Провадження № 1-кп/761/3695/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , особи відносно якої здійснюється розгляд клопотання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відео конференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характер у кримінальному провадженні № 120 231 001 000 029 85 щодо особи:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2023 року приблизно о 18 год.40 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння внаслідок раніше вживаних спиртних напоїв, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 в ході словесного конфлікту на грунті раптово виниклих неприязливих стосунків з потерпілим ОСОБА_4 , з яким сумісно розпивав спиртні напої, тримаючи у правій руці ніж, не усвідомлюючи свої дії наніс не менше одного удару в область живота, тобто ділянку тіла, де розташовані життєво важливі органи людини, тим самим заподіяв потерпілому проникаюче колото-різане поранення живота, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Суд дослідивши письмові докази, висновки експертів, допитавши потерпілого, дійшов висновку, що обставини, зазначені у клопотанні відповідають ознакам суспільно небезпечного діяння, передбаченого у частині 1 статті 121 КК України та підтверджуються належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, при цьому стороною захисту суду не надані будь-які відомості на спростування вищевказаних доказів обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 19 Кримінального кодексу України, осудною вважається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Суспільно небезпечне діяння: факт спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 підтверджується належними, достовірними та достатніми доказами (документами та висновком експерта):

-протоколом огляду місця події від 24.07.2023 року, яким оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 в ході проведення якого вилучено ножі. - протоколом огляду місця події від 24.07.2023 в ході проведення якого в приміщенні лікарні вилучено речі, що належать потерпілому ОСОБА_4 зі слідами бурого кольору, схожих на кров.

- протоколом огляду місця події від 24.07.2023 в ході якого проводились змиви з долоней потерпілого.

-даними довідки № 834 з якої вбачається, що потерпілий був доставлений 24.07.2023 з проникаючим пораненням черевної порожнини до КМКЛ № 12.

-висновком експерта № 042-1615-2023, яким підтверджено, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлено проникаюче колото-різане поранення живота, яке є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя.

-протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього, під час проведення якого потерпілий вказав на місце вчинення суспільно-небезпечного діяння, знаряддя вчинення та обставини нанесення тілесного ушкодження, вказав на локалізацію тілесного ушкодження.

Даними допиту потерпілого ОСОБА_4 , який підтвердив, що 24.07.2023 року приблизно о 18 год.40 хв., він перебував вдома у ОСОБА_6 , з яким товаришували та розпивали спиртні напої, потім посварились, далі ОСОБА_6 схватив ніж та один раз вдарив його в область живота, він вийшов на вулицю та попросив про допомогу. Потім втратив свідомість, а прийшов до тями вже у реанімаційному відділенні лікарні.

Допитаний ОСОБА_6 підтвердив показання потерпілого щодо обставин нанесення тяжкого тілесного ушкодження.

Вказані докази у сукупності є достатніми та свідчать про те, що ОСОБА_6 на грунті неприязливих стосунків наніс ножове поранення - тяжке тілесне ушкодження у життєво важливий орган потерпілому ОСОБА_4 .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1048 від 06.10.2023 року (Київський міський центр судово-психіатричної експертизи) ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання ( F20.00 за МКХ -10), за своїм психічним станом не можу усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи вищевказаний висновок судового експерта та керуючись приписами статті 19 КК України суд приходить висновку, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння - спричинив тяжке тілесне ушкодження (що відповідає ознакам злочину, вказаному у частині 1 статті 121 Кримінального кодексу України) у стані неосудності, оскільки на момент вчинення діяння виявляв ознаки хронічно- психічного захворювання і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до статей 92, 93 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціалізований лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно приписів статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Отже, стаття 94 КК України містить три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру:

1) характер і тяжкість захворювання (медичний критерій); 2) тяжкість вчиненого діяння (юридичний критерій); 3) ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб (соціальний критерій).

Характер і тяжкість захворювання визначаються клінічною формою психічного захворювання, його глибиною і стійкістю, динамікою хворобливого процесу, прогнозом його перебігу та деякими іншими обставинами, що стосуються хворобливого стану особи. Тяжкість вчиненого діяння ґрунтується на положеннях ст. 12 про класифікацію злочинів. Ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб містить оцінку суспільної небезпечності вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільне небезпечних наслідків та інших подібних обставин; а також психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності даного хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Суспільне небезпечне діяння, яке вчинив ОСОБА_6 передбачається частиною 1 статті 121 КК України та відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1048 від 06.10.2023 року (Київський міський центр судово-психіатричної експертизи) ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з метою його обов`язкового лікування.

Враховуючи викладене вище, особу ОСОБА_6 , характер та тяжкість його психічного захворювання, тяжкість та обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, ступінь його небезпечності для суспільства, суд дійшов висновку про доцільність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги в примусовому порядку у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, що буде достатнім для запобігання вчиненню ним повторних суспільно-небезпечних діянь.

На підставі викладеного і керуючись статей 395, 512, 513 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України - задовольнити.

2. Застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

3. Речові докази, що зберігаються у камері речових доказів СВ Шевченківського ГУ МВС України відповідно до квитанції № 705/ SHEV-ZAGAl/2023/133010/1:

змиви на марлеві тампони зі слідами речовини бурого кольору, зразок букального епітелію із ротової порожнини ОСОБА_4 - знищити

футболку, шкіряний ремень чорного кольору, нижня білизна, джинсові шорти, кросівки, запальничка - повернути власнику ОСОБА_4 .

4. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити в силі до набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1