Справа № 736/2325/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/183/24
Категорія - ч.1 ст. 115 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Корюківським районним судом Чернігівської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 90000544 від 07 липня 2023 року, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2023 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стромихино Івановського району Івановської області російської федерації, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, вдівця, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24 листопада 2020 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднане нев ідбуте покарання за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2020 року та остаточно за сукупністю вироків призначене покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 84 535,4 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

Судом ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що у світлу пору доби, у жовтні 2022 року, більш точних дати та часу органом досудового розслідування та в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у веранді будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи виниклий злочинний намір, спрямований на умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті останнього та бажаючи їх настання, з особистих неприязних мотивів, лезом кухонного ножа, який тримав у своїй руці, завдав не менше чотирьох різаних поранень шиї з ушкодженням трахеї та великих судин, від яких потерпілий ОСОБА_10 помер на місці події.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання просить змінити, через його явну несправедливість, суворість та невідповідність особі засудженого та встановленим обставинам скоєння кримінального правопорушення, за результатами апеляційного розгляду виключити з вироку обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочину, за ч. 1 ст. 115 КК України призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2020 року та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Аргументує тим, що при призначенні покарання суд не в повній врахував, що після скоєння кримінального правопорушення, усвідомивши неправомірність своєї поведінки, ОСОБА_8 надавав органам досудового розслідування допомогу в розкритті скоєного ним кримінального правопорушення, не відмовився від дачі показань, а навпаки, своїми показаннями допоміг органам досудового розслідування встановити всі обставини вчинення кримінального правопорушення, саме завдяки показанням обвинуваченого було виявлене місцезнаходження тіла вбитого, яке було вилучене і направлене для проведення експертиз. При цьому, ОСОБА_8 щиросердно розкаявся у вчиненому та повністю визнав свою вину, надав щирі та детальні показання під час проведення всіх слідчих дій за його участі, та в ході судового розгляду в суді першої інстанції.

Захисник переконаний, що така поведінка ОСОБА_8 свідчить про його активне сприяння розкриттю злочину та про щире каяття, що є обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, але дані обставини не були в повній мірі враховані судом при призначенні покарання обвинуваченому, а активне сприяння розкриттю злочину взагалі не приймалось судом до уваги.

Просить врахувати, що в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що причиною вбивства була протиправна поведінка нетверезого потерпілого, який чіплявся до ОСОБА_8 та погрожував йому, не хотів виконувати прохання мешканців будинку покинути будинок. Така поведінка потерпілого розізлила обвинуваченого, тому він взяв кухонний ніж та наніс удар по горлу потерпілого.

За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується посередньо, є особою раніше судимою, притягувався до адміністративної відповідальності, не працює виключно тому, що в селі відсутня робота, його підзахисний мав тимчасові заробітки, страждає на психічне захворювання з приводу чого перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю синдром залежності від алкоголю», що не приймалось судом до уваги при призначенні покарання.

Просить також врахувати думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання.

Звертає увагу, що судом необґрунтовано врахована обтяжуюча вину ОСОБА_8 обставина - рецидив злочинів, адже така обставина не була встановлена органом досудового розслідування, вона не була зазначена прокурором в обвинувальному акті, а тому суд вийшов за межі своїх повноважень, обтяживши становище ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурору кримінальному провадженні також просить про зміну вироку суду через істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з вироку обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочинів.

Мотивує тим, що ухвалюючи судове рішення суд, на порушення вимог ст. 337 КПК України, вийшов за межі висунутого обвинувачення, визнавши обтяжуючою покарання ОСОБА_8 обставину - рецидив злочинів, яка не була вказана в обвинувальному акті та яка не впливає на вид та строк покарання.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив про виключення обставини, що обтяжує покарання, та про пом`якшення покарання, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора та захисника в частині виключення обставини, що обтяжує покарання, рецидив злочинів, заперечувала проти зниження строку покарання з огляду на вчинення вбивства на ґрунті зловживання спиртними напоями, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілому ОСОБА_10 , відповідають фактичним обставинам у кримінальному провадженні, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з їх класифікації, що передбачена норами ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета,спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо кримінальне правопорушення вчинене групою осіб характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Отже, справедливість розглядається як рівновага між вчиненим кримінальним правопорушенням і наслідками для особи, яка його вчинила, тобто між вчинком і покаранням.

На несправедливість призначеного вироком суду першої інстанції покарання має вказувати істотна (очевидна диспропорція (порушення рівноваги) між визначеним судом видом та розміром покарання, і видом та розміром покарання, яке б мало бути призначено, з урахуванням усіх обставин, що повинні враховуватись при призначенні покарання.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, яке той має відбувати реально, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до особливо тяжких злочинів, наслідки, які наступили внаслідок його дій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілої, дані про особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, дане кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком, за яким у разі порушення умов випробування повинен був відбувати 4 роки позбавлення волі.

Вказуючи на суворість та несправедливість призначеного судом покарання, захисник в апеляційній скарзі не наводить жодної обставини, яка б позитивно характеризувала ОСОБА_8 , не посилається на відомості про те, які ж дані про особу винного дають підстави стверджувати, що призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, буде достатнім для його виправлення.

Не приймаються до уваги і доводи сторони захисту про те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_8 було вчинене через неправомірну поведінку потерплого, адже спосіб, який обвинувачений обрав для того, щоб ОСОБА_11 залишив будинок, не відповідає поведінці потерпілого.

Крім того, версія сторони захисту щодо неправомірної поведінки ОСОБА_12 та показання свідка ОСОБА_13 в цій частині не співпадають, що ставить під сумнів їх вірогідність. До того ж, ні під час досудового розслідування, ні в ході судового розгляду не було встановлено, які саме дії потерпілого призвели до того, щоб обвинувачений використав для вирішення цього конфлікту ніж. Тим більше, що за встановленими обставинами, потерпілий стояв на веранді, спиною до обвинуваченого - отже, не чинив жодних неправомірних дій по відношенню до ОСОБА_8 , в цей час обвинувачений холоднокровно взяв ніж зі столу на кухні, вийшов на веранду та підступно завдав ззаду не менше чотирьох різаних ран по шиї потерпілому.

Навіть після того, як потерпілий впав, обвинувачений не усвідомив наслідків та тяжкість вчиненого, залишивши ОСОБА_10 лежати на веранді, після чого перетягнув його далі під паркан, де вбитий пролежав кілька днів, аж поки його не стали гризти собаки, і лише після цього він закопав потерпілого на території домогосподарства.

Отже, обвинувачений не усвідомив тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а зізнався у вбивсті лише після того, як до нього прийшли працівники поліції і у нього не залишалося вибору як зізнатися, оскільки під час обшуку господарства труп вбитого ОСОБА_10 більш вірогідно знайшли, а тому розповів про обставини вбивства, при цьому, намагаючись хоч якось виправдати свою поведінку.

Суд першої інстанції належним чином прийняв до уваги щирість каяття ОСОБА_8 та його активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, про які вказує захисник в апеляційній скарзі, однак, ці обставини не зменшують ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та холоднокровність його вчинення, аж настільки, щоб суд міг призначити ОСОБА_8 мінімально визначений законодавцем строк покарання за вбивство людини.

Закопавши труп потерпілого на території домогосподарства, де проживав, особисто ОСОБА_8 із зізнанням про вчинення вбивства до правоохоронних органів не звертався, він показав місце, де закопав тіло, коли поліція прийшла за місцем його проживання розшукувати потерпілого, що також було враховано судом при призначенні покарання.

Будучи особою працездатного віку, ОСОБА_8 не працює, не зайнятий іншою суспільно-корисною працею, офіційно не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, зловживає алкогольними напоями, перебуває на обліку у лікаря нарколога, як особа, яка має залежність від алкоголю, отже, як особистість, становить підвищену небезпеку для суспільства.

Зловживання спиртними напоями не може бути визнана психічним захворюванням, яке пом`якшує покарання обвинуваченому, як просить захисник. За лікуванням від алкоголізму ОСОБА_8 не звертався, зловживає спиртними напоями з власної волі і критично не оцінює свого такого способу життя.

Разом з тим, вказуючи у вироку на обтяжуючу обставину - рецидив злочинів, суд вийшов за межі висунутого органом досудового розслідування обвинувачення, як про це слушно зауважили прокурор та захисник в апеляційних скаргах.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за виключенням випадків, коли суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Аналіз змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України свідчить про те, що органом досудового розслідування за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні було встановлено лише одну обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд не мав законних підстав погіршувати становище обвинуваченого та визначати додаткову обтяжуючу покарання обставину, яка підлягає виключенню з вироку суду, але її виключення не впливає на призначену ОСОБА_8 судом першої інстанції міру покарання за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки строк покарання суд виходив з обставин вбивства, ставлення винного до своїх дій та його характеристики. При цьому, складаючи покарання за правилами ст. 71 КК України, за попереднім вироком з не відбутих чотирьох років позбавлення волі приєднав тільки два роки і за сукупністю вироків остаточне покарання визначив у виді 12 років позбавлення волі.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, при призначенні покарання суди мають враховувати обставини, встановлені у кожному конкретному провадженні, та дані про особу винного, які є суто індивідуальними та при однакових обставинах, за наявності даних про особу винного покарання буде різним, з огляду на те, чи зможе особа виправитись при призначенні їй більш м`якого покарання ніж позбавлення волі. У даному провадженні, за встановлених даних про особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про неможливість його виправлення при призначенні більш м`якого покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити, виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4