У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000312 від 07 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000312 від 07 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що Солом`янським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000312 від 07 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Досудове розслідування здійснюється з огляду на можливі дії ОСОБА_4 щодо привласнення майна ТОВ «АМАЙНД» та невиплаті йому, як учаснику ТОВ «АМАЙНД», дивідендів.

Зазначає, що 27 вересня 2017 року придбав у ОСОБА_5 частку у статутному капіталі ТОВ «Гартен-Консалтинг» в розмірі 33%.

Крім того, 12 квітня 2019 року придбав у ОСОБА_5 частку у статутному капіталі ТОВ «Гартен-Консалтинг» в розмірі 17 %.

Таким чином, розмір його частки у статутному капіталі ТОВ «Гартен-Консалтинг» становить 50 %.

28 січня 2020 року відбулись загальні збори учасників ТОВ «Гартен-Консалтинг», на яких було вирішено змінити назву товариства на ТОВ «Амайнд».

Наголошуючи на тому, що у нього відсутній доступ до фінансових показників товариства та відмічаючи на неможливості його участі в подальшій операційній діяльності товариства, виявив з відкритих джерел, що дохід від укладання договорів за результатами проведення державних закупівель за 2022 рік склав всього 7,1 мнл. гр., що у 25 разів менше, ніж за попередні аналогічні періоди.

Проаналізувавши інформацію з відкритих джерел, дізнався, що влітку 2022 року, а саме 21 червня 2022 року, Господарським судом м. Києва було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Амайнд» (справа №910/953/22).

Тобто через 6 місяців після отримання прибутку в розмірі 240 млн. гр. компанія стає банкрутом.

Зауважує, що діяльність ОСОБА_4 , як директора товариства, який мав всі повноваження щодо укладання договорів та розпоряджання коштами товариства, а також при наявності в нього доступу до інформації та контролю розмірів видатків товариства, привела ТОВ «АМАЙНД» до банкрутства.

Крім того, вважає, що за допомогою ТОВ «ГІПЕР АЙТІ» ОСОБА_4 здійснював виведення коштів з рахунків ТОВ «АМАЙНД», позбавивши його, як співвласника даного товариства, 50% прибутку.

Оскільки відбувається відчуження майна ТОВ «АМАЙНД», з метою збереження речових доказів, а також відшкодування йому, як учаснику, шкоди, завданої незаконними діями ОСОБА_4 , вважає, що є всі підстави для накладення арешту.

У судові засідання заявник не з`явився. Про місце, дату і час розкляду клопотання повідомлявся належним чином.

Слідчий у судове засідання також не з`явився.

Представник ТОВ «АМАЙНД» у судове засідання також не з`явився.Про місце, дату і час розкляду клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя не знаходить підстав для накладення арешту, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

За змістом ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

В ч.1 ст.173 КПК України зазначено, що відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З точки зору закону при вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати наступне:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України;

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК);

4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК);

5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК);

6) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

7) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Разом з тим, до клопотання про накладення арешту витяг з ЄРДР долучено не було, будь яких відомостей про рух досудового розслідування заявник також не надав.

Клопотання призначалося до розгляду тричі.

Заявник, не цікавлячись розгляду клопотання в суді, не демонструє готовності до його розгляду.

Будучи належним чином повідомленим про час розгляду клопотання, заяв і клопотань до суду не подавав.

Зі змісту клопотання вбачається, що між заявником та ТОВ «АМАЙНД» виникли господарські правовідносини щодо нарахування та виплати дивідендів, зменшення активів ТОВ «АМАЙНД» та банкрутства останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Також, серед визначених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову, передбачено і накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Таким чином, з метою захисту своїх прав та інтересів заявник має право звернутися за захистом до відповідного господарського суду, у тому числі у порядку статті 136 ГПК України із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу.

У зв`язку із цим, слідчий суддя приходить до висновку, що під час розгляду клопотання цивільним позивачем не доведено необхідність такого арешту в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням приведеного вище під стави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000312 від 07 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1