У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , яка полягає у закритті кримінального провадження -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказана скарга начальника Ужгородського РТЦК ОСОБА_5 , на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000992 від 03.10.2023 року за фактом ухилення від військового обліку та проходження військово-лікарської комісії громадянином ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України..

Скарга мотивована тим, що дізнавачем при винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2023 неповно та поверхнево досліджено обставини справи, не здійснено жодних заходів щодо збирання доказової бази та відсутній будь який аналіз норм чинного законодавства України щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних. Оскаржувана постанова містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин та застосування щодо них відповідних норм права.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явилась. Від представника Ужгородського РТЦК через канцелярію суду надійшла заява про розгляд скарги без його участі. Вимоги, зазначені в скарзі підтримав в повному обсязі, просив таку задовольнити.

Дізнавач, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду був завчасно і належним чином повідомлений. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, сектором дізнання Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000992 від 03.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 Кримінального кодексу України.

02 жовтня 2023 року громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Слов`янським МВ УМВС України зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (мешканець АДРЕСА_2 ), був доставлений у супроводі працівників Національної поліції України в ІНФОРМАЦІЯ_3 під час спільної роботи з ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виявлення осіб, які ухиляються від виконання свого військового обов`язку та не прибули до ТЦК та СП під час загальної мобілізації. 02 жовтня 2023 року гр. ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з ч. 2 ст. 210 КУпАП за порушення ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як такого, що здійснив виїзд з місця проживання (реєстрації) без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального комплектування та соціальної підтримки, та винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення від 02.10.2023 року. 02 жовтня 2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 було доведено до гр. ОСОБА_6 інформацію про правила військового обліку та про наявність кримінальної відповідальності за ухилення призовника, військовозобов`язаного, резервіста від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ст. 337 КК України), ухилення від призову на військову службу, під час загальної мобілізації, на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» (Указом Президента України № 735/2023 від 06.11.2023 року, затвердженого Законом України № 3430-ІХ від 08.11.2023 року, з 16 листопада 2023 року було продовжено строк проведення загальної мобілізації в Україні на 90 діб), а також ознайомлено із порядком проходження військової служби. 02 жовтня 2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 було надано направлення гр. ОСОБА_6 як військовозобов`язаному на військово-лікарську комісію для визначення ступеня його придатності до проходження військової служби під час загальної мобілізації на особливий період, однак гр. ОСОБА_6 відмовився від її проходження, що підтверджується актом фіксації факту відмови особи від проходження військово-лікарської комісії від 02.10.2023 року.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.

Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування… має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини… або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

За змістом п. п. 1,2,4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтованості та посилання на положення КПК.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п.3 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017№ 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим при закритті кримінального провадження не виконані зазначені вимоги закону.

Вищевказана постанова дізнавача про закриття кримінального провадження в розумінні ст.110КПК України, на думку слідчого судді є поверхневою, не досліджено обставини справи, не здійснено жодних заходів щодо збирання доказової бази та відсутній будь який аналіз норм чинного законодавства України щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних. Оскаржувана постанова містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин та застосування щодо них відповідних норм права.

Крім того, дізнавач у судове засідання не з`явився, та не скористався своїм правом заперечувати наведені у скарзі обставини, а також надати відповідні докази, на підставі яких слідчий суддя міг би встановити, що здійснено всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднє дослідження й оцінка дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності, що є беззаперечною підставою для закриття кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 110,303,306-307,309-310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на рішення старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , яка полягає у закритті кримінального провадження задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області від 16.12.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000992 від 03.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1