ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2571/23

Провадження № 1-в/210/277/23

"04" жовтня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12 квітня 2010 року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області, за ст.115 ч.2 п.п.6, 8, 12, ст.187 ч.4, ст.70 КК України, до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна, про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_3 зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Присутні у судовому засіданні засуджений та його захисник, кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали клопотання у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії та прокурор, кожен окремо проти клопотання заперечували, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення, а клопотання таким, що подано передчасно.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особову справу засудженого, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, враховуючи наступне.

Так, відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбуття засудженим певної частини покарання за відповідний злочин.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Судом досліджені характеризуючі матеріали на засудженого, висновок щодо ступеня виправлення засудженого та особова справа.

Так, ОСОБА_3 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2010 року, за ст.115 ч.2 п.п.6, 8, 12, ст.187 ч.4, ст.70 КК України, до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 06 липня 2010 року, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2010 року, залишено без змін.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою від 15 березня 2016 року, ОСОБА_3 зараховано у строк покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2010 року, строк попереднього ув`язнення з 26 листопада 2009 року по 06 липня 2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01 грудня 2009 року, а саме в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3». З 15 грудня 2021 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія №80».

За весь час відбування покарання засуджений має дванадцять стягнень, в тому числі три рази був поміщений до ДІЗО, останні три з котрих від 15 червня 2023 року є не погашеними та не знятим у встановленому законом порядку, має вісім заохочень, два в 2012 році, одне в 2013 році, два в 2015 році, три в 2016 році, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 01 грудня 2009 року, тобто не проявляє належних дій, спрямованих на доведення свого виправлення. Даний факт свідчить, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01 грудня 2009 року, характеризується негативно, засуджений шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення та визнає свою вину, але в неповній мірі усвідомлює наслідки вчиненого кримінального правопорушення. Причиною його скоєння вважає відсутність коштів та неможливість працевлаштування. Активно підтримує стосунки з прокримінально налаштованими друзями та знайомими як в установі, так і на волі. До засудження працював газоелектрозварником ПП «Єфимов». По прибуття до установи не має бажання працювати, до роботи ставиться негативно. Засуджений володіє достатніми навичками для отримання роботи, має професію газоелектрозварника. У 2016 році закінчив «Жовтоводський навчальний центр №26» та здобув професію муляра-штукатура. Не зважаючи на наявність достатніх навичок для отримання роботи, не налаштований працювати після звільнення. Соціальні зв`язки підтримує з матір`ю, батьком та братом. Ці зв`язки стабільні та доброзичливі, але ці стосунки не мають позитивного впливу на засудженого. Зв`язок підтримує задля отримання посилок (передач). До засудження наркотичні засоби не вживав. Алкогольні речовини вживав періодично. Під час відбування покарання не одноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за вживання алкогольних напоїв. Не усвідомлює вплив вживання алкоголю на життя і здоров`я, а також на ймовірність скоєння протиправних дій. Не усвідомлює, що саме треба змінити в житті, не має позитивних планів на майбутнє. Згідно вироку суду має позов на суму 54289,81грн. солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але постанови на звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та ніші доходи боржника до установи не надходило. Не виявляє бажання та не бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ - VI): засуджений ОСОБА_3 не довів своє виправлення та не може бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки набрав 31 бал.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року №294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за №117/39173.

Згідно з довідкою, засуджений на виробництві колонії ОСОБА_3 зарплату не отримував та не працював.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст.50, 65 КК України.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочинів, за котрі засуджений відбуває покарання, обставини їх вчинення, термін покарання, призначеного вироком суду, невідбуту частину покарання, строк попереднього ув`язнення зарахований в строк покарання, наявність діючого стягнення, безвідповідальне ставлення до праці, об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування ст.81 КК України не встановлено.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч.2 ст.81 КК України) та формальної (ч.3 ст.81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності, якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню про умовно-дострокове звільнення, за весь час відбування ним покарання.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення необхідний більш тривалий час.

В ході судового розгляду клопотання засудженого встановлено, що згідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений ОСОБА_3 має середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства.

Отже, процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним і всебічно й повно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_3 і на підставі характеризуючих особу засудженого матеріалів, які були в розпорядженні суду та безпосередньо досліджувались при розгляді заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд прийшов до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення.

Дані щодо заохочень засудженого ОСОБА_3 , на думку суду, мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 жовтня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1