УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2023 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко Першотравневого району Донецької області, раніше неодноразово судимого,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2023 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років; за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 30.12.2022 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 18514 грн 10 коп.

Вирішено питання щодо арешту майна та речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції для призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений вважає вирок незаконним.

Зазначив, що активно сприяв досудовому розслідуванню, що є пом`якшуючою покарання обставиною. Під час судового розсліду щиро каявся, не намагався уникнути відповідальності за вчинені злочини. Вказує, що характеристика відносно нього необ`єктивна, оскільки він є біженцем, працював неофіційно, не зловживає спиртними напоями.

Зазначив, що у нього психологічна травма, а тому стверджує, що вчинив злочини в стані неосудності, і потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

29.12.2022 приблизно о 20:00 год. ОСОБА_6 перебував разом з ОСОБА_8 у парку «Дубки», що знаходиться біля перехрестя вулиць Троїцька та Новобузька в м. Миколаєві, де вони спільно вживали спиртні напої. Після спільного вжиття спиртного, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за взаємною згодою відбувся сексуальний контакт, у ході якого остання висловила невдоволення щодо дій ОСОБА_6 . З мотивів помсти за отриману образу, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, у ході розвитку зазначеного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 , шляхом спричинення тілесних ушкоджень та удушення останньої.

Відразу після цього, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння щодо посягання на життя іншої особи, передбачаючи наслідки у виді смерті потерпілої, свідомо припускаючи їх настання, наніс близько 5 ударів руками та ногами в область обличчя ОСОБА_9 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, саден на чолі справа, синців на повіках обох очей, в області лівої виличної кістки з переходом на праву щоку, на підборідді зліва, на зовнішній поверхні лівої вушної раковини в результаті чого остання втратила свідомість. У подальшому ОСОБА_6 стягнув з ОСОБА_8 її колготи, намотав їх на шию останньої та підвісив тіло ОСОБА_8 за її шию до дерева.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 , смерть ОСОБА_8 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї петлею, що підтверджується загально асфіктичними ознаками (крововиливи в слизову оболонку очей, на поверхні серця і легень, наявність темної рідкої крові в порожнинах серця), а також наявністю прижиттєвої майже горизонтальної переривчастої, незамкненої странгуляційної борозди на поверхні шиї (підтверджено даними судово-гістологічного дослідження).

Крім того, 30.12.2022 приблизно о 00:00 год. ОСОБА_6 діючи повторно, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" та згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", перебуваючи у парку «Дубки», що знаходиться біля перехрестя вулиць Троїцька та Новобузька в м. Миколаєві, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належні ОСОБА_8 два мобільні телефони марки «Nomi і188s», марки SONY з флеш-носієм марки «Kingston 8 Gb» та сім-карта ПрАТ «Водафон», загальною вартістю 552 грн 67 коп. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним:

- в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині та його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України;

- в крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, вчинене в умовах воєнного стану та його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_10 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Однак зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 стверджує про наявність у нього психологічної травми з дитинства, і в своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції зазначив, що, можливо, вчинив злочин у стані неосудності. За такого, просив вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді, під час якого провести психолого-психіатричну експертизу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при проведенні досудового розслідування, а також при розгляді в суді першої інстанції, не достатньо перевірені дані про особу обвинуваченого, зокрема, чи перебував ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра або у нарколога за місцем свого постійного проживання.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, стороною обвинувачення було призначено проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Проте, висновок цієї експертизи не був відкритий при проведенні досудового розслідування, та не наданий в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

За змістом ст.242 КПК України, обов`язковим є призначення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного (обвинуваченого) за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Отже, за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо осудності або обмеженої осудності обвинуваченого ОСОБА_6 , з огляду на зазначені вимоги закону, а також з урахуванням пояснень обвинуваченого в суді та наведених ним доводів в апеляційній скарзі щодо обставин вчиненого злочину, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні обов`язковим є призначення експертизи щодо визначення психічного стану обвинуваченого.

Відсутність висновку судово-психіатричної експертизи унеможливлює повне дослідження даних щодо особи обвинуваченого, оскільки при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не досліджено питання, чи страждав ОСОБА_6 на момент вчинення злочинів психічним розладом, чи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, чи на момент розгляду кримінального провадження страждає психічним розладом та чи може за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та керувати ними, чи потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку зазначене питання безпідставно залишилось поза увагою суду першої інстанції, що потягло неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до п. 1, 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тому, подана обвинуваченим ОСОБА_6 апеляційна скарга підлягає задоволенню, та слід призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з метою призначення у відношенні обвинуваченого судово-психіатриатричної експертизи.

У зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, судом апеляційної інстанції не перевіряються інші доводи апеляційної скарги. Але ж, під час нового розгляду належить ретельно перевірити усі доводи, наведені в апеляційній скарзі, надати на них вичерпну відповідь і ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та заявлені прокурором при обранні запобіжного заходу ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 26 листопада 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3