ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/604/23 Справа № 705/6065/23Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на повідомлення слідчого про підозру,

в с т а н о в и в :

09 листопада 2023 року ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою в порядку пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №37000170 від 03.08.2023 року.

В обгрунтування вимог скарги зазначав, що слідчою СВ ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 надісланим електронним поштою листом № 3596/52/05/23 від 06.11.2023р. повідомлено його, ОСОБА_7 , про завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000170 та щодо необхідності прибути 09 листопада 2023 р. о 09 год. 00 хв. до Маньківського сектору поліцейської діяльності №1 для процесуальної дії відкриття матеріалів у відповідності до ст.ст. 283, 290 КПК України. Однак, ознайомитися йому того дня не вдалося, тому слідча запропонувала йому повторити спробу відкриття матеріалів на наступний день 10.11.2023р. о 09 год. 30 хв.

Крім того, вказував, що 30.10.2023 року слідчою СВ ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом ОСОБА_9 йому вручено письмовий текст повідомлення про підозру від 13.09.2023 року. Вважає, що письмовий текст повідомлення про підозру складено з порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 та п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, адже матеріали провадження не містять достатніх доказів для підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, а, натомість, матеріали і надане ним відео та довідка цілковито спростовують його причетність до нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та підтверджують відсутність у нього тілесних ушкоджень до моменту приїзду поліції за його викликом близько 13.00 год.

Наголошував на тому, що на момент вручення підозри 30.10.2023р. слідчій були вже відомі всі факти фальшування обставин та доказів, але вона не здійснила жодних відповідних слідчих дій.

Письмовий текст повідомлення про підозру складено 13.09.2023 р., а вручено 30.10.2023 р., що є грубим порушенням ч. 1 ст. 278 КПК України.

Просив скасувати повідомлення про підозру від 13.09.2023 р. вручене ОСОБА_7 30.10.2023р.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що повідомлена 13.09.2023 ОСОБА_7 підозра, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_7 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою забезпечити поновлення його прав, свобод та інтересів, які порушені через неналежне виконання своїх службових обов`язків дізнавачем, слідчою і прокурором у кримінальному провадженні №0000170.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не звернула уваги на вручення повідомлення про підозру після спливу одного місця після її складення.

Крім того, вважає безпідставним висновок слідчого судді, що перевірка повідомлення про підозру не входить до предмету розгляду слідчого судді, адже, саме на слідчого суддю, відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, покладено повноваження по перевірці повідомлення про підозру.

Апелянт наголошує на тому, що слідчий суддя формально підійшла до розгляду його скарги, без дослідження матеріалів кримінального провадження дійшла хибних висновків про те, що підозра за своїм змістом та порядком вручення є законною.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, в апеляційній скарзі просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положенням п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2023 року відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального закону колегія суддів вважає, що тільки порушення вимог наведених КПК України, а саме порушення змісту та порядку повідомлення особі про підозру може бути предметом для оскарження повідомлення про підозру.

З матеріалів справи вбачаться, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Доказів на підтвердження доводів щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри, останнім, як до суду першої, так і до апеляційної інстанції, не надано.

Крім того, доводи апелянта про отримання ним повідомлення про підозру від 13.09.2023 лише 30.10.2023, тобто з порушенням норм ст. 278 КПК України, спростовуються наступним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 звертає увагу колегії суддів на те, що слідчий суддя розглянула скаргу виключно на підставі матеріалів, які надані скаржником, не дослідивши матеріалів кримінального провадження, та, не з`ясувавши обставин вручення повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

З наданих до суду апеляційної інстанції копій протоколів допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 14.09.2023, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 під час проведення обшуку 13.09.2023 було вручено повідомлення про підозру, яку останній отримувати відмовився, що зафіксовано на відеозаписі фіксації слідчої дії обшуку та засвідчено підписами свідків (понятих) у відповідних протоколах допиту.

Згідно зі ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З огляду на викладене, повідомлення про підозру вважається врученим ОСОБА_7 13.09.2023, і з того дня він набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відтак, протилежні доводи апелянта про вручення йому повідомлення про підозру з порушенням строків, передбачених ст. 278 КПК України, є безпідставними та спростовуються доказами, дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України від 13.09.2023 та порядок його вручення відповідає вимогам статей 277, 278 КПК України, а тому слідчий суддя обгрунтовано відхилив вимоги скарги.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне вказати про допущені слідчим суддею порушення норм кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

З огляду на положення пункту 10 ч.1 даної статті, законодавцем чітко визначено строк на звернення з скаргою на повідомлення про підозру у вчиненні злочину, а саме: після спливу двох місяців після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України було складено слідчим СВ ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 13.09.2023, та вручено того ж дня під час проведення слідчої дії обшуку ОСОБА_7 , яку останній відмовився прийняти, що засвідчено в протоколах допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 14.09.2023 та зафіксовано на відеозаписі фіксації слідчої дії обшуку.

Отже, строк, передбачений п.10 ч.1 ст. 303 КПК України для оскарження повідомлення про підозру необхідно рахувати з 13.09.2023.

Таким чином, ОСОБА_7 мав право звернутися з скаргою на повідомлення про підозру у вчиненні злочину після 13.11.2023.

Натомість, з скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді 09.11.2023, тобто не у строк, передбачений п.10 ч.1 ст. 303 КПК України.

Приймаючи скаргу ОСОБА_7 до розгляду, слідчий суддя не звернула уваги на вимоги п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, якою передбачено строк, після спливу якого підозрюваний має право оскаржити повідомлення про підозру, натомість, розглянула скаргу по суті, надавши оцінку відповідності повідомлення про підозру та порядку його вручення вимогам статей 277, 278 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи звернення ОСОБА_7 зі скаргою на повідомлення про підозру не в строки, передбачені п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя повинен був прийняти рішення, відповідно до положень ст. 304 КПК України, про повернення скарги.

Проте, слідчий суддя не звернув уваги на вищевказані положення КПК України та передчасно розглянув скаргу ОСОБА_7 по суті, що не узгоджується з вказаними вимогами закону.

Вирішуючи питання щодо вимог апеляційної скарги та скарги ОСОБА_7 на повідомлення про підозру, колегія суддів вбачає за необхідне врахувати наступне.

Право на справедливий суд гарантується п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав.

Стаття 21 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Під час апеляційного розгляду справи прокурором надано супровідний лист Уманської окружної прокуратури від 20.11.2023 №53/3-778вих23 про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000170 від 03.08.2023 відносно ОСОБА_7 до Маньківського районного суду Черкаської області.

Направлення обвинувального акту до суду є обставиною, що унеможливлює звернення ОСОБА_7 до слідчого судді із скаргою на повідомлення про підозру, що узгоджується з положенням п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, а отже, у випадку скасування ухвали через порушення строків звернення з скаргою, ОСОБА_7 не буде мати можливість знову подати скаргу на повідомлення про підозру від 13.09.2023.

Таким чином, колегія суддів враховує право ОСОБА_7 на доступ до правосуддя, яке він використав, звернувшись 09.11.2023 зі скаргою на повідомлення про підозру, незважаючи на подачу скарги не у строк, передбачений п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого судді, яким вона скаргу розглянула по суті вимог, надавши належну оцінку змісту та порядку вручення повідомлення про підозру, з якою погоджується колегія суддів, а тому з урахуванням ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 21 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями ч.2 ст.376, 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на повідомлення про підозру без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді