Провадження № 1-кс/359/1747/2023
У Х В А Л А

Іменем України

25 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000723 від 20 жовтня 2023 року за ознаками кримінального, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.20233 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вище зазначене клопотання про накладення арешту на вилучене в ході огляду майно, а саме: автомобіль марки «Ford» моделі «Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2023 року приблизно о 12:17 хв., працівниками ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, під час несення служби за адресою: Київська область, Бориспільський р-н., с.Вороньків, вул. Центральна, було зупинено з метою перевірки автомобіль марки «Ford» моделі «Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході візуального огляду вказаного автомобіля булл виявлено сліди ймовірного змінення номера кузова кустарним способом та ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

20 жовтня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: Київська область, Бориспільський р-н., с. Вороньків, вул. Центральна, вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «Ford» моделі «Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключі запуску двигуна від вказаного автомобіля..

Дізнавач вказує, що з огляду на те, що вказане майно, є доказом вчинення кримінального правопорушення, та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно можуть призвести до приховування спотворення або знищення речей, які в сукупності з іншими доказами нададуть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Крім того, зазначено, що з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, проведенню ряду експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, яке було вилучено в ході проведення огляду.

На розгляд клопотання дізнавач не з`явився, просив провести розгляд клопотання без його участі.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 також подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечує.

Дослідивши клопотання та долучені матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зі змісту клопотання та долучених матеріалів встановлено, що з метою виконання завдань кримінального провадження та збереження речових доказів, в тому числі, для забезпечення проведення судових експертиз, необхідно накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події транспортний засіб, ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 100, 132, 170-174, 284, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події 20 жовтня 2023 року майно, а саме:

- автомобіль марки «Ford» моделі «Mondeo»,, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_2 .

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5 -Лесів