Справа № 931/966/23
Провадження № 1-кп/931/31/24
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

22 січня 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000865 від 23 серпня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 серпня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався.

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 25 січня 2024 року включно.

19 січня 2024 року від прокурора до суду надійшло клопотання, у якому просить продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Дане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 152 КК України. Підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 вищевказаного запобіжного заходу стала наявність ризиків, передбачених у п.1, п. 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній розуміє, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які згідно санкції ч.3, ч. 4 ст. 152 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років; перебуваючи не в місцях попереднього ув`язнення обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою надання ними недостовірних показань; обвинувачений офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів до існування, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, та систематично вчиняв відносно неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 правопорушення сексуального характеру, тому є достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення сексуального характеру, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останнього під час судового розгляду кримінального провадження. Також, домашній арешт не може бути застосовано у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_4 проживав будинку з потерпілою, свідками інкримінованих йому злочинів, а також враховуючи санкцію покарання він може переховувався від суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 не заперечували щодо задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, а його захисник ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши подане прокурором клопотання, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.

Судом встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися.

Водночас, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд враховує вік, сімейний стан обвинуваченого, відсутність офіційного працевлаштування та законних джерел прибутку, ведення аморального способу життя, систематичного вчинення відносно неповнолітньої потерпілої правопорушення сексуального характеру, а також тяжкість покарання, передбаченого санкціями ч.3, ч.4 ст. 152 КК України, які відносяться до особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, що в сукупності вказує на продовження існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, які були враховані слідчим суддею при обранні такого виду запобіжного заходу та при його продовженні, і на даній стадії судового розгляду не зменшились.

Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 205, 331, 372, 376, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 21 березня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії цієї ухвали встановити до 21 березня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1