Справа № 521/4364/23
Номер провадження:1-кп/521/1177/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 12.05.2022 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , яке мотивував тим, що ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 грудня 2022 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який в подальшому неодноразово продовжувався ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси.

Піставами для застовування вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 стали наявність наступних ризиків: ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ним тяжкий злочин; незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є сусідами обвинуваченого, а також незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , так як останньому відомо її місце проживання; вчинити інше, або ж аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, веде антигромадський спосіб життя.

При цьому встановлено, що свідок у справі ОСОБА_6 звернулася до органів поліції з заявою про нанесення останній тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , у зв`язку з чим внесено відомості до ЄРДР за № 0000377.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 була допитана в якості потерпілої та надала покази, що ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження після того, як та в розмов відмовилася змінювати свої покази щодо обставин смерті ОСОБА_9 .

Вказане свідчить, що ОСОБА_3 здійснює тиск на свідків у кримінальному провадженні № 001189 від 12.05.2022, з метою зміни їх показів у суді та уникнення останнім відповідальності.

Окрім того, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти життя та здоров`я.

Вказане свідчить, що обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є дієвим та не запобіг настанню ризиків, які існували при обранні вказаного запобіжного заходу, а саме здійснення незаконного впливу на свідків та вчиненню нового кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, а також особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , прокурор приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання щодо доцільності зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те що він обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який є умисним тяжким злочином.

Також суд вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування обвинуваченого, так як ОСОБА_3 будучи освідомленим про передбачене кримінальне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого останній обвинувачується, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати що знаходячись на свободі ОСОБА_3 може переховуватись від суду.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_3 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом порушив покладені на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України та здійснив вплив на свідка ОСОБА_6 , звернулася до органів поліції з заявою про нанесення останній тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , у зв`язку з чим внесено відомості до ЄРДР за №0000377. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 була допитана в якості потерпілої та надала покази, що ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження після того, як та в розмов відмовилася змінювати свої покази щодо обставин смерті ОСОБА_9 .

Вказане свідчить, що ОСОБА_3 здійснює тиск на свідків у кримінальному провадженні № 001189 від 12.05.2022, з метою зміни їх показів у суді та уникнення останнім відповідальності.

Окрім того, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 свідчить про те, що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти життя та здоров`я.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні умисного тяжкого злочину, та враховуючи, що він офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.

Даних про такий стан здоров`я особи, що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинуваченого, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченим.

Зазначені в ухвалі обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виправдовують продовження дії застосованого запобіжного заходу щодо нього.

Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Метою зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи передбачені ст. 177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 , доцільно змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, тяжкість та обставини злочину у якому обвинувачується ОСОБА_3 , а також дані, що характеризують особу останнього, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 183, 193, 200, 371, 372, 376, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора, про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 24 грудня 2023 року, включно.

Розмір застави не визначати.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1