Справа №295/2832/24
УХВАЛА

щодо надання дозволу на проведення обшуку

23.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчої ОСОБА_3

розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, подане слідчою Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0000611 від 22.02.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в :

І Суть клопотання

Слідча за погодженням з прокурором звернулась з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на проведення обшуку на території ТОВ «Онві» за адресою: місто Житомир, вулиця Корольова, 150а, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукування та вилучення автомобіля марки «RENAULT MASTER», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В клопотанні зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир від 16.02.2024 р Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000611 за заявою ОСОБА_5 від 12.02.2024 р. щодо незаконного заволодіння його транспортним засобом марки "Рено Мастер", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно клопотання під час досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_6 , яка вказала, що 01.09.2023 року придбала в ТОВ «АВТОКАПІТАЛ» автомобіль марки «RENAULT MASTER», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .

На той час її мати була в шлюбі із її батьком ОСОБА_7 та зазначеним автомобілем постійно користувався останній, в листопаді 2023 році її батьки розлучилися, однак батько попри її прохання повернути належний їй автомобіль, не маючи права користування, повертати його відмовився та утримував його в себе в невідомому для неї місці. 06.02.2024 року, вона надала довіреність на право розпорядження транспортним засобом своєму відчиму ОСОБА_5 .

Допитаний в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підтвердили покази ОСОБА_6 . ОСОБА_5 додатково вказав, що 10.02.2024 року вказаний автомобіль ним був виявлений за адресою: АДРЕСА_1 , з метою повернення даного автомобіля власнику, за допомогою евакуатора, перемістив його на територію підприємства «Радіан» за адресою: м. Житомир, вул. Металістів. 1, проте 12.02.2024 року, транспортний засіб з території підприємства зник. У зникненні автомобіля він запідозрив колишнього чоловіка його дружини - ОСОБА_7 , в якого був дублікат ключів від даного автомобіля.

Слідча вказує, що 23.02.2024 р. в ході проведення комплексу оперативно-розшукових заходів вказаний транспортний засіб виявлений на території ТОВ «Онві», за адресою: місто Житомир, вулиця Корольова. будинок 150а.

В клопотанні слідча зазначає, що є достатні підстави вважати, що транспортний засіб марки «RENAULT MASTER» є речовим доказом у кримінальному провадженні, існує реальна загроза його втрати, а тому просить надати дозвіл на проведення в ньому обшуку та його вилучення.

ІІ Процедура та позиція учасників справи

Під час розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку здійснювалось повне фіксування судового засідання технічними засобами.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, викладених в ньому, просила його задоволити.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Частини 1 та 2 ст. 223 КПК України визначають, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно ч. 1 ст. 234 КПК України визначає, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 234 КПК України у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про, зокрема, підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

Згідно ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000611 від 22.02.2024 року, яке зареєстроване за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, по факту незаконного заволодіння транспортним засобом марки«RENAULT MASTER», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .

На підтвердження наведених в клопотанні обставин слідчому судді надані копії: протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 22.02.2024 р., рапорта оперуповноваженого ОСОБА_9 від 23.02.2024 р., ухвали слідчого судді від 16.02.2024 р., інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.02.2024 р. щодо рестрації права власності на нерухоме майно за ТОВ "ОНВІ", свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , протоколів допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , договору комісії від 31.08.2023 р., договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01.09.2023 р, довіреності від ОСОБА_6 від 06.02.2024 р.

Вивчивши надані в обгрунтування клопотання документи, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення клопотання і надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі та його вилучення відсутні з огляду на наступне.

З матеріалів, які долучені до клопотання, вбачається, що кримінальне провадження №0000611 від 22.02.2024 року зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2024 року за заявою ОСОБА_5 , який заявив про те, що невідома особа незаконно заволоділа належним йому транспортним засобом марки«RENAULT MASTER», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 23).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником даного автомобіля є ОСОБА_6 (а.с. 31-32).

ОСОБА_6 набула право власності на автомобіль марки«RENAULT MASTER» на підставі договору комісії, укладеного 31.08.2023 року між ОСОБА_8 та ТОВ "Автокапітал+", яке зобов`язувалось в інтересах ОСОБА_8 здійснити відчуження транспортного засобу на користь третьої особи, та договору купівлі-продажу від 01.09.2023 року, укладеного між ТОВ "Автокапітал+" та ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

За матеріалами клопотання ОСОБА_8 є рідною матір`ю ОСОБА_6 .

Отже фактично відчуження транспортного засобу ОСОБА_8 через юридичну особу - комісіонера, яке надає послуги з продажу транспортних засобів за дорученням та в інтересах комітента, відбулось на користь доньки - ОСОБА_6 .

06.02.2024 року ОСОБА_6 видала на ім`я ОСОБА_5 (вітчима, чоловіка матері ОСОБА_8 ) довіреність на право розпорядження транспортним засобом марки«RENAULT MASTER».

За правилами ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до положень ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Таким чином, ОСОБА_5 згідно довіреності, виданої на його ім`я, уповноважений вчиняти на користь особи, яка видала довіреність, від її імені певні дії, яка водночас не наділяє його правомочностями власника майна.

Матеріалами справи підтверджується, що власником транспортного засобу марки«RENAULT MASTER» є ОСОБА_6 , яка є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_5 про те, що він є власником транспортного засобу не грунтуються на нормах матеріального закону.

Зі змісту показів свідка ОСОБА_8 (попереднє прізвище - ОСОБА_8 ) вона придбала даний транспортний засіб у 2018 році в кредит.

Згідно клопотання транспортний засіб був придбаний в період шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а відтак на підставі ст.ст. 60, 61 СК він належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

З відомостей програми документообігу суду "Д3" слідчим суддею встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був розірваний на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2023 року.

Отже, транспортний засіб марки«RENAULT MASTER» був відчужений ОСОБА_8 в період шлюбу.

За правилами ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

ОСОБА_8 , здійснючи відчуження транспортного засобу на користь доньки ОСОБА_6 , не надала докази, що вона діяла за спільною взаємною згодою іншого співвласника, як і не надала докази, що транспортний засіб належав ій на праві особистої власності.

З показів ОСОБА_6 вбачається, що транспортний засіб перебував в користуванні батька - ОСОБА_7 , тобто він володів і користувався ним на законних підставах.

Зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_14 (а.с. 65), який працює на підприємстві Житомиртекстиль, на території якого розміщується транспортний засіб марки«RENAULT MASTER», вбачається, що даний автомобіль був залишений на території промислової зони його знайомим для забезпечення його схоронності, оскільки транспортний засіб є предметом судового спору між колишнім подружжям, а зареєстрований на ім`я доньки.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , третя особа - ОСОБА_6 про поділ майна подружжя (справа № 295/15844/23), згідно якого позивач посилається на те, що ОСОБА_8 незаконно без його згоди на користь старшої доньки відчужила майно, яке на праві спільної сумісної власності належить подружжю, в тому числі спірний автомобіль.

Таким чином, виходячи з встановлених фактичних обставин на підставі документів, долучених до клопотання, слідчим суддею не встановлено достатньо обгрунтованих підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, що відповідно до положень ч. 5 ст. 234 КПК України виключає можливість надання дозволу на проведення обшуку на вилучення транспортного засобу, право власності на який є предметом спору.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 28.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1