У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у об`єднаному кримінальному провадженні за №0000356 від 20 листопада 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 305 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2024 року заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у об`єднаному кримінальному провадженні №0000356 від 20 листопада 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 305 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 31.01.2023 та 25.07.2023 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час групою осіб, з корисливим умислом на незаконне придбання, зберігання, з метою збуту психотропних речовин мешканцям Закарпатської області, із метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 за № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 за № 770, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, здійснив незаконне придбання у невстановленої досудовим розслідуванням особи сімнадцять згортків фольги із кристалічною речовиною білого кольору, в двох із яких містилась психотропна речовина - метамфетамін, масою 0,1810 г, та один поліетиленовий пакет із залишками речовини рослинного походження, які в подальшому усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно зберігав з метою збуту до 06 год 28 хв 12.12.2023 за місцем свого фактичного проживання, а саме в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , які були виявлені та вилучені працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку.

12.12.2023 о 09 год. 23 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мукачево, Закарпатської області, громадянин України, фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , затриманий в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

12.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом проведення обшуку від 12.12.2023, висновком експерта від 12.12.2023, вироками Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2023, 25.07.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №358790122 від 18.12.2023 за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної сумісної власності нерухомого майна зареєстровано на домоволодіння АДРЕСА_1 від 23.01.2006 року, спільно із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Слідчий зазначає, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування необхідно накласти арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 в частині спільної сумісної власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою можливості конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації майна особи.

Разом з цим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за тяжкістю покарання, яке йому загрожує, по статті 307 частини 2 Кримінального кодексу, передбачає позбавленням волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна.

А тому, враховуючи що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим виникає необхідність у арешті даних речей з метою можливості конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації майна особи, в разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи вищевикладене орган досудового розслідування просить накласти арешт на права відчуження, розпорядження майном, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 в частині спільної сумісної власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою можливості подальшої конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації майна особи, в разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Розгляд клопотання прошу провести без повідомлення підозрюваного, щодо якого здійснюється провадження та його захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав клопотання, згідно якого розгляд справи просить провести без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне провести розгляд даного клопотання без виклику особи, у володінні якої воно знаходяться..

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено у ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 20.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовку до вчинення кримінальних правопорушень.

12.12.2023 року о 09 год. 23 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

12.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

За ухвалою від 14.12.2023 року слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області застосовано до підозрюваного громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 08 лютого 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки №358790122 від 18.12.2023 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , спільно із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно бере до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_5 є співвласником зазначеного в клопотанні майна, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та згідно санкції цієї статті, в разі визнання його винним, тягне за собою відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

За таких обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту.

Що ж стосується накладення арешту з метою спеціальної конфіскації, то слідчий суддя вважає, що таке майно не підпадає під ознаки ст. 96-2 КК України, якою передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Дане майно було набуте у 2006 році, коли підозрюваному було 12 років, відтак в задоволенні клопотання в частині спеціальної конфіскації майна особи слід відмовити.

Відтак, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення можливості призначення покарання у вигляді конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, а тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із заборонною його відчуження, розпорядження, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , в частині спільної сумісної власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою можливості подальшої конфіскації майна як виду покарання в разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1