Справа № 562/602/23
У Х В А Л А

іменем України

03.11.2023 року слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.08.2023 внесеного до ЄРДР за № 0000069, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - скаржник) звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 19 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; зобов`язати слідчого поновити кримінальне провадження № 0000069 від 19 лютого 2023 року за заявою ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги зазначає, що 18 лютого 2023 року невідома особа здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 28900 грн., наявних на банківській карті АТ «Ощодбанк», відкритої на ім`я ОСОБА_3 .

18.09.2023 адвокатом ОСОБА_4 отримано відповідь на адвокатський запит від приватного виконавця ОСОБА_5 . Згідно якої, на виконанні у приватного виконавця перебувають два виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 . По виконавчому провадженню № 68486851 з боржника стягнуто 10214,53 грн. ОСОБА_3 подано заяву про закриття кримінального провадження. Після подання вказаної заяви, йому стало відомо, що стягнення грошових коштів приватним виконавцем ОСОБА_6 здійснювалось за виконавчим провадженням іншої особи. Заявник звернувся до Острозького районного суду Рівненської області з позовами про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. На підставі викладеного, скаржник просить оскаржувану постанову скасувати.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_4 направив до суду заяву від 03.11.2023, в якій просив здійснювати розгляд зазначеної скарги без його участі, доводи скарги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилася. Водночас, направила до суду заяву, в якій просить розглянути скаргу без її участі, просила відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, положення ч.3ст.306КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю осіб, які не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 від 31.08.2023 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строку її подання слідчим суддею не встановлено.

В постанові про закриття кримінального провадження від 31.08.2023 зазначено, що відповідно до протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_3 від 30.08.23 встановлено, що 18.02.2023 він звернувся із письмовою заявою до відділення поліції № 6 по факту списання з його банківської карти грошових коштів за невідомих для ОСОБА_3 обставин. Так, в подальшому, ОСОБА_3 стало відомо що грошові кошти були списані з його банківської карти приватним виконавцем ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 повторно звернувся з заявою до відділення поліції № 6 щодо закриття даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 не бажає бути учасником кримінального провадження. Зокрема, ОСОБА_3 після того, як йому стало відомо, що грошові кошти були списані приватним виконавцем, по даному факту звернувся до Острозького районного суду Рівненської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. ОСОБА_3 вказує, що в подальшому буде вирішувати дане питання в порядку цивільного судочинства.

30.08.2023 ОСОБА_3 звернувся до відділення поліції № 6 Рівненського РУП ГУП в Рівненській області із заявою в якій просить закрити кримінальне провадження по факту списання грошових коштів з його банківської карти, учасником кримінального процесу бути не бажає, претензій ні до кого не має.

Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 03.08.2023 № 172 встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 71439600 з примусового виконання листа № 559/1067/22 від 11.01.2023 про стягнення заборгованості із ОСОБА_3 на користь ТОВ «Будинок комфорту». Приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Грошові кошти були розподілені відповідно до ст.45-56 Закону України «Про виконавче провадження» та перераховані стягувачу для погашення заборгованості.

Об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України є таємне викрадення чужого майна, що здійснюється з корисливим мотивом, з метою власного збагачення винної особи або збагачення третіх осіб.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України - таємного викрадення чужого майна.

Враховуючи вказані обставини, в даному випадку виник майновий спір.

Крім того, до скарги були надані копії матеріалів виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з висновками слідчого про наявність майнового спору щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на підставі виконавчих написів, який вирішується в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення вказаної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 22, 26, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.08.2023 внесеного до ЄРДР за № 0000069 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_8