ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/2736/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/303/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286-1 КК України
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, із середньою освітою, не одружений, має дитину 2013 р.н., не працюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 286-1 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Крім того, цим же рішенням суду розв`язаний цивільний позов, вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 31 грудня 2022 року приблизно о 15 годині 00 хвилин , більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , на якому рухався по вул. Залютинській в місті Харкові зі сторони вул. Кутузівської в напрямку вул. Джанкойської на швидкості 35-40 км/год. Під час руху по вказаній вулиці в районі будинку 20 ОСОБА_8 , діючи необережно та безпечно, маючи об`єктивну можливість виявити на полосі свого руху пішохода, не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, аж до його зупинки або безпечного об`їзду пішохода, чим грубо порушив вимоги п.2.9а) та п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: -п.2.9а) «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; -п.12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який стояв на проїжджій частині вул. Зачепилівській обличчям до нього з права по ходу руху автомобіля «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/7-А/23 від 25.01.2023 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини діафізу великогомілкової кістки та закритого перелому голівки правої малогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням кісткових уламків.

Дії водія ОСОБА_8 згідно висновків судових автотехнічних експертиз №СЕ-19/121-23/1281-ІТ від 24.01.2023 та №СЕ-19/121-23/5610-ІТ від 22.03.2023 перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками, що настали.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок в частині призначеного покарання. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 286-1 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з вироку суду (т. 1 а. с. 32 - 33), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме

порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчинене в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст. 65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про призначення покаранняОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має дитину 2013р.н., не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, згідно досудової доповіді Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високий. Крім того, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання - щире каяття, за відсутністю обставин, які обтяжують покарання.

Покарання призначене ОСОБА_8 за скоєнні ним злочину, а саме ч. 2 ст. 286-1 КК України - 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років,на переконання колегії суддів не можна визнати явно несправедливим, а тому слід вважати справедливим з урахуванням вищенаведених обставин та положень передбачених ст. 414 КПК України.

Застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України, колегія суддів не може, оскільки судом встановлено лише одну пом`якшуючу обставину, а також обвинувачений не відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілому.

Отже, апеляційне прохання захисника про пом`якшення призначеного покарання належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер адже наведені ним доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання обвинуваченому.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження, колегією суддів, не встановлені підстави для застосування положень ст. 75 КК України адже ОСОБА_8 засуджено саме за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, про що прямо зазначено у вироку суду першої інстанції (т. 1 а. с. 175).

З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу обвинуваченого призначене судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є справедливим.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника про пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді