Справа№ 938/605/23
Судове провадження № 1-кп/938/107/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2023 за №0000073, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хороцево Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина 2022 року народження, депутатом не обирався, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України №2119-IX від 15.03.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, згідно якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2212-IX від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022, згідно якого, строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2263-IX від 22.05.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, згідно якого, строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України №2500-IX від 15.08.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022, згідно якого, строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України №2738-IX від 16.11.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 №757/2022, згідно якого, строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України 2915-IX від 07.02.2023 затверджено Указ Президента України від 06.02.2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України 3057-IX від 02.05.2023 затверджено Указ Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року.

Окрім того, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1,17,20 частини першої статті 106 Конституції України було оголошено про проведення загальної мобілізації у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

ОСОБА_3 , після проходження в період із 01.04.2023 по 04.04.2023 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами проходження якої, його визнано придатним до військової служби, будучи військовозобов`язаним, за відсутності обставин, передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, був відібраний до складу команди НОМЕР_1 навчального центру Збройних Сил України, та 04.04.2023, йому під розписку, з роз`ясненням її змісту і наслідків неприбуття, була вручена повістка про необхідність прибуття на 09:00год. 11.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки до Збройних Сил України для проходження військової служби під час мобілізації.

Проте, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, визнаним придатним до військової служби та підлягаючи призову на військову службу за мобілізацією, після отримання повістки про необхідність прибуття на 09:00год 11.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки до складу команди НОМЕР_1 навчального центру Збройних Сил України, за відсутності поважних на те причин, не прибув 11.04.2023 на 09:00 год та протягом дня 11.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для подальшого відправлення до Збройних сил України, для проходження військової служби під час мобілізації, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із дією на території України воєнного стану.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.336 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно з вимогами ст.337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.336 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Суду показав, що у період з 2019 по 2020 рік він служив за призовом у НГУ та з повагою ставиться до військових. Коли розпочалася війна, він перебував за кордоном, та повернувся в Україну 03.03.2022. В подальшому, 01.04.2023 він добровільно з`явився до Верховинського центру комплектування та в період з 01.04.2023 по 04.04.2023 пройшов військово-лікарську комісію. За результатами огляду військово-лікарською комісією, його було визнано придатним до служби, та 04.04.2023 йому було вручено повістку, про отримання якої він розписався особисто, та згідно якої йому необхідно було прибути на 09:00 год 11.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації. При цьому, йому було роз`яснено та попереджено про кримінальну відповідальність у випадку неявки за даною повісткою. Однак, у призначений день 11.04.2023 він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки в нього була висока температура. Перші два дні він лікувався самостійно вдома, однак коли йому стало гірше, 14.04.2023 він звернувся до лікаря і в нього виявили запалення. Потім захворіли дитина та бабуся. Про причини своєї неявки працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , він не повідомляв ні в день неявки, ні пізніше.

Також обвинувачений вказав, що він з дружиною та малолітньою дитиною проживають з бабусею похилого віку, за якою з липня 2023 року він оформлений по догляду, який здійснює самостійно. Дружина зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Інших близьких родичів, які б могли здійснювати догляд за бабусею, немає.

Вважає, що вчинив неправильно, у вчиненому розкаюється та в майбутньому готовий проходити військову службу під час мобілізації. Просить суворо не карати, та не призначати йому покарання пов`язане із позбавленням волі.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі та застосувавши положення ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання, встановивши йому іспитовий термін, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просила суд врахувати особу обвинуваченого, його молодий вік, наявність на утриманні малолітньої дитини та бабусі похилого віку, те що він раніше не судимий, повністю визнав вину, сприяв розкриттю злочину та у вчиненому щиро розкаявся, і призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що обвинувачений є її чоловіком, з яким вони проживають у будинку його бабусі в с.Хороцево, Верховинського району. Також з ними проживає їх малолітня дитина та бабуся чоловіка, за якою він доглядає. Про те, що чоловік проходив військово-лікарську комісію і йому була вручена повістка, якою його зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11.04.2023 для відправки у Збройні сили України, вона знала, про це їй казав чоловік. Також він повідомив її, що якщо не з`явиться, то за це передбачена відповідальність. Однак, він не зміг з`явитися у призначений в повістці день, оскільки дуже захворів, у нього була висока температура. Спершу,він лікувався вдома самостійно, а потім через два дні пішов до лікаря, де в нього виявили запалення. Після цього захворіла їх дитина, а пізніше і бабуся. Однак, про те, що чоловік хворів, ІНФОРМАЦІЯ_4 він не повідомляв ні в день коли мав з`явитись по повістці, ні після одужання. Вона також не повідомляла РТЦК про причини неявки її чоловіка на виклик по повістці.

Вказала, що на даний час вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, чоловік оформлений по догляду за бабусею. Раніше, коли чоловік перебував за кордоном, до пологів, догляд за бабусею здійснювала вона і їй в цьому допомагала мати чоловіка.

- витягом з ЄРДР (а.с.61), відповідно до якого 03.06.2023 до ЄРДР за №0000073 були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України;

- рапортом заступника начальника начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 №399 від 25.05.2023, яким він доповідає начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в с. Хороцево, Верховинського району, Івано-Франківської області, одержав повістку про явку для відправлення до військової частини на 11.04.2023, однак у визначений день та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув (а.с.130);

- повідомленням про кримінальне правопорушення від 26.05.2023 №2/1/1272 (а.с. 62), яким повідомлено про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України, вчинене ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в с. Хороцево, Верховинського району, Івано-Франківської області;

- листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.06.2023 №1/2/1494 (а.с.66) про невстановлення підстав для надання відстрочки військовозобов`язаному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до норм ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку»;

- листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.06.2023 №1/2/1421 (а.с.67) про те, що військовозобов`язаного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було відібрано до складу команди ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.06.2023 №1/2/1419 (а.с.68) про відсутність інформації про членство військовозобов`язаного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в релігійних організаціях, віровченнях, які не допускають користування зброєю;

- листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.06.2023 №1/2/1420 (а.с. 133) про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності в порядку норм КУпАП не притягувався;

- листами ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.07.2023 №1/2/1784 та від 27.07.2023 №1/2/1799 (а.с. 131-132) про те, що в період із 01.04.2023 по 26.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибував військовозобов`язаний ОСОБА_3 , 21.12.1998 року, або його родичі, та не надавали належним чином оформлені повідомлення чи документи, які б свідчили про неможливість прибуття ОСОБА_3 станом на 11.04.2023 згідно отриманої повістки;

-довідками Комунального некомерційного підприємства «Путильська багатопрофільна лікарня» Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області від 07.06.2023 №01-05/1092 (а.с.74), Комунального некомерційного підприємства «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області від 21.06.2023 №238/01-1, 07.06.2023 №220/01-15 (а.с.75-76), Комунального некомерційного підприємства Яблуницька амбулаторія загальної практики сімейної медицини Білоберізької сільської ради від 06.06.2023 №27, від 20.06.2023 №30 (а.с.134-135), Комунального некомерційного підприємства «Білоберізька амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Білоберізької сільської ради від 06.06.2023 №27, з яких вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с.Хороцево, Верховинського району, Івано-Франківської області в період часу з 04.04.2023 по 11.04.2023 за наданням медичної допомоги до вказаних медичних закладів не звертався. На стаціонарному чи амбулаторному лікуванні не перебував;

-довідкою Комунального некомерційного підприємства «Путильська багатопрофільна лікарня» Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області від 25.07.2023 №01-05/1311 (а.с.77) з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с.Хороцево, Верховинського району, Івано-Франківської області, 09.05.2023 звернувся за наданням медичної допомоги до КНП «Путильська БЛ» з діагнозом розтягнення зв`язок лівого гомілково-ступневого суглобу, де йому було надано допомогу та призначено амбулаторне лікування;

- довідкою Комунального некомерційного підприємства «Білоберізька амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Білоберізької сільської ради від 05.07.2023 №37 із долученою до неї копією медичної картки амбулаторного хворого №1195 та копіями інформаційних довідок з електронної системи охорони здоров`я (а.с. 137-146), згідно яких, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с.Хороцево, Верховинського району, Івано-Франківської області в період часу з 14.04.2023 по 21.04.2023 знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу діагнозу:Гостра інфекція верхніх дихальних шляхів. Гострий трахеїд, та в період часу із 24.04.2023 по 28.04.2023 знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу діагнозу: Хронічний панкреатит в стадії загострення. Хронічний холецестит в стадії загострення;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.06.2023 та описом речей і документів, які були вилучені (а.с. 70-73), з яких вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду про тимчасовий доступ до речей і документів від 09.06.2023 з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучено оригінали: довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 №70/299 від 04.04.2023; картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 04.04.2023 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; розписки на повістку про явку для відправлення до військової частини отриманої ОСОБА_3 , 04.04.2023; облікової картки військовозобов`язаного на ОСОБА_3 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 02.08.2023 та описом речей і документів, які були вилучені (а.с. 80-83), з яких вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду про тимчасовий доступ до речей і документів від 31.07.2023 з приміщення КНП «Білоберізька АЗПСМ» вилучено оригінал: медичної карти №1195 амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- речовими доказами які оглянуті в судовому засіданні:

оригіналами довідки №70/299 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та картки обстеження та медичного огляду вищезазначеного військовозобов`язаного, з яких вбачається, що ОСОБА_3 , 04.04.2023 за результатами медичного огляду був визнаний придатним до військової служби;

оригіналом облікової картки щодо військовозобов`язаного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якій зафіксовано, що ОСОБА_3 , 04.04.2023 визнаний військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 придатним до військової служби;

оригіналом розписки ОСОБА_3 про отримання ним 04.04.2023 повістки про явку для відправлення до військової частини о 09.00 годин 11.04.2023, на якій наявний його підпис;

оригіналом медичної карти №1195 амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 КНП «Білоберізька АЗПСМ» (дата заповнення карти 04.11.2016), в якій зафіксовано звернення ОСОБА_3 до КНП «Білоберізька АЗПСМ» 14.04.2023 за наданням медичної допомоги, де йому був поставлений діагноз гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, гострий трахеїт. Лікування проходив амбулаторно. Згідно з медичними висновками 9АНА-Р85Т-В993-8ХТК, Т29А-5А5К-3В89-С7Н2 від 18.04.2023 період непрацездатності становив з 14.04.2023 по 21.04.2023. Також за наданням медичної допомоги звертався 24.04.2023, де йому було поставлено діагноз хронічний панкреатит. Згідно з медичним висновком А6ЕН-КВ2Т-В8ЕХ-КА68 від 24.04.2023 період непрацездатності становив з 24.04.2023 по 28.04.2023;

оригіналом медичної карти №б/н амбулаторного хворого (дата заповнення карти 09.05.2023) КНП «Путильська БЛ» Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с.Хороцево, Верховинського району, Івано-Франківської області звернувся за наданням медичної допомоги до КНП «Путильська БЛ» 09.05.2023, де йому було поставлено діагноз розтягнення зв`язок лівого гомілково-ступневого суглобу та надано допомогу. Лікування проходив амбулаторно.

Також прокурором заявлялося клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , та таке було судом задоволено. Однак, такий на виклик суду в судові засідання не з`являвся. Згідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.10.2023 №1/5/2654, підполковник ОСОБА_8 , який проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_7 з 18.10.2016 по 23.07.2023, починаючи із 23.07.2023 вибув до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби у складі Збройних сил України. У зв`язку із неможливістю забезпечення явки вказаного свідка для допиту у суд, в судовому засіданні 10.11.2023 прокурор відмовився від заявленого клопотання, а сторона захисту погодилася з клопотанням прокурора та не наполягала на допиті вказаного свідка.

Дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за ст.336 КК України, оскільки він будучи військовозобов`язаним ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень».

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 за ст. 336 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацевлаштований, за зареєстрованим місцем проживання характеризується добре, фактично проживає у будинку своєї бабусі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та здійснює догляд за нею з 01.07.2023.

Згідно досудової доповіді від 25.09.2023, зробленої Верховинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб) є середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є можливим.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характер та тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, який є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується добре, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, та здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_9 , яка є особою похилого віку, раніше не судимий, визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію прокурора, який просив визнати обвинуваченого винним та призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ст.336 КК України виді позбавлення волі, в межах санкції статті, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч.1,3 ст.76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Суд констатує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви №№43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, оскільки справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому кримінальному правопорушенню; категорія справедливості передбачає, що покарання за кримінальне правопорушення повинно бути домірним кримінальному правопорушенню».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке в санкції ст. 336 КК України закріплене, як безальтернативне, без звільнення від його відбування, сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- оригінали довідки №70/299 від 04.04.2023 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , картки обстеження та медичного огляду від 04.04.2023 на військовозобов`язаного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , облікової картки військовозобов`язаного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - повернути до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- оригінал медичної карти №1195 амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 КНП «Білоберізька АЗПСМ» (дата заповнення карти 04.11.2016), - повернути до КНП «Білоберізька АЗПСМ»;

- оригінал медичної карти №б/н амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 КНП «Путильська БЛ» (дата заповнення карти 09.05.2023), - повернути КНП «Путильська БЛ» Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області;

- оригінал розписки на повістку про явку для відправлення до військової частини, отриманої ОСОБА_3 04.04.2023, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10