Справа № 404/8001/23
Номер провадження 1-кп/404/438/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження № 0000813 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, азербайджанця, громадянина України, студента 2 курсу Центральноукраїнського національного технічного університету, який працював на посаді медичного брата КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

На початку січня 2023 року, більш точної дати не встановлено, житель м.Кропивницького Кіровоградської області, ОСОБА_3 , не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, виношуючи наміри щодо здійснення злочинної діяльності з метою збагачення за рахунок чужої власності, в умовах воєнного стану, обрав предметом протиправних посягань - чуже майно, а способом заволодіння ним - вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 обрав ОСОБА_5 , з яким познайомився під час святкування Нового 2023 року, як особу до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства, а підставою вимоги - викрадення коштів у дівчини, яка була з ними в одній компанії при святкуванні Нового Року.

Так, на початку січня, а саме вдень 8 або 10 січня 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел і корисливий мотив, реалізуючи свій злочинний план, прибув до розважального закладу «Dinarа», який розташований за адресою: вул.Велика Перспективна, буд.36, м.Кропивницький, Кіровоградська область, де працює потерпілий ОСОБА_5 та викликав останнього на розмову.

У ході особистого спілкування ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 про те, що ним цікавляться місцеві мешканці азербайджанської національності, оскільки незадоволені його поведінкою. Також ОСОБА_3 повідомив, що для уникнення фізичного насильства з його боку, ОСОБА_5 необхідно буде передати ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 5000 грн. Не розуміючи підстав вимагання в нього грошових коштів, не маючи жодних боргових та/або договірних зобов`язань перед ОСОБА_3 , але побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_5 погодився на умови, виставлені ОСОБА_3 та увечері того ж дня, знаходячись в приміщенні розважального закладу «Dinara», передав ОСОБА_3 власні грошові кошти в розмірі 5000 грн в якості плати за свою безпеку.

Через декілька днів ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 , що передана йому раніше сума його не влаштовує і тепер платіж буде регулярним і складатиме 10000 грн на місяць. Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, ОСОБА_3 , використовуючи погрози фізичного насильства, отримав від ОСОБА_5 увечері 3 або 4 лютого 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, грошові кошти в розмірі 10000 грн та вдень 3 або 4 березня 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, грошові кошти в розмірі 10000 грн. У подальшому, розцінюючи погрози ОСОБА_3 як реальні, хвилюючись за своє життя і здоров`я, бажаючи уникнути погроз та вимагання грошових коштів з боку ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на 3 місяці виїхав за межі Кіровоградської області, однак коли повернувся до м.Кропивницького 21.07.2023 року, в ході випадкової зустрічі з ОСОБА_3 останній повідомив потерпілому, що враховуючи кілька місяців пропуску оплати, станом на момент розмови, «борг» ОСОБА_5 становить 45000 грн, а для повного погашення «боргу» ОСОБА_5 має передати йому грошові кошти в розмірі 100000 грн, а в інакшому випадку ОСОБА_3 пригрозив ОСОБА_5 фізичним насильством та фізичною розправою.

Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу щодо вимагання грошових коштів, 01.08.2023 року ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 на мобільний телефон та повідомив, що йому відомо про те, що він отримав заробітну плату в розмірі 8000 грн, які він повинен передати йому наступного дня в якості часткового погашення неіснуючого боргу.

У подальшому 02.08.2023 року о 09 год. 22 хв. ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 та призначив зустріч біля КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», що знаходиться за адресою: проспект Університетський, буд.2/5, м.Кропивницький, куди мав прийти ОСОБА_5 та здійснити передачу грошових коштів в розмірі 8000 грн для погашення частини «боргу».

Так, 02.08.2023 року близько 11 год. 05 хв., знаходячись на відкритій ділянці місцевості, а саме не території КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», ОСОБА_3 продовжив реалізацію свого злочинного умислу, погрожуючи ОСОБА_5 фізичним насильством та розправою, у випадку не виконання останнім його вимог з передачі йому грошових коштів в якості оплати за неіснуючий борг та захист, отримавши від потерпілого частину грошових коштів у розмірі 8000 грн, після чого був викритий працівниками правоохоронного органу безпосередньо під час вчинення злочину та затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.189 КК України, тобто здійснив вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинену з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого за спричинені їм незручності, обіцяв більше ніколи не завдавати шкоди ОСОБА_5 , показавши, що повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, жалкує про вчинене, вказує про повне відшкодування заподіяних збитків, просить суворо не карати.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав показання, у яких повідомив суду відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , які повністю відповідають висунутому обвинуваченню та обставинам встановленим судом, вказавши, що вибачив обвинуваченого, який повністю відшкодував йому заподіяну майнову та моральну шкоду, та просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 ,у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позицій, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України яквимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинену з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії умисних особливо тяжких злочинів, характеризується позитивно, працював на посаді медичного брата КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», студент 2 курсу Центральноукраїнського національного технічного університету, неодружений, має на утриманні батьків з інвалідністю 2 групи, на обліках у закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, осудний, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні батьків з інвалідністю 2 групи, добровільне відшкодування завданих збитків та молодий вік обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний особливо тяжкий корисливий злочин, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання за ч.4 ст.189 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

При цьому, враховуючи наявність низки обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, до яких суд відносить щире каяття ОСОБА_3 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразились у беззастережному визнанні вини, що вказує на негативне ставлення обвинуваченого до скоєного та готовності нести покарання, що впливає на оцінку суспільної небезпеки вчинюваних протиправних діянь, добровільне відшкодування завданих збитків, наявність на утриманні двох батьків з інвалідністю 2 групи, які потребують догляду, та, крім цього, відсутність у нього обставин, що обтяжують його покарання, враховуючи дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризується виключно позитивно за місцем проживання та навчання, зважаючи на його позитивну суспільну діяльність, наявність роботи, а також, виходячи із положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на відсутність претензій потерпілого, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.189 КК України, на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На переконання суду застосування інституту призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом саме в даному випадку, є доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого. Зважаючи на обставини справи, що пом`якшують покарання, а також особу обвинуваченого, суд відповідно до вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ст.77 КК України, зважаючи на роз`яснення надані судам у абзаці 3 пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року підстави до призначення обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна, визначеного санкцією ч.3 ст.311 КК України, відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 з вимогою про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 125000 грн на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає залишенню без розгляду, оскільки потерпілий подав відповідну заяву, а також у судовому засіданні повідомив, що йому було компенсовано суму завданих збитків, тому він відмовився від цивільного позову.

З огляду на положення п.14 ч.1 ст.368, ч.1 ст.377 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, який на переконання суду є достатнім для запобігання ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ст.100 КПК України, оскільки у судовому засіданні не доведено і не підтверджено незаконність підстав набуття прав на грошові кошти та інше майно обвинуваченого, яке залучене як речові докази, використання цього майна в якості засобів або знаряддя злочину, суд враховує позицію сторін, згідно з якою відповідні речі та кошти, вилучені під час слідчих дій та у обвинуваченого, підлягають поверненню обвинуваченому, а арешт, накладений на вказане майно, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_3 роз`яснити, що в разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 негайно з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 02.08.2023 року по 09.11.2023 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 3824 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Речові докази:

- речі (т.1 а.п.71) - залишити обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» (т.1 а.п.72, 99-101), грошові кошти в сумі 614 грн 50 коп. (т.1 а.п.96-98) - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- грошові кошти в сумі 8000 грн: дві купюри номіналом 500 грн (ЕЄ 2778509, ЕЄ 2778508), сім купюр номіналом 1000 грн (БК 6092882, БК 6092884, БК 6092886, БК 6092888, БК 6092892, БК 6092895, БК 4844938) (т.1 а.п.72, 96-98) - повернути УСР в Кіровоградській області ДСР Національної поліції України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03.08.2023 року (т.1 а.п.89-91) на грошові кошти в сумі 8000 грн, та мобільний телефон марки «Iphone», належний обвинуваченому ОСОБА_3 , які визнані речовими доказами, долю яких вирішив суд, - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.08.2023 року (т.1 а.п.95) на грошові кошти в сумі 614 грн 50 коп., які визнані речовими доказами, долю яких вирішив суд, - скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1