Справа № 461/4954/22
Провадження № 1-кс/461/6866/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду справи №461/4954/22 у кримінальному провадженні №0000121 від 30.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 та, яка діяла до 11.01.2019, ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 до 11.01.2019, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.4 ст.152 КК України в редакції статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду справи № 461/4954/22 у кримінальному провадженні №0000121 від 30.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 та, яка діяла до 11.01.2019, ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 до 11.01.2019, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.4 ст.152 КК України в редакції статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021.

Заяву обгрунтовує тим, що старший слідчий по справі його співучасника ОСОБА_4 , яка розглядається у місті Запоріжжі, перебуває у родинних відносинах із суддею ОСОБА_6 . Зазначає, що у даній справі він є свідком, а потерпіла є його родичем. Крім цього, вказує, що на основі доказів у даній справі розглядається і справа яка перебуває у проваджені судді ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник - адвокат ОСОБА_5 заяву про відвід підтримали з наведених у ній підстав, просили таку задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно положень параграфу 6 глави 3 розділу 1 КПК України, неявка учасників процесу на розгляд заяви про відвід не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні судді ОСОБА_6 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 30.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 та, яка діяла до 11.01.2019, ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 до 11.01.2019, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.4 ст.152 КК України в редакції статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021.

Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути мотивованим.

Відповідно до статті 75 КПК України, до обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, окрім інших підстав, віднесено таку підставу, як наявність інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України» вказав на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Доводи заявника про, те що суддя ОСОБА_6 перебуває в родинних відносинах із слідчим в провадженні якого перебуває кримінальне провадження в якому заявник є свідком, а потерпілим його родичка є голослівними та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Заявником не наведено конкретних фактів, які б викликали сумнів у об`єктивності чи неупередженості судді.

До поданої заяви не долучено жодного належного та допустимого доказу на її обґрунтування. Отже, обставини наведені у заяві не знайшли свого підтвердження під час її розгляду.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що заява про відвід судді не є вмотивованою, оскільки не містить достатніх, належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені ст. 75 КПК України. Окрім того, не встановлено інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 , а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду справи №461/4954/22 у кримінальному провадженні №0000121 від 30.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 та, яка діяла до 11.01.2019, ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 до 11.01.2019, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.4 ст.152 КК України в редакції статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_7