Провадження № 1-кс/714/31/24
У Х В А Л А

"17" січня 2024 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засідання прокурораОСОБА_2 ОСОБА_3
слідчогоОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ ЧРУП ГУНП ОСОБА_4 за погодженням прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні СВ № 2 (м. Герца) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000408 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом замаху ОСОБА_5 на вбивство ОСОБА_6

15 січня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою : АДРЕСА_1 , було проведено обшук де було виявлено та вилучено : рушник зеленого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору вилучений біля входу до території господарства; змиви речовини бурого кольору із поверхні підлоги в приміщені коридору житлового будинку; кухонний ніж із дерев`яним руків`ям; виріз покривала із нашаруванням речовини бурого кольору; змиви речовини бурого кольору з поверхні підлоги в приміщені кухні; кухонний ніж вилучений з поверхні столу в приміщені кухні; сліди пальців рук перекопійовані на 10 відрізків ПЛС.

З посиланням на те, що вказані предмети (речі) є предметом вказаного злочину які за постановою слідчого від 15 січня 2024 року визнано речовими доказами, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, чи то перетворення, слідчий просив накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити з посиланням на обставини викладені у ньому.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою : 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послалася саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Сукупність вищевказаних норм законодавства зводиться до того, що арешт як засіб забезпечення кримінального провадження може бути накладений виключного на майно й таким ознакам мають відповідати і речові докази на який слідчий, прокурор бажає накласти арешт. Відтак, на речі (предмети) які слідчий визнав речовими доказами, але не відповідають ознакам майна арешт не може бути накладений.

Слід також зазначити, що порядок процесуального оформлення речових доказів залежить від суб`єкта та способу їх отримання. Ця ознака визначає коло осіб, що мають повноваження щодо ухвалення рішення про долю речових доказів, зокрема й щодо вибору місця їх зберігання та умов їх отримання, виходячи із критеріїв безпеки та можливості подальшого використання у кримінальному провадженні.

Верховний Суд у своїй постанові № 733/249/16-к від 24 жовтня 2018 року зазначив, що предмет після огляду визнають речовим доказом і долучають до кримінального провадження мотивованою постановою (ухвалою), якою створюється особливий правовий режим поводження із предметом у кримінальному провадженні. Джерелом фактичних даних/відомостей стосовно речових доказів є протокол огляду предмета.

Таким чином, у разі отримання або вилучення слідчим, прокурором речових доказів (окрім тих які мають ознаки «майна»), останні мають бути оглянуті, при необхідності сфотографовано, докладно описані у протоколі огляду та передані до зберігання, про що також зазначено у ч. 2 ст. 100 КПК України.

Звернення у такому разі слідчого, прокурора до суду із клопотанням про накладення арешту на майно (яке в межах означеного клопотання є речовими доказами) закон не вимагає.

При наведених обставинах, слідчий без достатніх на те правових підстав звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке не підлягає задоволенню.

Окрім цього, слідчий у своєму клопотанні послався на те, що вилученні речі є предметом злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. За загальним правилом науки кримінального права, предмет злочину є факультативною ознакою об`єкта злочину, яке при вбивстві є життя людини. Тому, речові докази про які зазначив слідчий у своєму клопотанні апріорі не можуть бути предметом вказаного злочину.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складений «18» січня 2024 року.

Слідчий суддя: