Справа № 716/915/21
УХВАЛА

11.12.2023 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна заяву представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 про долучення до матеріалів справи доказів з метою визначення судових витрат на правничу допомогу потерпілому ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2023 до Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшла заява представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру судових витрат, понесених потерпілим ОСОБА_4 , пов`язаних із наданням правничої допомоги, а також із переїздом до іншого населеного пункту представника та стягнення із засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 судових витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язаних з явкою представника в судові засідання.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що у провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000009 від 21.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України ( справа №716/915/21).

Потерпілий в данму кримінальному провадженні ОСОБА_4 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Правову допомогу потерпілому ОСОБА_4 у межах цивільного позову було надано АО «Поляк і партнери». Розмір витрат на правничу допомогу, які поніс цивільний позивач, станом на дату подання вказаного клопотання становить 65720 грн., а також транспортні витрати в розмірі 10000 грн. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які поніс цивільний позивач, представник позивача надав: витяг з договору про надання юридичної (правничої) допомоги №57/21 від 12.03.2021; звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи №716/915/21 від 27.11.2023; копію додаткової угоди №1 до договору про надання юридичної (правничої) допомоги №57/21 від 12.03.202; копію квитанції до прибуткового касового ордера №29/21/1 від 29.11.2023 на суму 31200 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордера №23/22/6 від 23.06.2022 на суму 10400 грн; копію квитанції до прибуткового касового ордера №23/23/1 від 23.11.2023 на суму 24120 грн; копію квитанції до прибуткового касового ордера №27/23/1 від 27.11.2023 на суму 10000 грн, які представник, посилаючись на приписи ч.8 ст.141 ЦПК України, просив долучити до матеріалів кримінальної справи та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу в розмірі 65720 гривень та витрати, пов`язані з явкою представника в судові засідання у розмірі 10000 гривень.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися по невідомій суду причині, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про розгляд даного клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. В заяві до суду захисник просив відмовити у задоволенні заявлених судових витрат, посилаючись на те, що вони не відповідають сумі задоволеного судом позову, є неспівмірними із заявленим позовом та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив заявлене клопотання розглядати у його відсутності.

Суд, дослідивши заявлене клопотання та додані додатки до нього, а також матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Положення, які стосуються процесуальних витрат у кримінальному провадженні, регламентовані главою 8 КПК України.

Натомість, при подачі даного клопотання, яке по суті стосується постановлення додаткового рішення у кримінальному провадженні №0000009 від 21.02.2021, представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 посилається на норми ЦПК України.

Велика Палата ВС у справі № 462/6473/16-ц зробила правовий висновок, згідно якого питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, особа має процесуально підтвердити надання правових послуг.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.121 КПК України витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, - це витрати обвинуваченого, підозрюваного, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його захисника, представника потерпілого, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, найманням житла, виплатою добових (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також втрачений заробіток чи витрати у зв`язку із відривом від звичайних занять.

Витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження представника, несе особа, яку він представляє.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що розмір процесуальних витрат належать до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України).

В постанові у справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Судом встановлено, що у провадженні Заставнівського районного суду перебувало кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України ( справа №716/915/21).

Вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.11.2023 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначено йому покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з їх відбуванням за місцем роботи засудженого з відрахуванням у дохід держави 20 відсотків від суми його заробітку.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7568 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 гривень, що в загальному становить 17568 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому суд наголошує, що питання про стягнення процесуальних витрат на правову допомогу було предметом вирішення у зазначеному вироку суду від 28.11.2023 на підставі доказів, доданих до позовної заяви потерпілого ОСОБА_4 . Оскільки станом на дату ухвалення вироку суду не надано відповідних доказів, які б документально підтверджували реальність та фактичність понесених цивільним позивачем витрат на правничу допомогу, що унеможливлювало визначення судом розміру таких процесуальних витрат та вирішення питання про їх відшкодування шляхом стягнення з цивільного відповідача (обвинуваченого) на користь цивільного позивача (потерпілого), суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 процесуальних судових витрат задоволенню не підлягає.

Рішення щодо процесуальних витрат може бути оскаржене в апеляційному порядку. Разом з цим, вирішення питання щодо процесуальних витрат після ухвалення вироку, приписами КПК України не передбачено.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що у вироку суду від 28.11.2023 у відповідності до приписів КПК України розглянуто питання розподілу процесуальних витрат, суд вважає необхідним заяву представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 про приєднання доказів та стягнення згідно норм ЦПК України із ОСОБА_5 процесуальних витрат на користь потерпілого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000009 від 21.02.2021 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 118, 121, 124, 126 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 про приєднання доказів та стягнення із засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 судових витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних з явкою представника у судові засідання в кримінальному провадженні №00000009 від 21.02.2021 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її постановлення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Суддя ОСОБА_7