Провадження № 1-кп/369/905/23
В И Р О К

іменем України

14.11.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000795 від 14 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Калинівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, працює не офіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

13 серпня 2021 року близько 14:30 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні гіпермаркету ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (), за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 4, реалізовуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом його таємного викрадення., переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагачення умисно, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав належні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» товарно-матеріальні цінності, а саме: кава «Lor Espresso» вагою 500 г у кількості 3 шт., які поклав до сумки, яку мав при собі, чим намагався завдати матеріального збитку ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2862/21 від 18 серпня 2021 року, на загальну суму 494,98 грн без урахування ПДВ.

Після чого, утримуючи при собі вказаний товар, ОСОБА_7 пройшов через касову зону не розрахувавшись за нього, та направився до виходу з магазину, при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не зміг його завершити з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 був затриманий працівником охорони.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та додав, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив даний проступок. Зазначив, що вчинене дуже жалкує, щиро розкаюється та завіряє суд, що подібного більше не вчинятиме. Крім цього, вказав, що у нього на утриманні перебувають батьки похилого віку, а його батько має невиліковну хворобу Паркінсона для лікування якої постійно необхідно регулярно купувати ліки. Поряд з цим, зазначив, що його заробітна плата складає 7000 грн на місяць.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати, оскільки висновки він для себе зробив та просив застосувати щодо нього покарання у виді штрафу, зменшивши його розмір.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просила суд при призначенні покарання звернути увагу на наявність пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття обвинуваченого у вчиненому та наявність хворих батьків на утриманні обвинуваченого, тому просила призначити її підзахисному штраф, з урахуванням ст. 69 КК України, зменшивши його наполовину порівняно з тим, що передбачений в санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час проведення підготовчого судового засідання, повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, раніше нею через канцелярію суду була подана заява, в якій остання просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду під час якого було ухвалено повний порядок дослідження доказів та відповідно було досліджено письмові докази. Разом з тим в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 просили суд змінити порядок дослідження доказів, оскільки він визнає повністю свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні та проводити судовий розгляд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, враховуючи заяву представника потерпілого про розгляд справи за його відсутності, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, майновий стан обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до проступків, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, зі слів обвинуваченого має на утриманні матір похилого віку та хворого батька, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, розмір шкоди замах на викрадення якого вчинив обвинувачений, а саме 494,98 грн та фактично усунення заподіяної шкоди, шляхом повернення представнику потерпілого викраденого товару.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки, готовності нести відповідальність за вчинене, вчинення кримінального правопорушення вперше, а також відсутність заподіяної шкоди й претензій з боку потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Наведені вище обставини у своїй сукупності пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а тому з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначене ОСОБА_7 покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у вказаному розмірі, є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

- кава «L'or Espresso» вагою 500 г 3 шт., яка передана під зберігальну розписку представнику ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» - ОСОБА_9 , залишити у розпорядженні останньої;

- CD-R диск, срібного кольору, марки «Verbatium» об`ємом 700 МБ, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- відео файли «13,08 кофе 58», «13,08 кофе касса 23», «13,08 кофе тарит на овощах», «13,08 кофе», які знаходяться на CD -R диск, срібного кольору, марки «Verbatium» об`ємом 700 МБ, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_7 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1