Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1281/23
Провадження № 1-кп/499/39/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000449 від 10 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Одеської області, Іванівського району, с. Благоєве, українець, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Благоєве Іванівського району Одеської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України;

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2023 року, приблизно о 01 години 00 хвилин, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обидва перебували у стані алкогольного сп`яніння, поряд з житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , виник намір поспілкуватися з власником житла - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за межами садиби, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , вчинили з ним сварку.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_6 , що виникли під час сварки, діючи з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення почали спільно та одночасно наносити в хаотичному порядку ОСОБА_6 численні удари кулаками рук та ногами по обличчю, тулубу та ногами потерпілому, внаслідок чого останньому були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді саден, які мають незначні скороминущі наслідки (не більше 6 днів) і відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень та закритого перелому 10 ребра зліва, яке потягло за собою тривалий розлад здоров`я (понад 21 день) і відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в скоєному діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь, в скоєнному розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , в скоєному діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь, в скоєнному розкаявся.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив покази обвинувачений та повідомив, що вибачив обвинувачених, але зважаючи на обставини вчиненого просив покарання призначити на розсуд суду.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила, щодо розгляду кримінального провадження у порядку ст.349 КПК України не досліджуючи обставини справи, а обмежившись дослідженням даних, що характеризують обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не заперечили, щодо розгляду кримінального провадження у порядку ст.349 КПК України не досліджуючи обставини справи, а обмежившись дослідженням даних, що характеризують обвинувачених.

Потерпілий також не заперечував щодо такого порядку розгляду справи.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, та у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинувачених, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, документи які характеризують особу обвинуваченого, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою; ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою та в їх діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини які пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу обставину.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працює, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини які пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу обставину.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно не працює, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченим, суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання.

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинувачених до скоєного, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне засудити обвинуваченого ОСОБА_4 до покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку на підставі ст.75 КК України і покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;засудити обвинуваченого ОСОБА_5 до покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку на підставі ст.75 КК України і покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі - не заявлявся.

Процесуальні витрати - відсутні.

Речові докази відсутні

Запобіжні заходи не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.28,ч.1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.28,ч.1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов по справі - не заявлявся.

Процесуальні витрати - відсутні.

Речові докази відсутні

Запобіжні заходи не застосовувались.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Івановський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам судового провадження.

Суддя Руслан ТИМЧУК