КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/5691/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Хабаровський край, с. Датта, громадянина України, непрацюючого, освіта середня, неодруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 продовжено до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати - з моменту його затримання, а саме з 11 липня 2023 року, зарахувавши, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення. Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 моральну та матеріальну шкоду в розмірі 65 650,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Згідно з вироком суду, ОСОБА_10 обвинувачувався в тому, що не дивлячись на ухвалення вироку щодо нього Броварським міськрайонним судом Київської області від 01 грудня 2021 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України (невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або не проходження програми для кривдників), він систематично вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_8 , що також підтверджується постановами про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилися два кримінальні провадження за обвинувальними актами відносно ОСОБА_10 , які ухвалою суду від 02 травня 2023 року були об`єднані в одне кримінальне провадження, якому присвоєно єдиний номер №0002149, справа №361/10842/21 (провадження №1-кп/361/527/23), згідно з якими кримінальні правопорушення ОСОБА_10 вчинено за наступних обставин.

11 листопада 2020 року приблизно о 19:30 год., ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз у бік потерпілої, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_8 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. За вказані дії 20 січня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосованого щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Зокрема, 24 липня 2021 року близько 14:40 год. ОСОБА_10 перебуваючи за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 насильство в сім`ї, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, хапанні за руки та штовханні останньої, внаслідок чого завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_8 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. За вказані дії 26 серпня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Крім цього, 17 липня 2021 року о 10:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, ОСОБА_10 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 насильство в сім`ї, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, зниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, хапанні за руки та штовханні останньої, внаслідок чого завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_8 , що призвело до її психологічних страждань та порушило якість життя потерпілої. За вказані дії 28 вересня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 оподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.00 коп.

30 жовтня 2021 року о 02:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, ОСОБА_10 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та приниженні людської честі та гідності, дякуванні та погроз з бік потерпілої.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_10 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_8 систематичні психологічні страждання, що вивозитися в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої ОСОБА_8 , побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

28 березня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов ще один обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000044 від 07 січня 2023 року. Таким чином, не дивлячись на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення (кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002149 від 04 листопада 2021 року), передбаченого ст.126-1 (домашнє насильство) знаходилося на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області, обвинувачений продовжував систематично вчиняти психологічне насильство відносно ОСОБА_8 .

Так, 07 червня 2022 року близько 14:00 год. ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий, умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного та економічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону грубою нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, кидався в бійку, вихопив з рук та розбив мобільний телефон, що належить ОСОБА_8 , внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_8 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. За вказані дії 17 жовтня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_10 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Зокрема, 18 липня 2022 року приблизно о 16:40 год. ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону грубою нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, кидався в бійку внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_8, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. За вказані дії 17 жовтня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_10 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч,2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

23 липня 2022 року о 13:20 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, ОСОБА_10 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та приниженні людської честі та гідності, залякуванні ОСОБА_8 та погроз в бік потерпілої, за що 17 жовтня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_10 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

07 січня 2023 року ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_8 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_10 визнається винуватим у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 не погоджуючись із призначеним покаранням подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_10 покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, оскільки суд обрав обвинуваченому найсуворіший вид покарання, який не відповідає його особі.

Захисник вважає, що суд не в повній мірі врахував, що санкція ст. 126-1 КК України, передбачає покарання, крім позбавлення волі, також у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Зазначає, що суд помилково не врахував пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття обвинуваченого, оскільки він в судовому засіданні відверто визнав свою вину та зазначав, що шкодує про вичинене, визнав цивільний позов потерпілої, що є ознаками щирого каяття. Враховуючи, що обвинувачений в силу ст.89 КК України несудимий, щиро покаявся, усвідомив неправомірність своїх дій, є підстави для призначення йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, що сприятиме його виправленню та перевихованню, відповідатиме інтересам суспільства, адже він буде здійснювати суспільно-корисну роботу, зможе працювати на оплачуваній роботі та виплачувати відшкодування за цивільним позовом. Перебування обвинуваченого в місцях позбавлення волі не сприятиме досягненню цілей кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, думку прокурора, потерпілої та її представника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. З вироку суду вбачається, що провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції у вироку зазначив та врахував, що ОСОБА_10 визнав повністю вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, погодився з викладеними обставинами в обвинувальному акті, визнав цивільний позов потерпілої. Відповідно до довідки №247 від 02 лютого 2023 року КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня», обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра (а.п.240, т.1).

При цьому, суд не визнав висловлене в судовому засіданні щире каяття обвинуваченого, як пом`якшуючу покарання обставину, оскільки дії ОСОБА_10 до обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були протилежні. Також у вироку суд вказав про відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, суд діяв з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України. Обставини, на які посилається сторона захисту в апеляційній скарзі щодо неврахування судом першої інстанції пом`якшуючої покарання обставини - щирого каяття, так як обвинувачений визнав вину повністю та заявляв, що шкодує про вчинення ним неправомірних дій, визнав цивільний позов потерпілої, а також, що він в силу ст.89 КК України несудимий, на думку апеляційного суду не є обґрунтованими з огляду на таке.

Судом першої інстанції враховано інформацію, зазначену у висновку досудової доповіді органу пробації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, та що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 без застосування покарань, пов`язаних з обмеженням або позбавленням волі на певний строк не можливе та становить небезпеку для суспільства. Із наявної у матеріалах провадження характеристики відносно ОСОБА_10 , що врахована судом, вбачається, що обвинувачений не зареєстрований, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у приватному будинку своєї співмешканки ОСОБА_8 , в громадському житті участі не приймає, постійно надходять скарги від мешканців села про його неналежну поведінку, зловживає спиртними напоями, до сільської ради з заявами та скаргами неодноразово зверталась співмешканка ОСОБА_10 (а.п. 239,т.1).

Крім того, апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що наявність відносно ОСОБА_10 обвинувального акта в кримінальному провадженні №0002149 від 04.11.2022, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000044 відносно ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, дає підстави вважати, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_10 не вказує про його щире каяття та що він зробив для себе відповідні висновки, оцінив негативні наслідки своїх дій для потерпілої.

Згідно з матеріалами справи, до обвинуваченого неодноразово застосовувався заходи приводу для забезпечення його прибуття в судове засідання, що підтверджується ухвалами суду першої інстанції (а.п.108,123,135,т.1).

Апеляційний суд вважає слушними посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, достовірно знаючи про те, що у провадженні суду вже перебуває кримінальне провадження відносно нього за фактом вчинення домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_8 , належних висновків не зробив, продовжив вчинювати домашнє насильство відносно останньої, що свідчить про те, що обвинувачений не бажає дотримуватися правомірної поведінки, не висловлював жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. При цьому, суд зазначив про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України та дійшов обґрунтованого висновку за доцільне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 126-1 КК України, що буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, принципам законності, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та якеза своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 .

З урахуванням вищезазначених обставин вчиненого кримінального правопорушення, думки потерпілої, яка підтримала позицію сторони обвинувачення про призначення ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на переконання апеляційного суду, призначене ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік є справедливим, відповідає особі обвинуваченого, тому підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому або призначення покарання у виді громадських робіт не вбачається.

Інших доводів, які б свідчили про суворість призначеного покарання, адвокатом не наведено.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується з статтями 50, 65 КК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4