ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 11.07.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Яворів Львівської області, громадянина України, українця, одруженого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді водія відділення механізованих мостів інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення в/ч НОМЕР_1 , солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, -

за участі: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника-адвоката - ОСОБА_8 , потерпілого - ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжений.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Поряд із цим, відповідно до ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року № 139 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія відділення механізованих мостів інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Разом з ним у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу пиляр лісопильного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення солдат ОСОБА_9 , якого призначено на посаду наказом командира військової частини НОМЕР_1 №141 від 19.05.2023.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Крім того, являючись військовослужбовцем Збройних сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України достеменно знав, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо та тощо.

Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, при наступних обставинах.

Так, 11 липня 2023 року близько 08 години 00 хвилин, солдат ОСОБА_4 та військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 солдати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходились на відкритій ділянці місцевості за координатами 49,03394 Пн, 37,72076 Сх, неподалік АДРЕСА_2 , де складали порубану деревину у купу, яку в подальшому хотіли завезти на пилораму, що знаходилась неподалік.

В цей же день, близько 08 години 55 хвилин, коли солдат ОСОБА_4 спілкувався з солдатом ОСОБА_13 до них підійшов солдат ОСОБА_9 та втрутився в їх розмову, на що солдат ОСОБА_4 зробив останньому зауваження, щоб він ( ОСОБА_9 ) не втручався в розмови інших, в той же час ОСОБА_9 почав висловлюватись на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою та вдарив один раз по голові ОСОБА_4 стропом для транспортування деревини.

Під час вказаної ситуації, у солдата ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень солдату ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 20, 21, 22, 22-1, 28-33, 115-116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько о 09 години 00 хвилин 11 липня 2023 року, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості за координатами 49,03394 Пн, 37,72076 Сх, неподалік АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 - пилярем лісопильного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення солдатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого останній висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, чіплявся до нього, та відчувши перевагу у віці та фізичному стані, вдарив один раз по голові ОСОБА_4 стропом для транспортування деревини. В цей момент, ОСОБА_4 , будучи обуреним поведінкою ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, правою рукою дістав з правої кишені своїх штанів складний ніж та оголивши клинок, тримаючи його у правій руці, наніс ножем один удар по спині в область лопаткової лінії зліва ОСОБА_9 , спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудей зліва, крайового перелому 6-го ребра, з розвитком лівобічного гемопневматоракса, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України.

У судовому засіданні при допиті обвинуваченого, ОСОБА_4 свою провину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро покаявся у скоєному та пояснив суду, що 11 липня 2023 року в смт. Дробишеве Лиманської ТГ, зранку разом з іншими військовослужбовцями заготовляли деревину, куди пізніше до них підійшов потерпілий ОСОБА_9 та почав голосно кричати і повчати, як потрібно правильно працювати, в результаті чого між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відбувся словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 ображав ОСОБА_4 та вдарив стропом по голові, на що ОСОБА_4 правою рукою з кишені дістав складний ніж по типу "метелик" та наніс ним один удар в спину ОСОБА_9 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження. Цивільний позов прокурора визнав у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_9 суду повідомив, що 11 липня 2023 року в зв`язку із тримання посилки, запізнився на роботу по заготовці деревини. Коли прибув, то ОСОБА_4 почав чіплятися до нього, зневажливо ставитися, кричати і замахуватись металевим кулом. Внаслідок цих обставин виникла суперечка, в ході якої, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 почали хапати один одного за одяг та штовхатись. У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 із кишені витягнув ножа та наніс ним удар в спину ОСОБА_9 , в результаті чого заподіяв тяжкі тілесні ушкодження.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 , та показів потерпілого ОСОБА_9 у судовому засіданні, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 підтверджується письмовими доказами, які були долучені прокурором і безпосередньо досліджені судом: протоколом огляду місця події від 11 липня 2023 року з диском до нього, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості, що розташована в смт. Дробишево Донецької області, де стався конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_8 вказав на механізм спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 за обставин, що мали місце 11 липня 2023 року, який було проведено з відео фіксацією, в ході якого вилучено штани у піксель зеленого кольору та ніж; протоколом проведення слідчого експерименту від 01.08.2023 року, за участі потерпілого ОСОБА_9 , який вказав обставини, що мали місце 11 липня 2023 року, за яких обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження, який було проведено з відео фіксацією; протоколом огляду речей від 11 липня 2023 року з фото таблицею до нього, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено ніж розкладний золотистого кольору розміром: довжиною 13 см., шириною 3,5 см., довжиною 21,5 см. в розкладеному стані, довжиною 8 см.; визнаними речовими доказами по кримінальному провадженню.

Згідно висновку судової-імунологічної експертизи №1504-2026-БД від 24 липня 2023 року у результаті дослідження зразка крові ОСОБА_4 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

У результаті дослідження зразка крові ОСОБА_9 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно висновку судової цитологічної експертизи №1504/2027-БД від 10 серпня 2023 року на клинку ножа встановлена наявність крові та визначений гемоглобін людини; клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені.

Статева та групова належність слідів крові не визначена через відсутність її формених елементів та через не виявлення антигенів ізосерологічної системи АВ0.

На рукоятці ножа встановлена наявність поту без домішки крові; клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені.

Групова належність слідів поту не визначена через не виявлення антигенів ізосерологічної системи АВ0.

Згідно висновку судової-імунологічної експертизи №1504/2028-БД в слідах на штанах військового зразка, які вилучених в ході проведення слідчого експерименту від 11.07.2023 року, за участю ОСОБА_4 об`єкти №№1,2 встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини.

При серологічному дослідженні об`єктів виявлені антиген А і ізогемаглютинін анти-В, що свідчить про походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Оскільки об`єкти №№1,2 могли бути утвореними за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не можна виключити можливість утворення їх за рахунок крові ОСОБА_9 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи.

Оскільки об`єкти №№1,2 могли бути утвореними за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не можна виключити можливість утворення їх за рахунок крові ОСОБА_4 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №78 від 26 серпня 2023 року у ОСОБА_9 виявлене проникаюче ножове поранення грудей зліва, крайовий перелом 6 ребра, з розвитком лівобічним гемо-пневмотораксом, утворилося від одного травматичного впливу твердого предмету, маючого колото-ріжучі властивості, можливо - ножем або предметом йому подібним, незадовго до звертання у лікарню.

При звертанні за медичною допомогою у ОСОБА_9 виявлено проникаюче ножове поранення грудей зліва, могло утворитися за обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 від 11.07.2023 року.

При звертанні за медичною допомогою у ОСОБА_9 виявлено проникаюче ножове поранення грудей зліва, могло утворитися за проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 11.07.2023 року.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 556 від 20.09.2023 ОСОБА_4 , в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, тимчасовий психічний розлад, слабоумство, та інший хворобливий розлад психіки не страждав і в теперішній час не страждає.

Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/113-23/3335-ХЗ від 29.09.2023 року наданий на дослідження ніж є складним ножем господарсько-побутового призначення, різновидом ножів господарсько-побутового призначення, виготовлений промисловим способом. Наданий ніж до холодної зброї не відноситься.

Згідно висновку судово-криміналістичної експертизи №816-МК від 18.08.2023 року у верхній половині спинки ліворуч представленої куртки потерпілого ОСОБА_9 мається одне пошкодження, яке носить характер колото-різаного і заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом, із шириною клинка протягом поринулої частини близько 20 мм, маючого гостре лезо й обух, товщиною близько 1,9 мм, зі зміною площини клинка під час знаходження його в пошкодженні, не виключено під час вилучення клинка, та утворенням додаткового розрізу тканини куртки.

Згідно висновку судово-криміналістичної експертизи №874-МК від 08.09.2023 року пошкодження у верхній половині спинки ліворуч представленої куртки потерпілого ОСОБА_9 могло бути заподіяне клинком представленого на експертизу ножа.

При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За змістом ст. 69 ч.1 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Стаття 69 КК України підлягає виваженому застосуванню у тих випадках, коли для реалізації мети покарання установлені в певній санкції його вид і розмір є занадто суровим (несправедливим), а особа потребує поблажливого ставлення. Через це суд має право скорегувати покарання відповідно до індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.

Враховуючи усі встановленні обставини справи, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, критично ставиться до свого вчинку і наслідків, після нанесення тілесних ушкоджень одразу викликав на допомогу, приймав безпосередню участь у бойових діях у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони суверенітету України на території Донецької, Миколаївської областей від збройної агресії російської федерації з 08.04.2022 року, за місцем несення служби і постійного проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідності не притягався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_4 застосувати ст. 69 КК України, тобто призначити покарання більш м`яке, як це передбачено санкцією ч.1 ст. 121 КК України і на підставі ст. 58 КК України замінити покарання на покарання у виді службового обмеження строком на два роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % (двадцяти відсотків) від суми грошового забезпечення, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів суспільства.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

В рамках даного кримінального провадження прокурором було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином та відповідно до позовних вимог просив стягнути з обвинуваченого на користь Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17" Харківської міської ради матеріальну шкоду в сумі 16 410 гривень 96 копійок.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд, приходить до висновку, що цивільний позов прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 58 КК України, замінити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки на покарання у виді службового обмеження строком на два роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % (двадцяти відсотків) від суми грошового забезпечення.

Строк відбуття покарання обчислювати ОСОБА_4 з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України у строк відбуття призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає трьом дням службового обмеження для військовослужбовців, починаючи з 11 липня 2023 року по день ухвалення вироку.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 скасувати та звільнити його з-під варти із зали суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти витрачені на проведення експертного дослідження №СЕ-19/113-23/3335-5БЛ від 13.06.2023 року у розмірі 1434, 00 гривень.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17" Харківської міської ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17" Харківської міської ради, код ЄРДПОУ 02003787, за рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка постраждала внаслідок вчинення злочину в сумі 16410 гривень 96 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023 на складний ніж золотистого кольору (довжина 13 см; ширина 3,5 см; довжина в розкладеному стані 21,5 см; довжина робочої поверхні 8 см); військові штани зеленого кольору типу «піксель» - скасувати.

Речові докази - військові штани зеленого кольору типу «піксель», які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №3 Краматорського РУП, - повернути власнику.

Речові докази - складний ніж золотистого кольору (довжина 13 см; ширина 3,5 см; довжина в розкладеному стані 21,5 см; довжина робочої поверхні 8 см), що знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП №3 Краматорського РУП, - знищити.

Речові докази - тканеву стропу (ремінь) сіро-зеленого кольору із металевими вставками, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП №3 Краматорського РУП - повернути власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1