Єдиний унікальний номер 205/9238/23
1-кп/205/1014/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши під час підготовчого судового засідання в місті Дніпро в залі суду кримінальне провадження № 0003239 відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 дії якого кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту, 21 серпня 2023 року о 07:20 годині, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , рухався в Новокодацькому районі міста Дніпра по вулиці Щепкіна збоку вулиці Камчатської в напрямку вулиці Гомельської.

Під час руху ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вулиці Щепкіна, справа наліво за напрямком його руху, не вжив заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, продовжив рух та на перехресті з вулицею Чечелівською скоїв наїзд на останнього.

Своїми діями ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , знаходиться у причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла: ділянки осаднення в скронево-тім`яній області по центру з переходом дещо ліворуч, закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому лівої ключиці з задовільним стоянням уламків, семи саден на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівок 3-5-ї п`ясних кісток та на задньо-внутрішній поверхні лівого променево-запясткового суглобу, закритого чрезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому внутрішнього виростку лівої великогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Таким чином ОСОБА_3 будучи особою, яка керує транспортним засобом ,обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тоб то у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження з огляду на те, що він повністю визнає свою вину у інкримінованому кримінальному проступку, щиросердно розкаюється у вчиненому та примирився з потерпілим. Також пояснив, що обізнаний про встановлені законом наслідки примирення із потерпілим у кримінальному провадженні, проти яких не заперечує.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в зв`язку з примиренням з обвинуваченим, оскільки вони дійшли згоди з ОСОБА_3 з приводу скоєного кримінального проступку. Також пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має і йому зрозумілі правові наслідки примирення у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , вислухавши думку потерпілого ОСОБА_5 , прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, приходить до висновку, що існують достатні підстави, передбачені чинним КПК України, для закриття провадження у вказаному кримінальному провадженні в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За таких обставин підстава для звільнення особи від кримінальної відповідальності містить два складових елементи, взятих у своїй єдності, а саме: примирення особи, яка вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього злочину та відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відсутність хоча б одного із зазначених елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України.

Примирення це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру.

Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Одною з основних умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це скоєння кримінального правопорушення особою вперше.

Як вбачається з обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий до кримінальної відповідальності притягається у перше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився з потерпілим, потерпілий притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Умовою яка виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно висновку КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спьяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4365 від 29 серпня 2023 року, у ОСОБА_3 , під час проходження медичного огляду 21 серпня 2023 року, ознак спьяніння не виявлено.

За змістом ст. ст. 44, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України - є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушнення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , підтримане потерпілим ОСОБА_5 про примирення та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України). Оскільки ст.126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС прийшла до висновку, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Окрім того, закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав і застосування м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертиз. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №449/1689/19.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 25 серпня 2023 року за № СЕ-19/104-23/29447-ІТ) в сумі 1912,00 гривень.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0003239 від 21 серпня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової авто технічної експертизи (висновок від 25 серпня 2023 року за № СЕ-19/104-23/29447-ІТ) в розмірі 1912,00 гривень.

Речові докази :

- Автомобіль ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було передано на зберігання ОСОБА_3 залишити в його розпорядженні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1