КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/584/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, безробітного, із середньою спеціальною освітою, учасника бойових дій, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості у відповідності до положень ст. 89 КК України,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , у відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням майнової шкоди 709 грн. 30 коп., в іншій частині цивільного позову відмовлено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 6 537грн. 60 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Кримінальне правопорушення вчинене при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , 08 лютого 2020 року, у період часу приблизно з 04 годині 00 хвилин до 05 години 30 хвилин, спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували на автозаправній станції «ОККО», розташованій по вул. Віктора Голого, 110, м. Знам`янка Кіровоградської області, де спільно вживали спиртні напої.

Перебуваючи у вказаному місці, приблизно о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , після зроблених декількох зауважень ОСОБА_10 з приводу його поведінки та виниклого внаслідок цього між ними конфлікту, сказав ОСОБА_10 , щоб він сідав до автомобіля ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, яким цього вечора користувався ОСОБА_8 , повідомивши ОСОБА_10 , що відвезе його до місця мешкання.

Приблизно о 05 годині 30 хвилин 08 лютого 2020 року, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , виїхавши від автозаправної станції «ОККО» на автомобілі ВАЗ 2101 зеленого кольору, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , попрямували до місця проживання ОСОБА_10 , - АДРЕСА_2 , при цьому по дорозі ОСОБА_8 продовжив робити ОСОБА_10 зауваження з приводу його неналежної поведінки.

Приїхавши до перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника у місті Знам`янка Кіровоградської області, ОСОБА_8 зупинив автомобіль поряд з житловим будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_3 , після чого разом з ОСОБА_10 вийшов з автомобіля, де у них на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_8 раптово виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 , тобто умисне протиправне заподіяння його смерті.

Реалізуючи даний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи на перехресті вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника в місті Знам`янка Кіровоградської області, ОСОБА_8 рукою наніс не менше одного удару в обличчя ОСОБА_10 , після чого діставши ніж, який мав при собі, наніс одного удару вказаним ножем в грудну клітину ОСОБА_10 .

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітки зліва, що продовжується в раневий канал, проникаючий в плевральну порожнину з пошкодженням серцевої сорочки і м`язу правого шлуночка серця, синця і садна на верхньому повіці правого ока, синця в лівій підочній ділянці, які, згідно із висновком судово-медичної експертизи № 15 від 05 березня 2020 року, відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя під час утворення, від яких на місці скоєння злочину настала смерть ОСОБА_10 .

Відповідно до вказаного висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та стала наслідком колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця, що спричинило крововилив в плевральні порожнини, ускладнившись гострою крововтратою.

В апеляційній скарзі адвокат, який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Судове слідство проведене однобічно, не об`єктивно із обвинувальним ухилом, висновки суду не ґрунтуються на повному та належному дослідженні сукупності доказів, не відповідають фактичним обставинам справи.

Проведеним судовим слідством встановлено. що у день події кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ряд інших осіб (свідків у кримінальному провадженні) відпочивали на автозаправній станції. вживаючи алкогольні напої. При цьому ОСОБА_8 алкогольні напої не вживав. ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та у відповідності до показань свідків у цьому стані мав агресивну, неадекватну поведінку, виражався нецензурною лайкою, провокував конфлікти, крім тог, свідки вказали, що у ОСОБА_10 був ніж, який застосовували, щоб різати закуску; натомість ОСОБА_8 поводив себе адекватно, спокійно, стримано, намагався заспокоїти потерпілого,

ОСОБА_8 у подальшому запропонував ОСОБА_10 підвезти того до дому, на що останній добровільно погодився.

Цей факт судом трактовано неправильного як те, що обвинувачений змусив ОСОБА_10 їхати з ним.

Дорогою додому ОСОБА_10 продовжив агресивно реагувати на зауваження ОСОБА_8 з приводу поведінки. Після того, як ОСОБА_8 зупинив автомобіль і ОСОБА_8 намагався поговорити із ОСОБА_10 з приводу того, щоб останній припинив випивати; вони вийшли із автомобіля, після чого ОСОБА_10 перший вдарив ОСОБА_8 по обличчю кулаком, а ОСОБА_8 побачив ніж у лівій руці ОСОБА_10 .

Поведінка ОСОБА_10 була провокативною.

Отже, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла бійка, внаслідок якої ОСОБА_8 вихопив ніж з рук ОСОБА_10 та з метою зупинити останнього наніс ножем один удар наосліп.

Сторона захисту зауважує, що ОСОБА_8 перебував у збудженому психоемоційному стані, не усвідомлював до кінця подій, не мав умислу вбивати ОСОБА_10 , тим більше, зважаючи, що ОСОБА_10 був його товаришем з дитинства; все сталось спонтанно.

Після чого, ОСОБА_8 , побачив, що ОСОБА_10 не розмовляє й у нього йде кров, намагався надати останньому допомогу й викликав «швидку допомогу».

Зазначає, що судом неправильно трактовано поведінку ОСОБА_8 зі слів свідка ОСОБА_14 : як агресивну , що обвинувачений тягав потерпілого, піднімав тіло, садив під колеса автомобіля, трусив його. Обвинувачений насправді дізнався про смерть ОСОБА_10 по приїзду у приймальний покій лікарні. ОСОБА_8 намагався реанімувати ОСОБА_10 , не усвідомлював, що ОСОБА_10 помер.

Захист вказує на відсутність суб`єктивної складової кримінального правопорушення, - відсутній умисел на вбивство. Вказане підтверджується доказами у кримінальному провадженні, зокрема, показаннями свідків.

В судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився адвокат ОСОБА_7 , будучи повідомленим належним чином про дату і час судового засідання (лист-повідомлення №389/1135/20/13289/2023 від 22.11.2023, довідка про доставку SMS, сформована електронною системою документообігу суду 22.11.2023 о 16:25:39, доставлено повідомлення 22.11.2023 о 16:51:35). Станом на час і дату початку судового засідання з апеляційного перегляду оскаржуваного вироку (11 година 00 хвилин 19.12.2023) клопотань або заяв від адвоката не надійшло, поважність причин неявки суду не повідомлена.

Згідно із ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 , який тримається під вартою, не висловив бажання брати участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, питання про погіршення становища обвинуваченого не порушується.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу сторони захисту, висловилась про законність вироку суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стороною захисту заперечується кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст. 115 КК України.

Колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України знайшла своє підтвердження.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та надав суду наступні показання.

З 07 на 08 лютого 2020 року, вночі, він разом з ОСОБА_10 , який вже був п`яний, виїхали додому з гаражу, де ремонтували машину. Зустріли хлопців ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , зупинились і домовились зустрітися на автозаправці «Окко». Цимбал та вказані хлопці були в стані алкогольного сп`яніння, особисто він був тверезий, алкоголь того вечора не вживав. Хлопці почали трохи «заводитись», оскільки ОСОБА_18 провокував конфлікт, він робив йому зауваження. Потім змусив його сісти в автомобіль, щоб відвезти його додому. По дорозі ОСОБА_10 грубив йому, він робив йому зауваження, спілкувались, розбирали ситуацію, що той неправильно себе поводив. На вулиці був сніг, слизько. Зрештою зупинилися. Він намагався розмовляти з ОСОБА_10 , щоб той перестав пити, почав нормально жити. Вони дружили з дитинства, навчалися в одному класі. ОСОБА_10 вскипів, сказав, що не хоче більше слухати. Вийшли з машини. ОСОБА_10 вдарив його по обличчю кулаком та він побачив, що в лівій руці ОСОБА_10 був ніж і вибив його з руки лівою ногою. Потім почав піднімати цей ніж, і в цей час ОСОБА_18 набіг на нього. Потім він ніж відкинув через верх. Не помітив кров, не зрозумів, що сталося, у ОСОБА_18 були відкриті очі. Потім побачив кров і викликав швидку. Після цього, повернувся, знайшов ніж, викинув його і повернувся в лікарню. Ніж лежав в автомобілі біля магнітофону та ОСОБА_10 його взяв. ОСОБА_10 сам наколовся на вістря ножа. У той час як він піднімав ніж з поверхні асфальту, останній на нього напоровся (навалився). Він не хотів вбивати ОСОБА_10 , все сталося спонтанно.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_8 винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів у справі, належно досліджених судом першої інстанції.

Як встановлено показаннями свідка ОСОБА_19 , наданими суду першої інстанції, у лютому 2020 року він з ОСОБА_15 і ОСОБА_20 відпочивали в кафе «Ті Аmо». Вийшли з кафе, під`їхали ОСОБА_21 і ОСОБА_18 . Всі разом поїхали на автозаправку «Окко» приблизно о 02 години 00 хвилин, там випивали. На « ОСОБА_22 » ОСОБА_21 не пив, а всі інші випивали, у тому числі ОСОБА_18 . Був ніж, різали закуску на капоті. Різав ОСОБА_18 . Потім ОСОБА_21 з ОСОБА_18 поїхали, ОСОБА_21 був за кермом. Цимбалу притаманна неадекватна, агресивна поведінка, він коли випивав ставав неврівноваженим. Під час їх відпочинку відкритих конфліктів не було, обстановка була не конфліктна, але трохи «під накалом» через поведінку ОСОБА_18 .

Відповідно до показань допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_23 у лютому 2020 року він з ОСОБА_17 і ОСОБА_20 відпочивали в кафе «Ті Аmо». Вийшли з кафе, під`їхали ОСОБА_21 і ОСОБА_18 . Всі разом поїхали на автозаправку «Окко» приблизно о 02 години 00 хвилин, там випивали. Сам ОСОБА_21 не пив, він був за кермом. ОСОБА_10 поводився агресивно, висловлював претензії, також провокував ОСОБА_8 . Зі сторони ОСОБА_8 агресії не було. Ножа свідок не бачив.

Згідно із показаннями свідка ОСОБА_13 , що він надав під час судового слідства суду першої інстанції: у лютому 2020 року він з ОСОБА_15 і ОСОБА_17 відпочивали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вийшли з кафе, під`їхали ОСОБА_21 і ОСОБА_18 . Всі разом поїхали на автозаправку «Окко» приблизно о 02 години 00 хвилин, там випивали. Рюма не пив. ОСОБА_10 поводився неадекватно, виражався нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_24 надав суду першої інстанції показання, у відповідності до яких він товаришував з ОСОБА_25 і ОСОБА_18 . Два роки тому в лютому Рюма подзвонив і сказав, що потрібно віддати ключі від квартири ОСОБА_18 . Зустрілись, він ті ключі віддав.

Як встановлено показаннями допитаної судом першої інстанції свідка ОСОБА_26 , яка є мешканкою третього поверху квартири АДРЕСА_4 , два роки тому, взимку в нічний час, точної дати не пам`ятає, почула шум, крик, хтось бився. Виглянула у вікно, вийшла на балкон, побачила, що стоїть швидка допомога, до якої заносили тіло. Ще там була зелена легкова машина. Коли від`їжджала швидка, хтось кричав: «Ти мене обманув».

Згідно із показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_27 , він пам`ятає, що два роки тому взимку чи на початку весни (тоді лежав сніг), точної дати не пам`ятає, приблизно о шостій ранку почув крик, просили викликати швидку. Перший хлопець другого намагався привести до тями, тер снігом. Вони були біля автомобіля. Він близько до них не підходив, десь був у двох метрах від них, дочекався швидку. Другий лежав обпершись на колесо автомобіля зі сторони водія, ознак життя не показував, ушкоджень його він не бачив. В якому стані був обвинувачений, сказати не може.

Свідок ОСОБА_28 , будучи допитаною судом першої інстанції, зазначила, що працювала диспетчером «швидкої допомоги». Пам`ятає, що зателефонував чоловік, повідомив, щось про поранення іншого чоловіка. З`ясувала адресу, направила бригаду. Це була нічна зміна, під ранок, до пів на шостої. Потім той чоловік ще декілька разів телефонував, наполягав на приїзді швидкої, бригада мабуть ще не доїхала. Він був емоційний, схвильований.

Свідок ОСОБА_14 , який надав показання під час судового слідства суду першої інстанції, вказав, що працює водієм «швидкої допомоги»; наприкінці зими-початку весни, вночі, приїхали за викликом. На місці був обвинувачений, він був агресивним, тягав потерпілого, піднімав тіло, садив під колесо авто, той падав, він піднімав його, трусив, не давав нормально підійти до потерпілого. «Швидка допомога» забрала потерпілого, хоч він був мертвим, з тої причини, що обвинувачений поводився агресивно. Обвинувачений також приїхав на приймальний покій та дізнався, що потерпілий помер.

Відповідно до показань, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції свідком ОСОБА_29 , він працює в комунальній службі; взимку, дати та часу він не пам`ятає, горнули на дорозі сніг. Стояв автомобіль «Жигулі», біля нього чоловіки. Візуально їх не пам`ятає. Обвинуваченого не впізнає. Прогорнули сніг і поїхали далі.

Аналогічні показання надані суду першої інстанції свідком ОСОБА_30 є аналогічними за змістом показанням свідка ОСОБА_29 , крім того свідок додав, що ні з потерпілим ні з обвинуваченим вони не знайомі. у день події бачив як зелені ОСОБА_31 виїхали з вул. Пролетарської на вул. Чайковського.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень доводиться рядом письмових доказів матеріалів кримінального провадження у сукупності досліджених судом першої інстанції, які судом визнані допустимими й належними, такими як от:

- рапорт помічника чергового Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_32 , відповідно до якого 08 лютого 2020 року о 06:16 надійшло повідомлення від фельдшера ШМД, про те, що отримавши виклик на вул. Грушевського о 05:30 год виявили чоловіка з проникаючим ножовим пораненням в грудну клітку без ознак життя, обставини не відомі. Свідок, який був поряд з пораненим в стані алкогольного сп`яніння поїхав автомобілем ВАЗ 2101 зеленого кольору, державний номер НОМЕР_3 (т.4 а.с. 3-6);

- карта виїзду швидкої медичної допомоги №938 від 08 лютого 2020 року та довідка КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф у Кіровоградській області» від 14 лютого 2020 року вбачається, що 08 лютого 2020 року о 05:50 год. зареєстровано виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги №938 за адресою: м. Знам`янка, вул. М. Грушевського, кафе «Казка». При приїзді бригади на місце виклику - перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінніка, на вулиці в положенні сидячи, спиною до автомобіля виявлений труп чоловіка, на вид 25 років, який був одягнений в зимову куртку чорного кольору та чорні штани. На виклик виїздила бригада у складі фельдшера ОСОБА_33 та водія ОСОБА_14 (т.4 а.с. 92,93);

-лікарське свідоцтво про смерть №3065/15, відповідно до якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смерть настала на вулиці М.Грушевського, біля кафе «Сказка». Причина смерті: напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Хвороба (патологічні стани), що призвели до смерті: гостра крововтрата. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкоджен6ням серця (т.4 а.с. 7-8);

- протокол огляду місця події від 08 лютого 2020 року, із фото таблицями до нього, згідно із якими під час проведення огляду місця події було оглянуто місце події ділянка проїжджої частини вул. Лінніка між будинками АДРЕСА_5 та №49 вул. Михайла Грушевського. Під час огляду місцевості виявлено сліди речовини бурого кольору. Від даних слідів РБК у напрямку будинку ведуть сліди протектору автомобіля дугоподібної форми, які у свою чергу знаходяться і на відмостці будинку АДРЕСА_6 . Поруч із даними слідами виявлено запальничку чорного кольору. Далі сліди протектору ведуть через проїжджу частину АДРЕСА_7 . Також дані сліди ведуть і на клумбу перед даними будинками. На початку слідів (перед виїздом на клумбу) виявлено скляну пляшку об`ємом 0,33 л. з надписом «Ром-Кола». При частковому знятті снігового покрову поруч із будинком №47 між слідами РБК та запальничкою виявлено недопалок. З місця події вилучено: сніг зі слідами РБК (два зразки); зафіксовані сліди протектору; пляшка скляна «Ром-Кола»; запальничка; недопалок (т.3 а.с.22-23,23-34);

- протокол огляду місця події від 08 лютого 2020 року, з таблицями ілюстрацій до нього, з яких вбачається, що в приміщенні моргу КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка Знам`янської міської ради було оглянуто труп ОСОБА_10 та одяг в який він був одягнений зі слідами пошкоджень та речовини бурого кольору (т.3 а.с. 35-39);

- протокол обшуку від 08 лютого 2020 року з таблицями ілюстрацій до нього, з яких вбачається, що в період часу з 10:35 год. до 11:42 год. 08 лютого 2020 року, проведено обшук автомобіля ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на відкритій ділянці місцевості, навпроти корпусу №2 КПН «Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенко», по вул. Гагаріна, 27 в м. Знам`янка Кіровоградської області. Під час обшуку автомобіля виявлено та вилучено: ПЕТ пляшку «Blak Energy Drink», футболку темно-зеленого кольору, гаманець чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2101 з 0130 КД, фрагмент чохла з верхньої частини керма, відео реєстратор з флеш-носієм, куртка темного кольору, чохол з заднього сидіння автомобіля, фрагмент чохла нижньої частини керма, три недопалки цигарки з попільнички автомобіля, ручка дверцят. Огляд автомобіля було здійснено в порядку, визначеному КПК, в подальшому санкціоновано ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2020 року в порядку ч.3 ст.233 КПК України (т.4 а.с. 41-42,43-52, 53-57);

- протокол огляду місця події від 08 лютого 2020 року, у відповідно до якого оглянуто квартиру АДРЕСА_8 (т.4 а.с.49-50, 51-57);

- протокол обшуку від 08 лютого 2020 року, згідно з яким на підставі ухвали слідчого судді від 10 лютого 2020 року, проведено обшук квартири по АДРЕСА_1 (т.4 а.с. 58-59, 60-62);

- протокол огляду місця події від 08 лютого 2020 року, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 на території навпроти будівлі за адресою: АДРЕСА_9 добровільно надав штани, кофту, куртку та кросівки чорного кольору (т. 4 а.с.63,64);

- протокол огляду місця події від 10 лютого 202 року, під час якого оглянуто гараж, який знаходиться на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_10 (т.4 а.с.65);

- протокол огляду предмету від 10 лютого 2020 року, під час якого оглянуто предмети: два змиви речовини бурого кольору, скляна пляшка «Ром-кола, запальничка, один недопалок, зрізи нігтьових пластин, куртка, кофта, футболка, ПЕТ пляшка «Black Energi Drink», футболка темно-зеленого кольору , чохол з заднього сидіння автомобіля, фрагмент чохла нижньої частини керма, три недопалка цигарки з попільнички автомобіля, ручка дверцят, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2101 З0130 КД (т.4 а.с. 66);

- протокол огляду предмету від 10 лютого 2020 року, під час якого оглянуто ДВД-диски надані ТОВ «АТБ-маркет», магазином «Меблі» (т.4 а.с.67);

- протокол огляду предмету від 10 лютого 2020 року, згідно з яким оглянуто ДВД-диск на якому маються відео файли з нагрудних камер відео спостереження працівників Знам`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, які прибули 08 лютого 2020 року на виклик про смерть ОСОБА_10 до КНП «Знам`янська міська лікарня ім..А.А. Лисенка». При огляді вказаних відеофайлів зроблено скріншоти вказаних з оглянутих відео файлів (т.4 а.с.68,69-80);

- довідка про опрацювання номерної інформації під час досудового розслідування кримінального провадження, згідно з якою проведено аналіз технічної інформації відносно СІМ82 та 50 (т.4 а.с. 85-90);

- протокол огляду предмета - ДВД диску наданого ПРАТ «ВФ Україна» (т.4 а.с. 91);

- протокол огляду предметів від 15 лютого 2020 року згідно з яким було оглянуто ДВД диск наданий КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», на якому маються файли виклику медичної допомоги 08 лютого 2020 року на перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінніка у м. Знам`янка Кіровоградської області (т.4 а.с. 94);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка водія КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф у Кіровоградській області» ОСОБА_14 , який на фотознімку під №2 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка перебувала біля автомобіля ВАЗ 2101 зеленого кольору та виявленого ними трупу, під час виїзду за викликом (т.4 а.с. 95,96).

- висновок експерта №15, складений лікарем судово-медичним експертом Олександрійського районного відділення КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОЗ Кіровоградської облдержадміністрації за результатами проведеної на підставі постанови слідчого від 08 лютого 2020 року, судово-медичної експертизи від 05 березня 2020 року, відповідно до якої на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , 1993 року народження, з урахуванням обставин справи, даних лабораторних методів дослідження, експерт прийшов до наступних підсумків. 1.При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а) рани грудної клітки зліва, що продовжується в рановий канал, проникаючий в плевральну порожнину з пошкодженням серцевої сорочки і м`язу правого шлуночка серця; б) синця і садна на верхньому повіці правого ока, синця в лівій підочній ділянці. 2.6. Проникаюче пошкодження на грудній клітці зліва спричинено при життєво дією плоского односторонньо-гострого колючо-ріжучого предмету, яким може бути ніж маючий вістря, обух і лезо з максимальною шириною клинка на рівні занурення в тіло близько 2,0 см, довжиною близько 10,5 см, про що свідчать веретеноподібна рана на шкірі, один гострий, другий закруглений кінець, рівні краї рани, наявність ранового каналу, перевага довжини ранового каналу над довжиною рани на шкірі. Направлення ранового каналу зліва направо, з переду назад, зверху до низу. Синець і садно на верхньому повіці правого ока, синець в лівій підочній ділянці утворились від дії тупого(их) предмету (ів). 3.Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_10 , а саме проникаюче пошкодження на грудній клітці зліва з пошкодженнями перикарду, серця утворилися від одної травматичної дії колюче-ріжучого предмету; синець, садно на верхньому повіці правого ока і синець в лівій підочній ділянці утворились від 2-х травматичних дій тупого(их) предмету(ів). 4.У момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 міг знаходитись в самому різному положенні по відношенню до травмуючого предмету і особи, яка наносила пошкодження. 5. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 на тілі слідів характерних для падіння з положення стоячи на плоскість чи виступаючі предмети, слідів боротьби та самооборони, не виявлено. 7.Тілесні ушкодження, які мають місце на тілі ОСОБА_10 утворилися за невеликий проміжок часу. Судово-медичних критеріїв, по яких можна було б судити, за який саме проміжок часу немає. 8.Колото-різане поранення, проникаюче в порожнину грудної клітки з пошкодженням серця має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння згідно з п. 2.1.3й «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року. 9. Синець, садно на верхньому повіці правого ока, синець в лівій підочній ділянці мають ознаки легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року. 10.Проникаюче колото-різане пошкодження грудної клітки зліва з пораненням серця має прижиттєвий характер, на що вказують крововиливи в м`які тканини та в ділянці серця по ходу раневого каналу. 11. Враховуючи ступінь вираження трупних явищ (трупні плями при натисканні на них триразово зникають і відновлюють свій колір через 40 секунд, трупне заклякання добре виражено у всіх досліджуваних групах м`язів). Зіставляючи з даними літератури «Визначення давності настання смерті в судово-медичній експертизі» (Методичні рекомендації Київ, 2012 р.), дозволяє говорити, що така міра вираженності трупних явищ, може відповідати біля 4-5 годин до моменту експертизи трупа. При цьому можливі відхилення розвитку посмертних явищ в ту або іншу сторону, оскільки не всі чинники, які впливають на їх міру розвитку можна врахувати. 12. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з пошкодженням серця, спричинивши крововилив в плевральні порожнини, ускладнившись гострою крововтратою являється небезпечним для життя в момент заподіяння і знаходиться в прямому причинному зв`язку з заступленням смерті. 13. Враховуючи тяжкість ушкоджень (ушкодження перикарду і серця), можна говорити, що ОСОБА_10 міг здійснювати активні дії (пересуватися, кричати, звати на допомогу) короткий проміжок часу, по мірі наростання гострої крововтрати та шоку, ця можливість втрачалась. 14,15. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , яких-небудь захворювань, які знаходилися в прямому причинному зв`язку зі смертю, не встановлено. 16.При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 , (висновок експерта № 582 від 17 лютого 2020 року в крові виявлено етиловий спирт в кількості - 4,23 г/дм3, що може відповідати тяжкому степеню алкогольного сп`яніння по відношенню до живих осіб (т.4 а.с.97-100);

- висновок експерта №198 від 26 лютого 2020 судово-медичної експертизи зразка крові на марлі трупа ОСОБА_10 , проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2020 року, відповідно до якого при визначенні групової належності в зразку крові на марлі ОСОБА_10 за ісорелогічною системою АВ0 виявлено антигени В і Н, що відповідає групі крові Ва з супутним антигеном Н (т.4 а.с. 101-102);

- висновок експерта №66/74 від 23 квітня 2020 року судово-медичної експертизи ділянки шкіри трупа ОСОБА_10 , проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанови слідчого від 08 лютого 2020 року, згідно із яким на наданому для проведення експертизи клапті шкіри передньої поверхні грудної клітки трупа ОСОБА_10 є ушкодження у вигляді колото-різаної рани, яка є результатом одноразової прямовисної дії плоского одногострого колюче-ріжучого предмета з обухом неправильної П-подібної форми, помірної товщини, у межах приблизно 1-2 мм, ймовірно, з більш вираженим правим ребром, з помірно заточеним лезовим краєм і з найбільшою шириною зануреної частини клинка приблизно 20-22 мм. У момент спричинення рани клинок був орієнтований косовертикально, обухом вверх і вліво, лезом вниз і вправо. Рана придатна для ідентифікації травмувального предмета за груповими ознаками. Індивідуальні особливості слідоутворювальної частини клинка не відобразилися (т.4 а.с.103-109);

- висновок судово-медичних експертиз №75 від 19 лютого 2020 року №201 від 16 березня 2020 року проведених КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанов слідчих, яким встановлено, що на поверхні тканини куртки, яка належить ОСОБА_8 , слідів речовини червоно-бурого кольору, придатних для трасо логічного аналізу, не виявлено. На штанах вилучених 08 лютого 2020 року навпроти будівлі, розташованої за адресою: вул. Київська, 25, м.Знам`янка Кіровоградської оласті у ОСОБА_8 , слідів крові не виявлено (т.4 а.с. 112-114, 115-116);

- висновок судово-медичної експертизи №41 від 16 березня 2020 року, яка проведена судово-медичним експертом цитологом КЗ «КОБ СМЕ» УОЗ Кіровоградської облдержадміністрації» на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2020 року, та в якій вказано, що при судово-медичній експертизі недопалка з жовтим фільтром маркування «Monte Carlо» вилученого в ході проведення місця події виявлений антиген Р ізосерологіченої системи АВО, статеву належність встановити не вдалося у зв`язку з відсутністю клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. Отже дану сигарету могла курити особа з групою крові 0 (aB) (т.4 а.с. 118,119);

- висновок експерта №199 від 19 лютого 2020 року судово-медичної експертизи двох змивів речовини бурого кольору на пластикових паличках з місця події, зразка крові на марлі потерпілого ОСОБА_10 , проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2020 року, яким встановлено, що на двох змивах зі снігу (об`єкти №№1,2) знайдено сліди крові людини, та при визначенні групової належності цієї крові за системою АВ0 виявлено антигени В та Н, що передбачає групу Ва із супутнім антигеном Н. Таким чином, отримані результати свідчать про те, що кров в об`єктах №№1,2 може походити від потерпілого ОСОБА_10 (т.4 а.с. 121-122);

- висновок експерта №200 від 16 березня 2020 року, експертиза кофти потерпілого, зразка крові на марлі потерпілого ОСОБА_10 , проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2020 року, відповідно до якої кров на кофті може походити від потерпілого ОСОБА_10 , (т.4 а.с.123-125);

- висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 02 квітня 2020 року №939/940/20-27, яка проведена Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на підставі постанови слідчого від 24 лютого 2020 року, згідно із яким узагальнюючи результати відеозапису допиту свідка ОСОБА_8 від 12 лютого 2020 року та відеозапису допиту ОСОБА_8 від 17 лютого 2020 року в якості підозрюваного, експерт прийшов до висновку, що при наданні допитуваним показів щодо досліджуваної події, останній постійно знаходився в стані психологічної напруги, яка супроводжувалась змінами в психоемоційному стані через прояв таких жестів та міміки, які характерні при наданні нещирої інформації допитуваним. При цьому слід додатково визначити, що дій примусового до дачі свідчень характеру: погроз, залякувань, образ, дій, що упереджують дії опитуваної особи, саме підозрюваного ОСОБА_8 з боку особи, що здійснювала допит, в ході проведення не спостерігається. Комунікативна діяльність ОСОБА_8 під час його допиту, проведеного 12 лютого 2020 року із застосуванням відеозапису, характеризується наявністю стійких проявів індивідуально-психологічних особливостей: відповідає на питання не переконливо, логічно не вибудовує і не відтворює моменти відносно яких слідчим ставились питання. Намагався відступати від теми допиту, надавав детальні пояснення тільки відносно сюжетів події які сам вважав за доцільне розкривати та в контексті виправдовувати себе та свої дії. Результати перегляду відеозапису дозволяють експерту зробити висновок про наявність основних суперечностей у відповідях стосовно: встановлення обставин та хронології подій в досліджуваній ситуації; стверджень допитуваного, що висадив із автомобіля ОСОБА_10 на місці, де згодом сталась подія, а сам поїхав далі; стверджень що вирішив повернутися на місце де залишив ОСОБА_10 . Комплекс виявлених суперечностей між вербальними та невербальными поведінковими проявами ОСОБА_8 під час проведення допиту 12 лютого 2020 року вказують на гіпотетичність того, що останній не залишав, як стверджує в ході допиту, а весь час перебував поряд з ОСОБА_10 та ймовірно приховує всі деталі досліджуваної події. Порівняльний аналіз мови та поведінки підозрюваного ОСОБА_8 під час допиту від 17 лютого 2020 року з метою оцінки його емоційного стану, дозволяють експерту зробити висновок про приховування інформації, та такі, які сигналізують, що знайдена та сфера, яка контролюється ОСОБА_8 , явище «перешкоджання комунікації»: ухиляється від відповідей, посилаючись на те, що все сказав під час проведення допиту від 12 лютого 2020 року; відмова від участі в проведенні слідчого експерименту як ознака уникнути зайвої деталізації з можливого побоювання, що всі деталі про які не повідомив, можливо буде перевірити; зміст мови малообразний та не розкриває зміст ситуації та її опис; уникнення зорових контактів: намагається не дивитись в очі при наданні відповідей на прямі питання, постійно відводить погляд; щільний стиск рота; нервові рухи кінцівками, до завершення допиту не випускає з рук зайвий предмет. Перераховані ознаки та реконструкція ОСОБА_8 обставин та перебігу подій, про які він повідомляє, відображає достатній комплекс ознак, що, за своєю суттю є психологічними ознаками надання ним неправдивої інформації в подіях, про які ведеться мова в матеріалах відеозаписів. Виявлений повний комплекс ознак нещирості докладно відображений з дослідницькій частині висновку (т.4 а.с.127-131);

- протокол проведення слідчого експерименту від 30 квітня 2020 року та відеозапис до нього, з яких вбачається, що 30 квітня 2020 року з 07 год.44 хв. по 08 год. 01 хв. було проведено слідчий експеримент за адресою АДРЕСА_9 , за участю підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого останній показав та розказав про обставини події. А саме вказав, що 08 лютого 2020 року близько 05:00 год., він спільно з ОСОБА_10 на автомобілі ВАЗ 2101 зеленого кольору зустріли знайомих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , Конишева, з якими спільно на автозаправці «Окко» вживали спиртні напої. На заправці ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав зухвало себе вести по відношенню до ОСОБА_17 та ОСОБА_16 провокуючи конфлікт. З приводу цього він зробив йому зауваження та сказав сісти в машину, бо вони поїдуть додому, при цьому хлопцям сказав, що повернеться. Попрямувавши на автомобілі в бік центра м. Знам`янка він з ОСОБА_10 продовжили конфлікт. Згодом доїхавши до перехрестя вулиць м. Лінніка та ОСОБА_34 .Грушевського ОСОБА_10 сказав, щоб він виходив із автомобіля, вони будуть битись. Вийшовши з автомобіля вони зійшлися біля багажника. ОСОБА_10 вдарив його кулаком в бік голови, після чого він побачив, що у ОСОБА_10 в руках знаходиться розкладний ніж, який був у автомобілі. В цей час він вибив ніж ногою з руки ОСОБА_18 та підскочив до ножа щоб його підняти. Взявши ніж він повернувся до ОСОБА_18 , а останній в цей час накинувся всім тілом на нього. Не зрозумівши, що сталося ОСОБА_8 впав на землю разом з ОСОБА_10 та зрозумівши, що може поранити його смикнув ножа та потім швидко подивився і побачив, що ОСОБА_18 не розмовляє. Підтягнувши його до колеса автомобіля зрозумів, що пірнув ОСОБА_18 , та викликав швидку допомогу, яка забрала його в лікарню і в лікарні повідомили, що він помер. Умислу вбивати ОСОБА_18 він не мав, він випадково наткнувся на ніж (т.4 а.с. 132-135);

- протокол огляду предмета від 09 квітня 2020 року та прослухані в судовому засіданні записи негласних слідчих (розшукових) дій, які проведені на підставі ухвали слідчого судді Кропивницького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року та долучені до цього протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_8 розповів співрозмовникам про обставини вбивства ОСОБА_10 (т.4 а.с.144, 164-173); .

- протокол проведення слідчого експерименту від 01 грудня 2022 року, який проведено з метою проведення додаткової судово-медичної експертизи, яка призначена ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградскьої області від 13 жовтня 2022 року за клопотанням захисника обвинуваченого та відповідно до якого, 01 грудня 2022 року було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 який показав та розказав про обставини справи, а саме вказав, що 07 лютого 2020 року він зі своїм знайомим ОСОБА_35 перебували біля автозаправки «Окко», де між ОСОБА_18 та його знайомими виник конфлікт, в ході чого він повідомив ОСОБА_18 , що необхідно їхати додому. ОСОБА_36 сів до автомобіля та під час поїздки висловлював ОСОБА_37 своє невдоволення, з приводу того, що він зробив йому зауваження в присутності його знайомих. Зупинивши автомобіль на вулиці Пролетарській, неподалік від вулиці М.Грушевського він та ОСОБА_10 вийшли з автомобіля. ОСОБА_36 завдав йому одного удару кулаком руки в обличчя. Після чого, він помітив в лівій руці ОСОБА_38 належний йому ніж. Зі вказаним ножем ОСОБА_18 наближався до нього та він за допомогою удару лівої ноги вибив з руки ОСОБА_10 вказаний ніж. Після чого підбіг до ножа, який лежав на поверхні асфальту та взявши до правої руки помітив, як ОСОБА_39 йде в його бік та підходячи до нього падав на нього, при цьому лезо ножа було направлено в область лівої частини тулуба. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 показав, яке саме було взаємне розташування між ОСОБА_40 , в якій руці в нього знаходився ніж, куди було направлено лезо ножа по відношенню до потерпілого (т. 5 а.с. 80-82);

- висновок експерта №15 від 09 січня 2023 року судово-медичної експертизи проведеної лікарем судово-медичним експертом Олександрівського відділення КЗ «Кіровоградська обласне бюро СМЕ» на підставі постановленої за клопотанням захисника обвинуваченого ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградскьої області від 13 жовтня 2022 року про проведення додаткової судово-медичної експертизи, у якому вказано, що на підставі висновку експерта №15 від 05 березня 2020 року ОСОБА_10 , протоколу слідчого експерименту та перегляду відеозаписів показів обвинуваченого ОСОБА_8 від 01 грудня 2022 року, експерт прийшов до наступних підсумків. Враховуючи дані судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , а саме розташування рани на пердній поверхні грудної клітки зліва з пошкодженням 6-го ребра по хрящовій зоні, а також направлення ранового каналу з верху в низ, зліва направо, з переду по заду, дозволяє говорити, що при механізмі, на який вказує підозрюваний ОСОБА_8 не відповідає механізму, при якому утворились ушкодження, так як під впливом маси тіла потерпілого у напрямку, на який вказує підозрюваний, клинок ножа інерційно зміщується до верху і до заду і відповідно направлення ранового каналу повинно бути з низу до верху і з переду до заду, а при дослідженні трупа направлення ранового каналу зверху до низу, спереду до заду. Для пошкодження одягу, шкіри, хрящової частини ребра необхідне прикладення фізичної сили (т.5 а.с. 75-79).

На підставі досліджених доказів ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а дії обвинуваченого кваліфіковані ч. 1 ст. 115 КК України.

Визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні даних кримінальних правопорушень ґрунтується на сукупності належно досліджених та об`єктивно оцінених судом доказів, як: показання свідків, висновки експертів, інші письмові докази, аналізовані вище.

Оцінка доводів апеляційної скарги сторони захисту.

Доводи сторони захисту щодо перекваліфікації дій ОСОБА_8 із ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України задоволенню не підлягають.

Слід зауважити, вказані доводи є аналогічними тим, що висловлені стороною захисту під час судового слідства суду першої інстанції, тож стали предметом дослідження та оцінювання судом, критичні висновки з приводу цих доводів зазначені і належно мотивовані судом першої інстанції в оскаржуваному вироку.

Вбивство це передбачене кримінальним законом винне суспільно небезпечне діяння, яке посягає на життя іншої людини і спричиняє її смерть.

Із об`єктивної сторони кримінальне правопорушення характеризоване: діянням - посяганням на життя іншої особи; наслідками у вигляді фізіологічної смерті потерпілого; причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками; факультативними ознаками (місце, час, спосіб, знаряддя, засоби, обстановка вчинення вбивства). Суспільне небезпечне діяння при вбивстві може проявитися у дії або бездіяльності. Найчастіше умисне вбивство вчиняється шляхом дії, спрямованої на порушення функцій чи анатомічної цілісності життєво важливих органів іншої людини. Суспільно небезпечним наслідком вбивства є настання фізіологічної (незворотної) смерті потерпілого. Причинний зв`язок між вказаними вище діянням і наслідками має бути необхідним - смерть потерпілого є закономірним результатом діяння винної особи, а не третіх осіб або яких-небудь зовнішніх сил.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення умисного вбивства характеризується виною у формі умислу, це означає, що особа під час вчинення злочину усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала настання шкідливих наслідків, бажала їх чи свідомо допускала їх настання.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, з об`єктивної сторони

характеризоване: 1) діяння (дія або бездіяльність); 2) наслідки у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і 3) причиновий зв`язок між зазначеними діянням і наслідками.

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів. Суспільно небезпечні дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого.

Суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується умислом до діяння і наслідків (за винятком психічного ставлення до наслідків у виді смерті - воно є необережним).

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Постанова Пленуму ВСУ 07.02.2003 N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»: для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, у випадку заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, ставлення до настання смерті характеризується необережністю. Питання про умисел слід вирішувати, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їхні взаємовідносини. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Як встановлено доказами у кримінальному провадженні, показаннями свідків, власне самого обвинуваченого, у день події обвинувачений разом із потерпілим та свідками відпочивали, вживали алкогольні напої (крім обвинуваченого), потерпілий ОСОБА_10 поводився грубо, конфліктно, ОСОБА_8 робив потерпілому зауваження. У подальшому ОСОБА_8 сказав ОСОБА_10 сідати до нього в автомобіль, він відвезе його (потерпілого) додому.

Прямуючи до місця проживання ОСОБА_10 автомобілем під керуванням ОСОБА_8 , останній продовжив робити зауваження потерпілому з приводу його поведінки, ОСОБА_8 , роз`яснював ОСОБА_10 , що той неправильно себе поводить.

Внаслідок вказаного між обвинуваченим і потерпілим виникла сварка. Зупинивши автомобіль, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вийшли з нього, після чого, на ґрунті виниклих до цього неприязних відносин, ОСОБА_8 наніс удар в обличчя ОСОБА_10 , а потім ножем, що мав при собі, завдав ОСОБА_10 удар в область грудної клітини.

Висновками експертів встановлено, що на трупі ОСОБА_10 наявні тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на верхньому повіці правого ока, синця в лівій підочній ділянці, а також і рани грудної клітки зліва, що продовжується в рановий канал, проникаючий в плевральну порожнину з пошкодженням серцевої сорочки і м`язу правого шлуночка серця, що спричинено прижиттєво дією плоского односторонньо-гострого колючо-ріжучого предмету. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з пошкодженням серця, спричинивши крововилив в плевральні порожнини, ускладнившись гострою крововтратою являється небезпечним для життя в момент заподіяння і знаходиться в прямому причинному зв`язку з заступленням смерті.

На тілі ОСОБА_10 слідів характерних для падіння з положення стоячи на плоскість чи виступаючі предмети, слідів боротьби та самооборони, не виявлено.

Також, експертним дослідженням встановлено, що в крові трупа ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт в кількості - 4,23 г/дм3, що може відповідати тяжкому степеню алкогольного сп`яніння по відношенню до живих осіб.

Як встановлено доказами, ОСОБА_8 у день події кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Тобто ОСОБА_8 , завдавши удару в обличчя ОСОБА_10 , який не чинив спротиву (самооборони) і перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння, наніс останньому також удару ножем в область грудної клітини

Завдаючи такий удар ножем в життєво важливий орган людини, у грудні клітину, ОСОБА_8 не міг не розуміти і не усвідомлювати, що вказане спричинить смерть потерпілого, і, зважаючи на послідовність його дій, діяв умисно щодо наслідків у вигляді настання смерті потерпілого.

Наведене вище у сукупності підтверджує правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 як умисне вбивство, а не спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Крім того, не можна залишити поза увагою й таке (і тим самим спростовуються доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_8 вихопив ніж з рук ОСОБА_10 , з метою зупинити останнього наніс ножем один удар наосліп, не мав умислу вбивати ОСОБА_10 ).

Висновки судово-медичних експертиз встановлюють, що проникаюче пошкодження на грудній клітці ОСОБА_10 зліва спричинено прижиттєво дією плоского односторонньо-гострого колючо-ріжучого предмету, яким може бути ніж маючий вістря, обух і лезо з максимальною шириною клинка на рівні занурення в тіло близько 2,0 см, довжиною близько 10,5 см, про що свідчать веретеноподібна рана на шкірі, один гострий, другий закруглений кінець, рівні краї рани, наявність ранового каналу, перевага довжини ранового каналу над довжиною рани на шкірі; направлення ранового каналу зліва направо, з переду назад, зверху до низу; у момент спричинення рани клинок був орієнтований косовертикально, обухом вверх і вліво, лезом вниз і вправо; розташування рани на передній поверхні грудної клітки зліва з пошкодженням 6-го ребра по хрящовій зоні, а також направлення ранового каналу з верху в низ, зліва направо, з переду по заду, дозволяє говорити, що при механізмі, на який вказує підозрюваний ОСОБА_8 не відповідає механізму, при якому утворились ушкодження, так як під впливом маси тіла потерпілого у напрямку, на який вказує підозрюваний, клинок ножа інерційно зміщується до верху і до заду і відповідно направлення ранового каналу повинно бути з низу до верху і з переду до заду, а при дослідженні трупа направлення ранового каналу зверху до низу, спереду до заду.

Для пошкодження одягу, шкіри, хрящової частини ребра необхідне прикладення фізичної сили.

Тобто, експертним шляхом встановлено механізм та напрямок нанесення ОСОБА_8 удару ОСОБА_10 , а також те, що для спричинення наявних тілесних ушкоджень необхідне прикладення фізичної сили, що виключає як випадковість спричинення ОСОБА_8 ножового удару потерпілому, так і те, що потерпілий ОСОБА_10 сам напоровся на ніж.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що після вчиненого ОСОБА_8 , намагався надати ОСОБА_10 допомогу й викликав «швидку допомогу» - аналізовані та оцінені судом першої інстанції, із критичними висновками якого погоджується колегія суддів.

Незважаючи на те, що особисто ОСОБА_8 викликано «швидку медичну допомогу», дії ним вчинені, щоб відвести від себе підозру; у подальшому ОСОБА_8 свідомо вводив слідство та суд в оману.

Отже, вказані дії та поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 свідчить про неправдивість його показань та нещирість його відношення до вчиненого в суді.

Не можна залишити поза увагою й наявний у матеріалах кримінального провадження та досліджений і оцінений судом першої інстанції висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи відеозапису допиту ОСОБА_8 , відповідно до якої ознаки та реконструкція ОСОБА_8 обставин та перебігу подій, про які він повідомляє, відображає достатній комплекс ознак, що, за своєю суттю є психологічними ознаками надання ним неправдивої інформації в подіях, про які ведеться мова; зроблений висновок про наявність основних суперечностей у відповідях ОСОБА_8 стосовно встановлення обставин та хронології подій в досліджуваній ситуації; ОСОБА_8 приховує всі деталі досліджуваної події та відому йому інформацію.

Доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_8 перебував у збудженому психоемоційному стані, не усвідомлював до кінця подій, оцінені критично, оскільки ОСОБА_8 міг керувати своїми діями та розуміти їх наслідки, не перебував у станах, що виключають його осудність.

Доводи в апеляційній скарзі щодо того, що поведінка ОСОБА_10 була провокативною, - не виправдовують протиправних дій ОСОБА_8 , якими спричинено смерть людини. Жодна провокативна поведінка особи не надає правових підстав для позбавлення іншою особою її життя, яке є найвищою цінністю та охоронюваним законом невід`ємним правом.

Відтак, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються доказами матеріалів кримінального провадження.

Відносно правильності призначення покарання судом першої інстанції. У вказаній частині доводів стороною захисту не висловлено.

Отже, колегія суддів, виходячи із загальних положень та принципів призначення покарання, приходить до висновку про дотримання судом першої інстанції, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, вимог закону.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Порядок і принципи призначення покарання регульовані й рекомендаціями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Тобто, суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Як убачається із вироку суду першої інстанції, при призначенні ОСОБА_8 покарання, ураховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним особливо тяжким.

Зважується, що наслідки кримінального правопорушення тяжкі і непоправні.

Винуватість у вчиненому обвинувачений не визнав, у вчиненому не розкаявся, в цілому виявивши байдужість до наслідків кримінального правопорушення.

Як особа обвинувачений, позитивно характеризований по місцю служби, учасник бойових дій, неодружений, без утриманців, безробітний, на обліках психіатра та нарколога не перебуває.

Судом враховано, що обвинувачений не судимий, проте матеріали кримінального провадження містять інформацію про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, із застосуванням колюче-ріжучого предмету.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання, не встановлені.

Врахувавши всі наведені вище обставини, суд визначив ОСОБА_8 покарання, з урахуванням усіх обставин, майже мінімальне у межах санкції частини статті обвинувачення.

Призначене покарання вочевидь не є занадто суворим та надмірним, є виваженим, справедливим, достатнім й необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , а також попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, - не виявлено.

Відтак, з огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому колегія суддів не убачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3