Справа № 177/591/23
Провадження № 1-кп/177/174/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.01.2023 року за №0000001, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Дніпропетровської області, громадянин України, освіта вища, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд,-

встановив:

В денний час доби 25.12.2022 ОСОБА_4 перебував за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . В цей день, приблизно о 15:15 год. до будинку зайшла ОСОБА_5 , яка повернулась з базару. В ході розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт в ході якого, ОСОБА_4 почав себе агресивно поводити, внаслідок чого у нього виник раптовий протиправний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Того ж дня, приблизно о 15:30, ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі буд. АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_5 та штовхнув її руками у спину, після чого вона впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, обійшов ОСОБА_5 з лівої сторони та наніс приблизно 2 удари ногою по лівому стегну ОСОБА_5 , що завдало фізичного болю, однак не спричинило тілесних ушкоджень.

Одразу після цього ОСОБА_4 затягнув ОСОБА_5 до кімнати за вищевказаною адресою, де, продовжуючи свій намір на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в положенні обличчям до обличчя ОСОБА_5 , умисно наніс правою рукою, зжатою в кулак, не менше 5 ударів в ліву область потилиці та вуха потерпілої, після чого ОСОБА_5 знову впала на спину. Надалі, ОСОБА_4 сів на потерпілу зверху та, тримаючи своєю правою рукою ліву руку ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, умисно наніс ОСОБА_5 лівою рукою зжатою в кулак приблизно 10 ударів в область правої частини обличчя.

Внаслідок умисних, суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо правого ока з розповсюдженням на виличну область, на правій щоці, по зовнішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, які відповідно до висновку експерта № 145 від 02.02.2023 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що з потерпілою у нього виникали конфлікти з вересня 2022 року, вона його виганяла з будинку. 24 грудня він повернувся і залишився ночувати у ОСОБА_5 . Остання зранку поїхала на базар, повернулася з кумами, на її обличчі були ушкодження, а саме ссадна на шиї, лице було синє. Ковбень почала провокувати його, кричала, махала руками, тому він підійшов до неї, обійняв, припідняв і положив її на підлогу на спину. Коли потерпіла лежала, то билася об підлогу. Потім вона підхопилася і нанесла йому удар кулаком в праве око. На підлогу таким чином він її клав два рази, щоб заспокоїти, він її не бив. Цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

З урахуванням норм ст. ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок у даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності докази, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується наступними дослідженими та перевіреними безпосередньо під час судового розгляду доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим проживала близько 10 років. 17 грудня 2022 вони розійшлися, 24 грудня обвинувачений прийшов до неї додому, попросився переночувати. 25 грудня 2022 року зранку вона поїхала на базар, повернулася з кумами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Ще у дворі обвинувачений замахнувся на неї, хотів вдарити, ОСОБА_7 йому не дозволив. Вона сказала кумам, щоб їхали, а сама зайшла до хати. Коли роздягалася у коридорі, то обвинувачений штовхнув її у спину, вона впала обличчям на підлогу. ОСОБА_8 почав наносити удари ногою по лівому стегну, вдарив 2 рази. Потерпіла схватилася за нього, встала. ОСОБА_9 схватив її за одяг та штовхнув у кімнату, вона впала на спину не могла піднятися. Обвинувачений бив її кулаками по голові, по потилиці. Удари наносив правою рукою, кулаком, наніс близько 5 ударів, 2 рази вдарив за вухо. В цей час у неї задзвонив телефон, ОСОБА_8 схватив за руку, вихватив телефон, розбив його, тримав її правою рукою та наносив удари лівою рукою в кулаці по обличчю, наніс не менше 10 ударів. Їй вдалося скинути його, вона вибігла із хати по допомогу. Обвинувачений і раніше застосовував до неї фізичне насильство, проте до поліції потерпіла не зверталася.

Цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, а саме стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що 25 грудня 2002 року вони разом з чоловіком підвезли ОСОБА_11 з ОСОБА_12 до її будинку в селі Суворовка. Коли везли її, то остання була спокійна, на ній не було жодних подряпин чи ушкоджень. Там був ОСОБА_13 , він був у стані сп`яніння, штовхнув її, провокував конфлікт з чоловіком, погрожував, що поколе вилами. Вони від`їхали від будинку потерпілої, і свідок вирішила зателефонувати їй, перевірити чи все добре. В телефоні почула крики, плач. Вони повернулися до будинку ОСОБА_11 , ворота були зачинені, тому вони обійшли будинок. ОСОБА_14 вибігла з будинку без взуття, роздягнута, вся права сторона обличчя була темно-фіолетовою. Вони дочекалися поліцію, потім відвезли ОСОБА_14 до лікарні.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 25 грудня 2002 року вони зустріли ОСОБА_11 в Кривому Розі і запропонували її підвезти в село. Марина була в гарному настрої, на обличчі синців чи подряпин не було. Коли під`їхали до будинку, там був ОСОБА_9 , він був напідпитку, агресивний, почав виясняти стосунки, замахнувся на дружину, тому вони поїхали звідти. Хвилин через 5-10 дружина зателефонувала ОСОБА_14 щоб дізнатися як вона, почули крики, вони повернулися до будинку, хвіртка була зачинена, тому вирішили обійти по городу. З будинку вибігла ОСОБА_14 , на обличчі були сліди побоїв. Викликали поліцію та відвезли потерпілу до лікарні.

Крім вищезазначених показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України при встановлених судом обставинах, підтверджується також іншими дослідженими судом наступними доказами.

Рапортом чергового відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 , відповідно до якого 25.12.2022 о 15:36 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 сильно побив її чоловік, ганяв з вилами, намагався вбити, вона втекла з хати, боса та гола;

висновком спеціаліста судово-медичного експерта №1778 від 26.12.2022 згідно якого у ОСОБА_5 виявлені ушкодження у вигляді синців обличчя з набряком м`яких тканин, лівого передпліччя, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий предмет. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки;

протоколом слідчого експерименту від 31.01.2023 року, відповідно до якого 25.12.2022 ОСОБА_5 приїхала додому за адресою АДРЕСА_2 , де знаходився її колишній чоловік, який був у стані алкогольного сп`яніння та агресивний. Останній почав провокувати конфлікт та замахнувся рукою зажатою в кулак на ОСОБА_5 , однак вдалося зупинити удар. Потім ОСОБА_17 нагнулася до взуття коли ОСОБА_9 знаходився позаду неї, він обома руками штовхнув ОСОБА_17 , після чого та впала обличчям на підлогу. В цей час ОСОБА_13 обійшов її та почав наносити їй удари ногою по лівому стегну. Далі ОСОБА_9 почав затягувати потерпілу в іншу кімнату. Штовхнувши її вона впала на спину, після чого, сівши на сідниці, вона намагалась встати, однак ОСОБА_9 підійшов до неї та почав наносити їй тілесні ушкодження правою рукою зажатою в кулак в область потилиці, вуха, не менше 5 ударів. У ОСОБА_17 в лівій кишені задзвонив телефон, остання намагалася лівою рукою взяти його, однак ОСОБА_9 сів зверху та при цьому кинувши ОСОБА_17 на підлогу своєю правою рукою тримав її ліву руку, а лівою рукою зажатою в кулак почав наносити останній тілесні ушкодження по обличчю потерпілої, наніс не менше 10 ударів;

висновком експерта №144 від 31.01.2022 згідно якого у ОСОБА_5 малися синці навколо правого ока з розповсюдженням на виличну область, на правій щоці, по зовнішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя. Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом удар (удар-стиснення). За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки;

висновком експерта №145 від 31.01.2022 згідно якого у ОСОБА_5 малися синці навколо правого ока з розповсюдженням на виличну область, на правій щоці, по зовнішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя. Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом удар (удар-стиснення). У потерпілої малися ділянки прикладання фізичної сили в обличчя та ліве передпліччя. Виникнення всіх тілесних ушкоджень при одноразовому падінні з висоти власного зросту виключається. Давність виявлених ушкоджень може відповідати 25.12.2022. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки;

протоколом огляду від 23.03.2023, відповідно до якого в приміщенні ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області було оглянуто телефон потерпілої ОСОБА_5 марки Samsung, в галереї якого наявний відеозапис, де візуально чорний екран, та чутно голос чоловіка, що начебто наносить удари жінці.

У відповідності до ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному й неупередженому досліджені вказаних вище доказів, які були надані сторонами, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Не визнання вини суд розцінює, як спосіб захисту обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, раніше не судимий, не працює, утриманців не має, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати в межах санкції ч. 1 с. 125 КК України у виді громадських робіт.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

В рамках даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого завданої моральної шкоди в сумі 40 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпіла зазнала моральних страждань, які вона оцінює в сумі 40 000,00 грн. Моральну шкоду обґрунтовує нервовими переживаннями, емоційними стресами, фізичному болі і страху, які вона перенесла з вини обвинуваченого. Через нанесення їй тілесних ушкоджень було порушено її звичний спосіб життя, змушена була проживати у сусідів, соромно було вийти на вулицю через багаточисельні синці та набряки на обличчі. Також вона зазнала психічного перенавантаження, що призвело до перебування у постійному стресовому стані, відчуває нервове напруження, тривожний та пригнічений стан, змушена відвідувати психолога.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд, приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року та №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності , інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.

Так, враховуючи принцип справедливості та розумності, ступінь вини обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також покази потерпілої в судовому засіданні щодо завданої їй шкоди та обсягу душевних переживань, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог цивільного позивача в частині відшкодування завданої моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Речовий доказ оптичний диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1