Справа № 496/7502/23
Провадження № 1-кс/496/2280/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000382 від 28.10.2023 року, за ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду із вказаним клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що 27.10.2023 р. до ЧЧ Одеського РУП№2 надійшло телефоне повідомлення зі спец-лінії 102 про те, що 27.10.2023 р. о 12:30 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою безперешкодного перетину державного кордону, працівникам ДПСУ пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 01.02.2023 р. та довідку ВЛК № 212 від 13.10.2023 р. видані Київським РТІДК та ЄІ І, на своє ім`я з явними ознаками підробки (ЄО-17220).

Даний факт був зареєстрований в ЄО Одеського РУН №2 Одеської області №17220 від 27.10.2023 р. та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382 від 28.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

В період з 15.51 год. по 15.57 год. 27.10.2023 слідчим СВ ОРУГІ №2 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 проведено огляд місця події за адресою: с. Маяки, ПТІ «Маяки», автодорога Одеса-Рені, в ході якого виявлені та вилучені тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 01.02.2023 р. на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку ВЛК № 212 від 13.10.2023 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , які запаковано до сейф-пакету НПУ INZ22066678. З показань ОСОБА_8 , співробітника ДПСУ, встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження паспортного контролю пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали явні ознаки підроблення. Надалі, з метою перевірки вказаних фактів, зв`язались з ІНФОРМАЦІЯ_4 , представники якого підтвердили той факт, що зазначені документи ОСОБА_3 не видавались.

Враховуючи, що на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення, зберігає на собі його сліди, тобто, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт.

Прохальна частина клопотання містить заяву про розгляд клопотання без участі дізнавача та прокурора. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Представник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання, та просив відмовити в його задоволенні, оскільки отримав відповідь на адвокатський запит від ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно якого, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім?я ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 від 01.02.2023 року, ІНФОРМАЦІЯ_6 видавалось. За результатами медичного огляду військово-лікарської комісії військовозобов`язаний ОСОБА_3 був визнаний непридатний до військової служби.

Вивчивши матеріали клопотання дізнавача, заперечення адвоката ОСОБА_4 , суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як підставу та мету арешту вилученого посвідчення, дізнавачем визначено, що воно необхідно для збереження речового доказу. Одночасно з цим, дізнавачем не надано доказів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.4 КК України.

Відповідно пояснень свідка співробітника ДПСУ ОСОБА_8 , він встановив, що громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження паспортного контролю пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали явні ознаки підроблення. Надалі, з метою перевірки вказаних фактів, зв`язались з ІНФОРМАЦІЯ_4 , представники якого підтвердили той факт, що зазначені документи ОСОБА_3 не видавались. Однак суд зазначає, що при цьому до матеріалів клопотання, доказів (витягу, відповіді, запиту тощо) на підтвердження цієї обставини не додано.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Крім цього, в удовому засіданні досліджено відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_5 № 8771 від 30.10.2023 року відповідно якої, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім?я ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 від 01.02.2023 року, ІНФОРМАЦІЯ_6 видавалось. За результатами медичного огляду військово-лікарської комісії військовозобов`язаний ОСОБА_3 був визнаний непридатний до військової служби.

З огляду на вищевказане, слідчий суддя вважає, що вилучені в ході огляду посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 01.02.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку ВЛК №212 від 13.10.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданні ІНФОРМАЦІЯ_3 , які 27.10.2023 року не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскільки дізнавачем та прокурором не доведено правову підставу для їх арешту та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а отже і не доведено необхідність такого арешту, виходячи з чого клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна залишити без задоволення.

Негайно повернути ОСОБА_3 , посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 01.02.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку ВЛК №212 від 13.10.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданні ІНФОРМАЦІЯ_3 , які 27.10.2023 року, вилучені в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки ПП «Маяки».

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12:00 годинні 03 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1