ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/23192/23

Провадження № 1-кп/522/320/24

17 січня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0000923 від 20.11.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Ширяївського району Одеської області, без освіти, не одруженого, офіційно не працевлаштованого,без постійного місця проживання, раніше судимий:

- 09.07.2013 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 04.11.2013 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

11.01.2019 звільнений з установи відбуття покарання по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.11.2023 приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи біля технічного приміщення парадної № 4 за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна 9, помітив відсутність будь-якої особи у вказаному приміщенні та у нього виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою особистого незаконного збагачення.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаючи, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), Указом Президента України №757 від 07.11.2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 8419-ІX, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України №3057-IX від 02.05.2023, Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб, тобто до 14 лютого 2024 року та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-IX від 03.03.2022, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, не бажаючи бути викритим при вчинені правопорушення, як спосіб вчинення своїх протиправних дій обрав таємне заволодіння чужим майном, та користуючись відсутністю у вказаному приміщенні будь-яких осіб, шляхом розбиття навісного замку, заздалегідь заготовленим стороннім предметом, відчинив вхідні двері до технічного приміщення, тим самим за відсутності права перебувати в місці, у якому знаходиться майно, всупереч волі законного володільця, проник у технічне приміщення, де одразу приступив до пошуку цінного майна, яким можливо таємно заволодіти.

В результаті пошуків, ОСОБА_4 обрав безпосередньо предметом свого злочинного посягання велосипед в рамі синього кольору марки «VICTORY», вартістю 6000 гривень, який належить ОСОБА_6 . Проте, його дії були помічені ОСОБА_7 , яка знаходячись поруч із парадною №4 вказаного будинку та намагалась зупинити дії ОСОБА_4 . Однак, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх дій і настання суспільно небезпечних наслідків, діючи відкрито, з метою подолання опору ОСОБА_8 відштовхнув ОСОБА_7 , утримуючи велосипед в рамі синього кольору марки «VICTORY» втік з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 гривень.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_6 у встановленому порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився.

За відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченої, а також дослідженням документів кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченої та вирішення процесуальних питань.

При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав покази, згідно з якими підтвердив вчинення кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті, зокрема повідомив, що в один із днів восени 2023 року, перебуваючи біля приміщення під`їзду одного з будинків у м. Одеса, користуючись відсутністю будь-яких осіб проник до вказаного приміщення та намагався таємно викрасти велосипед синього кольору. При цьому коли він викочував велосипед, невідома йому жінка, розуміючи, що він вчиняє крадіжку, схопила велосипед за кермо, не даючи йому це зробити. Проте він вирвав велосипед з її рук та поїхав на ньому з місця події. В подальшому він продав велосипед за 250 грн., гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється.

З урахуванням позиції та показань обвинуваченого, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, вчинення останнім кримінального правопорушення за встановлених обставин та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, особу винного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, є особою без постійного місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував реально покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на зазначене, обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає - щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання - не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, згідно із санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме: з 20.11.2023, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України, період попереднього ув`язнення обвинуваченого до дати набрання вироком законної сили, підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Керуючись положеннями ст. ст. 176-178,183, 197, 199, 374 КПК України, суд, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді - тримання під вартою.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 176-178, 183, 349, 368, 370, 374, 376, 392, 395, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 20.11.2023.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 20.11.2023 до дати набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, відповідає одному дню позбавленню волі.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі:

- велосипед синього кольору марки «VICTORY» - вважати повернутим власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченим та направити уповноваженій особі місця ув`язнення. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1