В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1231/23

Провадження № 1-кп/348/266/23

27 вересня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження за №0000129 від 28 березня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Харків Харківської області, громадянки України, українки, яка має вищу освіту, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, працює заступником директора з навчально-виховної роботи у Комунальному закладі "Харківська гімназія №127 Харківської міської ради", фактично проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 статтею 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, який продовжено Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 на 90 діб, вчинила умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 11.03.2023 о 15 год. 55 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , в якому здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , побачила на стелажі парфумовану воду марки «La Rive Moon» (об`ємом 75 мл). В цей час у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо, бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрала із стелажу у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » парфумовану воду марки «La Rive Moon» (об`ємом 75 мл).

Після вчинення злочину ОСОБА_3 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ФОП ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 300 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26.03.2023 о 16 год. 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , в якому з 22.03.2023 господарську діяльність здійснює фізична особа підприємець ОСОБА_6 , побачила на стелажі парфумовану воду марки «La Rive MISS DREAM» (об`ємом 100 мл). В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний і суспільно | небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрала із стелажу у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » парфумовану воду марки «La Rive MISS DREAM» (об`ємом 100 мл). Після вчинення злочину ОСОБА_3 , покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 320 гривень.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

3. Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю.

Суду пояснила, що дійсно 11.03.2023 вона зайшла у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , взяла з полку парфумовану воду марки «La Rive Moon», поклала в свою сумку, вийшла з магазину і не розрахувалась за товар, пішла додому.

Після чого, 26.03.2023 повторила всі дії, знову прийшла у цей же магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де з полки взяла парфумовану воду поклала в свою сумку, на касі розрахувалась за інший товар, вийшла з магазину і пішла додому.

Через деякий час до неї додому прийшли з поліції, яким вона добровільно віддала викрадений товар з магазину.

Обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення щиро покаялася, в м.Надвірній перебувала разом із дитиною тимчасово як внутрішньо-переміщена особа, оскільки за місцем її проживання і роботи в м.Харків були вибухи ракет. Вона має дитину і роботу в м.Харків, повернулась до нормального життя, запевнила суд, що подібного більше не повторить, їй стидно за свій вчинок (плаче), просить суворо її не карати.

Свої дії обвинувачена мотивувала тим, що вона через брак коштів не могла собі дозволити парфуми, які збиралась подарувати. Ці улюблені парфуми її дочки.

Також обвинувачена пояснила, що має вищу педагогічну освіту, на даний час вона офіційно працевлаштована у КЗ «Харківська гімназія №127», має постійний дохід і на утриманні має дитину, своє матеріальне становище оцінює як задовільне, за станом здоров`я має ступень втрати працездатності - 10% внаслідок виробничої травми, отримує соціальну допомогу, викрадене майно повернуто власнику.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Прокурор у судовому засіданні, враховуючи повне визнання винуватості обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, просив розглянути справу у спрощеному порядку відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Після роз`яснення стороні захисту положень ч.3 ст.349 КПК України, в тому числі, що вона буде позбавлена права оскаржити обставини в апеляційному порядку, які ніким не оспорюються у даному кримінальному провадженні, обвинувачена у судовому засіданні вважала можливим проводити розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку, положення ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Представник потерпілих ФОП ОСОБА_5 і ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, від неї поступила заява, в якій вона просить справу слухати в її відсутності. Цивільний позов заявлятись не буде, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор і потерпілі також не оспорювала фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК і обмежено допитом обвинуваченої, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої та дослідженням матеріалів про речові докази і процесуальні витрати.

Так, парфумована вода марки «La Rive Moon» (об`ємом 75 мл), і парфумована вода марки «La Rive MISS DREAM» (об`ємом 100 мл), які добровільно видані ОСОБА_3 , постановою слідчого визнані речовими доказами у справі.

Також в судовому засіданні були досліджені матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила, що саме вона двічі в різні дні викрала парфумовану воду з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в м. Надвірна, яка належить потерпілім ФОП ОСОБА_5 і ФОП ОСОБА_6 , за вказаних в обвинувальному акті обставинах, і беззаперечно визнала свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Покази обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ її вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового розгляду доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_3 вчинила крадіжку повторно, в умовах воєнного стану, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч.4 ст.185 КК.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст..66 КК України суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Суд вважає необхідним вимушену зміну місця проживання, тимчасове припинення трудової діяльності за основним місцем роботи, переїзд на нове місце проживання через воєнний стан як внутрішньо переміщеної особи, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, в сукупності, а також усунення заподіяної злочином шкоди шляхом повернення викраденого майна на підставі ч.2 ст.66 КК України, визнати обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , оскільки зазначені обставини знижують суспільно небезпечний рівень злочину та особистості обвинуваченої.

При цьому судом враховується роз`яснення, які викладені у Постанові Пленуму 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (пункти 4,5) про те, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю

самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що неї відповідно до кваліфікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК) вчинений тяжкий злочин.

Визначаючи міру покарання суд також враховує, що обвинуваченою вчинене закінчене умисне кримінальне правопорушення, суспільна небезпечність якого полягає в посяганні на право власності людини, що спричиняє їй шкоду.

Суд також враховує, що вчинено два епізоди злочинного діяння, та наслідки злочину, отже заподіяна злочином шкода у подальшому усунута шляхом повернення викраденого майна і добровільним відшкодуванням заподіяної шкоди.

З даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 випливає, що вона має визначене і постійне місце проживання, за місцем проживання і роботи характеризується добре, працездатна, однак за станом здоров`я має 10 % втрати працездатності внаслідок виробничої травм, на обліку у психіатричному і наркологічному кабінетах не перебуває, за соціальними зв`язками: розлучена, має двох дітей, в тому числі на утриманні неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з нею і є студентом Харківського фахового вищого коледжу мистецтв. Суд також враховує, що обвинувачена офіційно працевлаштована, має постійний і стабільний дохід, отримує мінімальну заробітну плату, раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно висновків досудової доповіді у обвинуваченої середній ризик вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільств, а тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Зазначений висновок органу пробації є обґрунтованим з підстав наведених у ньому, орган пробації в повному обсязі дослідив особу обвинуваченого ОСОБА_3 та дав мотивований висновок оцінки особи та ризиків, підстав для відхилення такого висновку не встановлено.

З урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченої, що вона в цілому по матеріалах справи характеризуються позитивно, враховуючи її відношення до вчиненого злочину, розкаяння, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, особисті обставини, що вплинули на обвинувачену, зокрема вимушений переїзд в іншу місцевість через воєнний стан, усунення заподіяної злочином шкоди шляхом повернення викраденого майна потерпілим, відсутність у потерпілих претензій до обвинуваченої, суд, керуючись ст.ст.65-67 КК України, знаходить можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства.

Також суд враховує й те, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 отримали кваліфікацію як тяжкий злочин тільки за ознакою його вчинення "в умовах воєнного стану", при цьому обстановка, в якій вона вчинила злочин, не характеризувалась, як така що пов`язана з воєнними діями або він використав умови воєнного стану при його вчиненні (крадіжка в зоні проведення активних бойових дій, тощо). За умови відсутності воєнного стану її дії охоплювались би ч.2 ст.185 КК України, що є нетяжким злочином.

Разом з тим, врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , зокрема, її щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, вимушену зміну місця проживання, тимчасове припинення трудової діяльності за основним місцем роботи, переїзд на нове місце проживання через воєнний стан як внутрішньо переміщеної особи, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, в сукупності, а також усунення заподіяної злочином шкоди шляхом повернення викраденого майна, відсутність претензій зі сторони потерпілих, а також притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності вперше, суд дійшов до висновку, що зазначені обставини в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь суспільної небезпечності особи винного і вчиненого нею злочину за ч.4 ст.185 КК і дають можливість застосувати до обвинуваченої положення ст. 69 КК та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК у виді обмеження волі строком на два роки, оскільки виправлення засудженої можливе із застосуванням іншого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 185 КК, що ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання та є достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості злочину, скоєного ОСОБА_3 , дані про її особу, а також враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд, керуючись ст.ст.75,76 КК, прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням на певний строк.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На досудовому розслідуванні обвинуваченому запобіжний захід не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_3 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов`язавши її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: парфумована вода марки «La Rive Moon» (об`ємом 75 мл), який знаходиться на зберіганні в Надвірнянському РВП ГУНП в Івано-Франківські області повернути власнику майна - ФОП ОСОБА_5

парфумована вода марки «La Rive MISS DREAM» (об`ємом 100 мл), який знаходиться на зберіганні в Надвірнянському РВП ГУНП в Івано-Франківські області повернути власнику майна - ФОП ОСОБА_6

диски із відеозаписом з відеокамери, які розташовані у приміщенні закладу громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000275.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1