"22" грудня 2023 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
Зберігання автомобіля «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Клопотання подано через канцелярію суду 22.12.2023 року.
Прокурором надано заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна ОСОБА_5 судового засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважат, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
21.12.2023 слідчим проведено огляд місця зазначеної ДТП та огляд транспортного засобу, а саме автомобіля «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , у ході якого його було вилучено, оскільки зазначений транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення та має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок ДТП.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , мешкає: АДРЕСА_1 , фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , мешкає АДРЕСА_2 .
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Враховуючи положення ст. 98 КПК України автомобіль: «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Метою накладення арешту на транспортний засіб, автомобіль: ««ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 є забезпечення збереження речового доказу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
За таких обставин на даний час виникла необхідність в арешті автомобілю: «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майдані зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Харкові відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року.
На підставі викладеного зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи, транспортно-трасологічної та інших авто-технічних експертиз.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику транспортного засобу автомобіль «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження зазначеного у клопотанні майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.
Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Зберігання автомобіля «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 117, 170 173,117, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , мешкає: АДРЕСА_1 , фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , мешкає АДРЕСА_2 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.
Зберігати автомобіль на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1