлена кіста судинного сплетіння головного мозку.

Призначаючи покарання, суд враховує вказані обставини у їх сукупності, що скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до тяжких, однак тяжких наслідків в результаті його вчинення не настало.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Частинами першою третьою статті 79 КК України передбачено, що у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу. Нагляд за засудженими здійснюється уповноваженим органом з питань пробації.

Закріплення цієї норми в кримінальному законодавстві зумовлено тим, що закон ставить інтереси дитини, її виховання, нормальні умови життя для вагітної жінки вище, ніж негайне виконання покарання.

Передбачене цією нормою закону України про кримінальну відповідальність звільнення від відбування покарання з випробуванням є проявом гуманізму до засудженої та її дитини. Відповідно до частини 1 цієї статті таке звільнення від покарання допускається тільки: 1) щодо вагітних жінок або жінок, які мають дітей віком до семи років; 2) при призначенні їм покарання у виді обмеження волі, а також у виді позбавлення волі, крім позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Для застосування вказаної норми права законодавець визначив відповідні підстави, перші з яких містяться безпосередньо у статті 79 КК України і стосуються певних ознак особи, а інші є оціночними та стосуються індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження, характеру дій винної особи, її способу життя тощо.

Встановлення оціночних підстав є елементом реалізації дискреційних повноважень суду.

Оцінюючи наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд виходить з принципу гуманізму з урахуванням національного законодавства та міжнародних договорів.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Міжнародні організації, у тому числі й Європейський Комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню та покаранню, неодноразово зазначали, що в`язниця, безумовно, не може бути належним середовищем для немовляти чи малої дитини, однак примусове розлучення матерів і малолітніх дітей є вкрай небажаним.

У цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки мобільного телефону на суму 2883 гривні. Вона добровільно в повному обсязі відшкодувала потерпілій завдану шкоду, має зареєстроване місце проживання у Харківській області та постійне місце проживання у місті Харкові, де проживає разом зі повнолітньою донькою, щоб бути ближче до лікарні з метою медичного нагляду під час вагітності і пологів. Крім того, суд звертає увагу на те, що під розгляду справи ОСОБА_4 висловила щирий жаль із приводу вчиненого та намір не порушувати закон в майбутньому.

Таким чином для застосування статті 79 КК України судом встановлено факт вагітності ОСОБА_4 на терміні 32 тижні, згідно її заяви до КНП ХОР «Обласний клінічний перинатальний центр» від 19.04.2024, ОСОБА_4 погоджено госпіталізацію до закладу для пологів, враховано тяжкість та обсяг вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, дані про її особу, щире каяття та повне відшкодування шкоди.

Наведене в сукупності надає можливість запобігти народженню дитини в умовах ізоляції та в подальшому, розлученню матері і дитини, що на думку суду найбільш сприятиме досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.

Аналогічну позицію викладено в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2021 року (справа № 191/4297/18, провадження № 51-4574км20).

З огляду на наведене суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, суд приходить до висновку, про можливість призначення ОСОБА_4 покарання із звільненням від його відбування відповідно до ст. 79 КК України.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/7230-ТВ від 13.04.2023 в розмірі 956,00 гривень, належить стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши їй випробувальний термін на 3 (три) роки і відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язавши її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Речові докази:

1)Паперову коробку від мобільного телефону мобільний телефон «Xiaomі Redmi Note 8t 3/32 Gb», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору із зображенням різнокольорових телефонів, яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутою за належністю;

2)Письмовий доказ-документ лист формату А4 вих. № 702 від 14.04.2023 року в якому мається печатний текст, печатка синього кольору, підпис директора ОСОБА_6 , ревізити ПТ «Ломбард ДОНКРЕДИТ ТОВ «Інтер-Ріелті» і компанія», та інформація про те, що «15.02.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надала предмет залогу мобільний телефон ТМ «Xiaomi» модель «Redmi NOTE 8T 3/32 GB, imei: НОМЕР_1 », який в подальшому після набуття права звернення стягнення на предмет застави було передано третім особам зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 5 ст. 79 КК України, у разі, коли звільнена від відбування покарання з випробуванням жінка відмовилася від дитини, передала її в дитячий будинок, зникла з місця проживання, ухиляється від виховання дитини, догляду за нею, не виконує покладених на неї судом обов`язків або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням контролюючого органу направляє засуджену для відбування покарання згідно з вироком суду.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя - ОСОБА_1