ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/ 6346/ 23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 1510/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: невнесення відомостей в ЄРДР
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора та без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме - самого заявника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від « 31 » 10 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність другого СВ ( з дислокацією в м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути судове рішення за його скаргою та ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб другого СВ ( з дислокацією в м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР і розпочати досудове розслідування за його заявою від 14.09.2023 року.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що звернувся до ТУ ДБР з заявою про кримінальне правопорушення, де виклав на трьох сторінках обставини насильницького утримання його в погребі працівниками поліції, з метою примушення його давати свідчення та брати участь у слідчих діях. При цьому, як зазначає заявник, працівники поліції були освідомленні про його хворобу та притупи епілепсії, а тому розуміли, залишаючи його в погребі, що це може призвести до його смерті. Також, як зазначає заявник, він вказував в своїй заяві до ДБР анкетні дані свідків, які можуть данні обставини підтвердити. Свою заяву він просив розглянути в порядку ст.214 КПК але відомості внесені не були, досудового розслідування та з`ясування обставин проведено не було, а лише обмежилися формальною відпискою, яку він отримав 18.10.2023 р.

Дану бездіяльність він оскаржив до слідчого судді, в порядку ст.303 КПК, де, в скарзі зазначив обставини злочину, про які він повідомляв у своїй заяві та просив зобов`язати уповноважену особу ДБР внести відомості до ЄРДР та провести досудове розслідування. .Але, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги, з посиланням на відсутність заяви та копії відповіді на його заяву. Проте, на думку заявника, немає жодного закону, де зазначено, що заявник повинен додавати копії зазначених документів до скарги. Тому, в разі необхідності, такі документи, на думку заявника, повинні були бути витребувані з органу, бездіяльність якого оскаржується. Крім того, знаходячись у мовах тримання під вартою, він позбавлений можливості зробити такі копії, і, відповідно, додати до скарги.

Як зазначає заявник, в своїй скарзі він виклав обставини, викладені в заяві до ДБР, а тому, на його думку, цього було достатньо для зобов`язання правоохоронних органів виконати свої обов`язки, оскільки статтею 214 КПК регламентуються дії правоохоронних органів після надходження заяви, відмова у реєстрації заяви не допускається.

А тому, на думку заявника, суд не дослідив викладених ним обставин, не витребував з ДБР необхідних документів, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що призвело до неповноти судового розгляду, винесення необґрунтованого, незаконного та несправедливого рішення. Дані обставини, на думку заявника, є підставою для скасування та зміни судового рішення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явились, були відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст. 135 КПК України належним чином повідомлені про дату та час та місце розгляду справи.

В апеляційній скарзі заявник просив справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді за відсутністю заявника та прокурора, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність другого СВ ( з дислокацією в м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей за його заявою від 11.09.2023 до ЄРДР, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за його заявою від 11.09.2023, правову кваліфікацію визначити за зазначеними в його заяві статтями КК України

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 11.09.2023 він звернувся до ТУ ДБР з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, які передбачені ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.1 ст.135, ч.3 ст.364, ч.2 ст.365 КК України, скоєні, на думку заявника, працівниками ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, 05.10.2022 року. Вказав, що в заяві зазначив час, місце, спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, та осіб, які можуть бути свідками, зокрема, те, що 05.10.2022 від час проведення слідчих дій та після них, працівники поліції, з метою примушення його визнати вину у злочині, якого він не скоював та приймати участь у процесуальних діях, достеменно обізнані, що він хворіє на притупи епілепсії, погрожуючи зброєю та фізичною розправою, застосовуючи насилля, помістили його в погріб, де залишили до ранку, знаючи, що в разі чергового приступу епілепсії, він не зможе вчинити дій, спрямованих на самозбереження та загине. Таким чином, на думку заявника, працівники поліції вчинили вищезазначені злочини.

Як вказав заявник, його заява була розглянути слідчим ОСОБА_7 . 18.10.2023 заявник отримав результат розгляду його заяви, в якому слідчий повідомив, що у його заяві відсутні подій та обставини, які б свідчили про вчинення злочину. А тому, його заява не підлягає внесенню в ЄРДР.

Як зазначає заявник. В своїй заяві він виклав деталь всі необхідні відомості, обставини, час та місце, свідків злочину та осіб, які його вчинили.

Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні його скарги на бездіяльність, слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст.303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Як вважав слідчий суддя, системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про вчинене кримінальне правопорушення, що слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Слідчий суддя вважав, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, тобто, відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), оскільки положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

До того ж, як зазначив слідчий суддя, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст.214 КПК України слідчий суддя зазначив, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною КК України.

Крім цього, зазначив, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України. А тому, як вказав слідчий суддя, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Якщо у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши зміст скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для внесення даних саме про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутні. При цьому, зазначив, що суд позбавлений можливості встановити факт звернення заявником до правоохоронних органів та факт неправомірною бездіяльності з боку останніх, оскільки матеріали скарги не містять копії заяви від 11.09.23р. з якою ОСОБА_6 звертався до другого СВ ( з дислокацією в м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, а також не додано копію відповіді на вищевказану заяву.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ретельно дослідивши зміст скарги, первинно поданої ОСОБА_6 до суду першої інстанції (а.с.1), а також доводів апеляційної скарги та зміст доданої до апеляційної скарги відповіді ТУ ДБР від 18.10.2023, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності достатніх фактичних відомостей або інформації про фактичні вчинені кримінальні правопорушення, які б підтверджувалися будь-якими об`єктивними відомостями, зокрема, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, які мають бути критерієм внесення відомостей за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Будь-яких фактичних об`єктивних даних щодо їх незаконності, заявником не зазначено, як і конкретних осіб, із зазначенням їх посади, прізвищ, а також з посиланням на докази, які б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, що позбавляє процесуальних підстав вважати цю заяву саме заявою про злочин. При цьому слід зазначити, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Слід зазначити, що при зверненні з апеляційною скаргою, заявник також не додав копії своєї заяви від 11.09.2023, поданої ним до ТУ ДБР, що позбавляє процесуальної можливості оцінити відомості, викладені в ній та надати їм оцінку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст доводів скарги свідчить про відсутність достатніх фактичних відомостей або інформації про фактично вчинене кримінальне правопорушення. А тому, за таких обставин, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, виходячи з фактичного змісту скарги, для застосування норм статті ч. 1 ст. 214 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_6 , виходячи з фактичного змісту відомостей, які є наявними в судовому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 законним і обґрунтованим і підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 31 10 2023 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність другого СВ ( з дислокацією в м. Харків) ТУ ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11 09 2023 року, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявника - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4