Ухвала

25 січня 2024 року

м. Київ

справа № 344/2803/23

провадження № 51-4857ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву захисниці ОСОБА_4 про відвід всіх суддів, які входять до складу цієї колегії,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисниці ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2023 року касаційну скаргу захисниці ОСОБА_4 залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

23 січня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява захисниці ОСОБА_4 , в якій вона заявляє відвід колегії суддів з тих підстав, що не погоджується з постановленою цією колегією ухвалою про залишення її касаційної скарги без руху. Мотивує тим, що колегія суддів до прийняття рішення по суті надала оцінку всім доводам скаржниці. Вважає, що нею розкрито всі підстави для скасування судових рішень, а колегія суддів проявила упередженість при перевірці касаційної скарги та діяла всупереч завданням кримінального провадження. Крім того зазначає, що такий підхід до перевірки касаційної скарги на відповідність нормам закону позбавляє особу гарантованої ефективної реалізації права на судовий захист задля досягнення цілей правосуддя, порушує конституційні права і свободи такої особи. Посилаючись на п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що постановивши ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, судді обмежили її право на доступ до правосуддя.

Вивчивши і обговоривши заяву захисниці ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла висновку, що відвід не підлягає задоволенню, оскільки обставин, що виключають участь суддів у кримінальному провадженні (стаття 75 Кримінального процесуального кодексу України, далі - КПК), у заяві не зазначено, а незгода особи, що подала касаційну скаргу, з ухвалою, якою Верховний Суд вказав на недоліки у цій скарзі, не є підставою для відводу суддів.

Ухвала, якою колегія суддів залишила без руху касаційну скаргу захисниці, не обмежує її в доступі до правосуддя. Частиною 4 ст. 429 КПК регламентовано, що залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції. Відтак твердження захисниці ОСОБА_4 про відмову їй в доступі до правосуддя є недоречним, оскільки ухвала від 28 грудня 2023 року не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Застосування судом на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження норм статті 429 КПК має на меті розкрити суть вимог скаржника та сприяти ефективному судовому розгляду касаційної скарги в подальшому.

Дані, наведені у заяві про відвід, не підтверджують упередженість суддів, а ілюструють ставлення захисниці до змісту ухвали Верховного Суду, якою її касаційну скаргу залишено без руху.

Керуючись ст. 75 КПК, Суд

постановив:

У задоволенні заявленого захисницею ОСОБА_4 відводу суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3