Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6143/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №295/6143/22 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 07.07.2022 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і призначено покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, в сумі 1 510 грн. 24 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 09.06.2022 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.02.2022, видане на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а посвідчення водія вирішено знищити.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, у достовірно невстановлений день та час лютого місяця 2022 року у ОСОБА_8 , який перебував за місцем свого проживання у будинку по АДРЕСА_1 , виник протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа - посвідчення водія з метою отримання права керування транспортними засобами категорії «В».

Реалізуючи свій протиправний умисел, у достовірно невстановлений день та час лютого місяця 2022 року, ОСОБА_10 за попередньою домовленістю з невстановленою особою за допомогою соціальної мережі «Viber» надіслав невстановленій особі власну фотокартку у цифровому вигляді та свої персональні дані для подальшого виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022 року.

В подальшому у невстановлений день лютого місяця 2022 року ОСОБА_8 , перебуваючи у відділенні ТОВ «Нова Пошта» №1 за адресою - вул. Слобідська, 8, смт. Черняхів Житомирського району Житомирської області, отримав від вищевказаної невстановленої особи підроблений документ - посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022 року, маючи намір в подальшому використовувати вказане підроблене посвідчення водія, таким чином вчинивши пособницькі дії з підробки офіційного документу.

В подальшому, 05.06.2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , керував автомобілем марки «ЗАЗ 1140» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », рухаючись ним по вул.Суворова у с. Вільськ Житомирського району Житомирського області, де був зупинений працівниками відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та на законну вимогу працівників поліції пред`явити документ, який посвідчує право керування транспортними засобами, у ОСОБА_8 виник протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022 року.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа - підробленого посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022 року, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що вказаний документ є підробленим, пред`явив для перевірки працівникам поліції підроблене посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022 року, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати вироку суду першої інстанції, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання: - за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - 1 рік 1 місяць обмеження волі; -за ч.4 ст.358 КК України - 1 рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 шляхом повного поглинання більш суворим покаранням менш суворого, визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць. На підставі ч.1, 4 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань (за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.01.2022) визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 7 місяців. Витрати на проведення судових експертиз у сумі 1510 гривень 24 копійки стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 . Скасувати арешт, накладений на підроблене посвідчення водія, серії В НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022 року, та залишити вказаний підроблений документ у матеріалах кримінального провадження.

При цьому, звертає увагу, що згідно матеріалів провадження ОСОБА_8 вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.01.2022 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, тобто, останній не відбув покарання за попереднім вищевказаним вироком. Вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_8 мав врахувати наявність вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.01.2022 та застосувати положення ст.71-72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків, проте цього не зробив.

Наголошує, що судом призначено необґрунтовано призначено ОСОБА_8 найменш суворе покарання з тих, які передбачені санкцією ч.1, 4 ст.358 КК України, хоча останній неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, зокрема вищезазначеними вироками від 12.06.2001, 12.05.2005, 12.05.2008, 28.09.2011, 30.11.2011, 01.01.2012, 28.03.2012, 19.01.2017 (судимість за вироком погашена, проте вказаний вирок перервав строки обрахування судимостей за іншими вироками), 27.01.2022. Зазначає, що зазначене свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти умисні кримінальні правопорушення. За таких обставин, призначене судом покарання не відповідає визначеним у ст.65 КК України загальним засадам призначення покарання, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, і не є достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім того, речовий доказ, а саме - підроблене посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022 року, у відповідності до вимог п.7 ч.9 ст.100 КПК України має бути залишене у матеріалах кримінального провадження, оскільки вказаний речовий доказ є документом, хоч і підробленим. Зберігання вказаного речового доказу у матеріалах провадження необхідно забезпечити з метою подальшого можливого дослідження вказаного речового доказу у іншому кримінальному провадженні за фактом підроблення вказаного документу невстановленою слідством особою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, правова кваліфікація його дій за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються. Судовий розгляд провадження проведено в порядку ст.ст.381-382 КПК України.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Санкції ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, за якими ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності, відповідно передбачають покарання: у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років (ч.1 ст.358 КК України); штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. (ч.4 ст.358 КК України)

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вважає апеляційний суд, вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції формально врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень (проступків), дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, позицію останнього щодо вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини у вигляді - щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, та прийшов до висновку про призначення покарання останньому в межах санкцій ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

З такими висновками суду, суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції в неповній мірі врахував характеризуючі особу останнього дані, зокрема, те, що обвинувачений раніше судимий (а.п.55-57) - вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.01.2022 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, із застосуванням ст.75 КК України (а.п.80-81). При цьому, будучи звільненим за цим вироком від відбування основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, не відбувши покарання, не зробивши належні висновки та не ставши на шлях виправлення, знову вчинив умисні кримінальні правопорушення (проступки), у вчиненні яких його визнано винним оскаржуваним вироком. Вище наведені обставини, на думку апеляційного суду, стверджують про суспільну небезпечність особи останнього. Крім того, обвинувачений не має сім`ї та осіб на утриманні, має посередні характеристики (а.п.50), має місце реєстрації (а.п.49), не перебуває на спеціалізованих обліках, на військову службу за призовом під час мобілізації не призивався (а.п.221).

Судом першої інстанції залишено поза належною увагою фактичні обставини скоєних останнім кримінальних правопорушень.

Як вважає апеляційний суд, суд першої інстанції, приймаючи рішення про призначення обвинуваченому покарання, у виді найменш суворого покарання, встановленого санкцією ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, пославшись на обставини, які він враховує при призначенні покарання, належним чином не мотивував і не навів переконливих доводів про доцільність призначення саме такого виду покарання, обмежившись лише формальним посиланням на вищезазначені обставини.

При вирішенні питання призначення покарання у даному випадку суд першої інстанції, надавши перевагу загальносоціальним даним про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, залишив поза увагою відомості, що характеризують останнього у плані потенційної суспільної небезпеки, сталу антисоціальну поведінку останнього.

За таких обставин призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафів буде явно недостатнім для реальної корекції соціальної поведінки останнього та запобігання продовженню злочинної діяльності.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню ОСОБА_8 та попередженню вчинення нових злочинів, буде покарання за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі в межах санкцій зазначених статей.

З урахуванням наведеного, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

З огляду на вищевикладене, оскільки за результатами перегляду кримінального провадження апеляційний суд дійшов висновку, що покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 є занадто м`яким, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду на підставі ч.2 ст.409, 420 КПК України в частині призначення покарання - скасуванню, з ухваленням нового вироку.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 підлягає призначенню із застосуванням положень ч.1 ст.70, ч.1, ч.4 ст.71 КК України з врахування покарання призначеного вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.01.2022.

Одночасно, суд апеляційної інстанції вирішує питання щодо речового доказу у провадженні - підробленого посвідчення водія, серії В НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022, який слід залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 07.07.2022 відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - 1 (один) рік 1 (один) місяць обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 шляхом повного поглинання більш суворим покаранням менш суворого, визначити покарання ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч.1, 4 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань призначених цим вироком та призначеного покарання вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.01.2022 визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту виконання вироку.

Речовий доказ - підроблене посвідчення водія, серії В НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_8 » від 06.02.2022, залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок апеляційного суду, який набирає законної сили негайно після його проголошення, учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :