ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 621/1408/21 Номер провадження 11-кп/814/428/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000023 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за:

- ч.2 ст. 125 КК України на 1 рік обмеження волі,

- ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1, ч.2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, арешту майна, процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

27.03.2021 о 21.00 годині ОСОБА_8 прийшов на територію домоволодіння своєї дружини ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , де через вікно побачив, що у житловому будинку, знаходяться його дружина ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які розпивали спиртні напої. Побачивши вказане ОСОБА_8 почав стукати у вікно кімнати будинку, де мали місце події та після того як ОСОБА_10 , який знаходився всередині будинку зробив спробу закрити вікно із середини, ОСОБА_8 діючи умисно, витяг із кишені куртки в яку був вдягнений, металеве саморобне шило, яке мав із собою, та наніс ним не менше трьох ударів у область рук та плеча ОСОБА_10 , чим завдав останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на розгинальній поверхні лівого передпліччя, непроникаючу колоту рану на розгинальній поверхні лівого передпліччя та на долонній поверхні правої кисті.

Крім того, 27.03.2021 о 21.05 годині на території того ж домоволодіння з метою заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_8 забіг до будівлі житлового будинку та, схопивши зі столу, який стояв в кухні, ніж, навмисно наніс зазначеним ножом не менше трьох ударів в область грудної клітини та живота ОСОБА_11 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, а саме: три різаних поранення лобної ділянки, різане поранення правої виличної та біля вушної ділянки справа, непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, а також проникаюче колото-різане поранення грудної клітини у сьомому міжреберному проміжку по заднє-пахвовій лінії зліва, що ускладнилося лівобічним гемопневматораксом (скупченням крові та повітря у лівій плевральній порожнині) та проникаюче колото-різане поранення живота в епігастральній області із ушкодженням великого сальника та п`ятого сегменту печінки, яке ускладнилося внутрішньочеревним крововиливом.

Виконавши всі необхідні дії, направлені на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_8 не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежали його волі, так як ОСОБА_11 втік із будинку.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 на ст. 121 КК України та після призначення покарання звільнити від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що потерпілому ОСОБА_10 він наніс удар після того, як потерпілий почав його бити, коли він намагався залізти у вікно будинку дружини.

ОСОБА_11 він також почав наносити удари після того як потерпілий напав на нього з ножем.

Зазначив, що у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_11 , між ними була лише бійка, в ході якої він у потерпілого забрав ніж і лише потім, коли ОСОБА_11 вибіг з будинку, на підлозі помітив кров.

В апеляційній скарзі захисник просить перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 на ст. 121 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та застосувавши положення ст. 69 та 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки.

Свої апеляційні вимоги мотивував тим, що ухвалюючи рішення суд безпідставно не врахував показання обвинуваченого, який зазнавав, що він діяв з метою захисту від посягання потерпілих, показання потерпілого ОСОБА_11 , який вказував, що ОСОБА_8 наніс йому удари ножем під час бійки, після чого втратив потерпілий свідомість, а коли прийшов до тями, ОСОБА_8 вже не бачив, при цьому вказував, що у обвинуваченого була можливість його вбити, але він добровільно відмовився від цього, що вказує на відсутність у ОСОБА_8 умислу на вбивство. Тому вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявність у ОСОБА_8 умислу на незаконне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 .

В зміненій апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який.

Вказує, що прокурором не надано доказів наявності у ОСОБА_8 умислу на вбивство потерпілого. Під час судового розгляду після дослідження усіх доказів та допиту свідків і потерпілих у даному провадженні стороною захисту було заявлено клопотання про зміну правової кваліфікації дій обвинуваченого та зміну йому запобіжного заходу, проте суд проігнорував вказане клопотання, не заслухав учасників щодо заявленого клопотання та взагалі не ухвалив відповідне рішення щодо цього. Тобто вважає, що суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне рішення.

Крім цього, прокурор Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_13 на вирок суду подав апеляційну скаргу, від якої до початку апеляційного розгляду відмовився.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог сторони захисту, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним його засадам, а згідно зі ст.8 та ст.9 цього Кодексу кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Відповідно до ст.374 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.15 постанови №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. Якщо обвинувачений визнається винним у замаху на вчинення злочину, необхідно зазначити причини, з яких злочин не доведено до кінця.

В цій частині вироку потрібно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винуватості обвинуваченого та його роль у вчиненні злочину.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, він не відповідає наведеним вимогам закону та не містить мету та мотиви кримінального правопорушення, визнаного судом доведеним.

Відсутність в мотивувальній частині обвинувального вироку формулювання обвинувачення, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини, а також мотивів та мети, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, що передбачено ч.1 ст.412 КПК України, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження, та таким, що тягне за собою скасування вироку з призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно усунути вказані порушення, провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, ретельно перевіривши доводи апеляційних скарг.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення питання щодо запобіжного заходу в суді першої інстанції, але не більш як на 60 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4