Справа № 950/1162/24
Провадження № 1-кп/950/160/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000039 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м. Лебедин; громадянин України; освіта середня; не одружений; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; не працює) раніше судимого:

вироком Сумського районного суду Сумської області від 25.09.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки;

вироком Лебединського районного суду Сумської області від 17.06.2022 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт;

вироком Лебединського районного суду Сумської області від 18.10.2022 за ч. 1 ст. 436-2, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним, що у середині червня 2023 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено), прибувши до місця свого проживання по АДРЕСА_3 , з місць позбавлення волі, ОСОБА_3 виявив на земельній ділянці вказаного господарства дикоростучу рослину коноплі, яку вирішив зірвати, щоб в подальшому зберігати для власних потреб без мети збуту.

З цією метою ОСОБА_3 зірвав одну дикоростучу рослину коноплі та переніс її до будинку свого господарства, тобто придбав. У подальшому висушив її на печі, подрібнив, перетер, тобто виготовив та поклав до пакету, який помістив до свого рюкзака і зберігав у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 для особистого вживання без мети збуту. Частину висушеної речовини протягом 2023 року ОСОБА_3 вживав особисто, а частину цієї наркотичної речовини поклав та зберігав у пакеті в рюкзаку та в паперовому згортку у куртці, які перебували у будинку до лютого 2024 року.

У період часу з 10 год. 30 хв. до 12 год. 06 хв. 21.02.2024, в ході проведення обшуку в господарстві по АДРЕСА_3 , в кишені куртки ОСОБА_3 виявлено згорток, в середині якого знаходилася подрібнена речовина зеленого кольору. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-24/3130-НЗПРАП від 28.02.2024 вказана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,771 г.

Також, в ході обшуку однієї з кімнат будинку в рюкзаку виявлено згорток, всередині якого знаходилася речовина рослинного походження, зеленого кольору. Вищевказана речовина, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-24/3131-НЗПРАП від 28.02.2024, є сумішшю особливо небезпеченого наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісом, та дозрілих плодів рослин роду Коноплі, які не є наркотичним засобом. Маса канабісу із суміші в перерахунку на висушену речовину становить 4,61 г. Всього, у ході проведення обшуку виявлено та вилучено об`єкти, які загалом містять особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5,381 грам.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Також, зберігаючи заздалегідь придбану та виготовлену наркотичну речовину канабіс, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на збут частини наявної у нього наркотичної речовини для власного збагачення.

Так, в ході телефонної розмови зі своїм знайомим особою під зміненими анкетними даними « ОСОБА_6 » реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут наркотичної речовини, ОСОБА_3 запропонував останньому придбати у нього наркотичний засіб канабіс в сухому подрібненому стані. Після чого, 13.02.2024 о 10 год. 00 хв. на території двору господарства АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 збув особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у паперовому згортку особі під зміненими анкетними даними « ОСОБА_6 », який придбав вказану наркотичну речовину за обумовлену між ними заздалегідь суму грошових коштів в розмірі 500,00 грн. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-24/2360-НЗПРАП від 16.02.2024, надана на дослідження речовина рослинного походження зі згортка, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 8, 29 грам.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне зберігання з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Крім того, 21.02.2024 ОСОБА_3 за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , повторно збув особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у паперовому згортку особі під зміненими анкетними даними « ОСОБА_6 », який придбав вказану наркотичну речовину за обумовлену між ними заздалегідь суму грошових коштів в розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-24/2839-НЗПРАП від 22.02.2024 речовина рослинного походження, що міститься у двох пакетах, умовно позначених як «1», «2», є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 34,42 грама в пакеті «1» та 17,75 грама в пакеті «2».

За указаним епізодом суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне зберігання з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

15.04.2024 між прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 000039 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_3 , зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати по розкриттю злочину.

Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання, враховуючи його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сприяння у проведенні кримінального провадження щодо інших осіб, які вчиняють злочини у сфері обігу наркотичних засобів, а саме: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі, за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню у повному обсязі. Також ОСОБА_3 підтвердив, що угода була укладена ним добровільно, укладення угоди не було наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник вказав, що угода може бути затверджена із призначенням узгодженого покарання.

Прокурор вважав за можливе затвердити угоду, призначити узгоджене покарання.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, є відповідно проступком та тяжкими злочином.

Роз`яснивши положення ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим у судовому засіданні та його захисником.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі, за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Остаточне покарання слід призначити із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_3 застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до протоколу від 21.02.2024, ОСОБА_3 затримано 21.02.2024 у зв`язку із чим строк відбування покарання обвинуваченим належить рахувати з моменту затримання.

Питання речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, розмір яких згідно з довідками Сумського НДЕКЦ складає 7194,16 грн.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.04.2024 між прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000039.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання 21.02.2024, зарахувавши попереднє ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 7194,16 грн.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 23.02.2024 по справі № 950/611/24 (провадження № 1-кс/950/108/24).

Речові докази:

- мобільний телефон «HUAWEY» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області повернути власнику ОСОБА_3 ;

- грошові кошти в сумі 1500 гривень: одна купюра номіналом 500 гривень із серійним номером АГ7307956, одна купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ТБ6187514, одна купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ХА2396958, одна купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ХЖ4103461, одна купюра номіналом 200 гривень із серійним номером КЄ4651497, одна купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ПА5913096, які знаходяться на зберіганні в Сумській філії АТ КБ «Приватбанк» повернути управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Сумській області.

Два поліетиленових пакети з канабісом, запаковані до сей-пакету № РSP2197400; згорток з речовиною рослинного походження, запакований в паперовий конверт, поміщений до сейф-пакету № 5746133; об`єкти дослідження, запаковані в сейф-пакет № 5746151; об`єкти дослідження, запаковані в полімерний сейф-пакет № 5746150 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7