печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000010 від 18.01.2023, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Тагіл, Російської Федерації, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; захисники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; підозрюваний ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

27.09.2023 слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 18.01.2023 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, а також наявність заявлених ризиків, які не зменшилися та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали подане клопотання, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом, надав письмові заперечення, у яких вказав, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 не ґрунтується на доказах, які в своїй сукупності можуть свідчити про вчинення ним інкримінованого правопорушення, а ризики зазначені слідчим у клопотанні є узагальнюючими та не мають достатнього підґрунтя, оскільки підозрюваний, має сталі соціальні зв`язки та позитивно характеризується.

Захисник ОСОБА_8 висловив аналогічні заперечення проти задоволення клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисників.

Вивчивши клопотання та дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 18.01.2023 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

03.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у порушенні працівником повітряного транспорту правил безпеки руху повітряного транспорту, що спричинило загибель людей, а також заподіяло велику матеріальну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.

04.08.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.10.2023.

Постановою заступника Генерального прокурора від 18.09.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 03.11.2023.

Як вбачається з матеріалів клопотання міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, з врахуванням даних про його особу при наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла своє об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу та його апеляційного перегляду. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, що спростовує доводи сторони захисту в цій частині.

Надаючи оцінку доводам в частині наявності заявлених ризиків, які не зменшилися та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи обґрунтування у клопотанні наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовано тяжкістю злочину у вчиненні якого підозрюється; ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовуються тим, що наразі не проведено весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, всі місця зберігання предметів і документів, які можуть бути використані як речові докази, а тому ОСОБА_4 узгодивши дії із іншими підозрюваними може вчинити намагання не допустити свого викриття; ризик незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів та інших підозрюваних у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 займаючи керівну посаду та маючи в прямому підпорядкуванні працівників Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби ДСНС України, володіючи відомостями досудового розслідування та даними цих учасників може особисто чи через підпорядкованих йому осіб вдатися впливу на свідків, експертів, спеціалістів та інших підозрюваних з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя встановив належне та детальне обґрунтування слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні про не зникнення, ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші заявлені ризики передбачені п.п. 2, 4 ст. 177 КПК України всупереч п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України у клопотанні не підтверджуються обставинами, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на те, що на теперішній час не закінчено досудове розслідування, яке постановою заступника Генерального прокурора продовжено до 03.11.2023, а остаточне рішення по справі відносно підозрюваного ОСОБА_4 не прийнято, а також враховуючи що свідки підлягають безпосередньому допиту судом, слідчий суддя вважає, що в даному випадку існують ризики можливого незаконного впливу останнім на них, з метою зміни показань.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність прокурором не зникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слідчого в повному обсязі необґрунтована неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали, для запобігання встановлених ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зокрема, у клопотанні слідчий в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу посилається на тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному чи обвинуваченому у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01.06.2006 Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Таким чином, з урахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що одна лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути безумовною підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні слідчого не зазначено інших обставин та підстав, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, які б вказували на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та спростувати доводи захисників з цих обставин.

При цьому, слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має вищу освіту, одружений, має постійне місце проживання та місце реєстрації, місце роботи, від посади заступника командира загону з льотної підготовки Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України не відсторонявся, характеризується виключно позитивно, має подяки, відзнаки та заохочення.

Зазначені обставини значно зменшують існування встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховується посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_4 до застосування запобіжного заходу не намагався будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення від кримінальної відповідальності, не переховувався, в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

З огляду на наведене, прокурором не доведено обставин передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194, п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України є безумовною підставною для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини, визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання достатнім чином забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Реалізуючи зазначену правову позицію Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених даних щодо особи підозрюваного, які значно зменшують існування встановлених ризиків, слідчий суддя вважає можливим до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання, із покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названим вище ризикам.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 184, 193, 199, 205, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_4 , строком до 03.11.2023 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту.

Підозрюваного ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати строком до 03.11.2023 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатись із Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування із підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити до 03.11.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвалу направити до виконання органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1