19.12.2023
Справа №642/6986/23
Провадження №1-кс/642/3859/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого другого слідчого відділу ТУДБР у м. Полтаві (із дислокацією у м. Харкові) від 25.07.2023 про закриття кримінального провадження №0001220, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві майора ДБР ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001220 від 02.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві перебували матеріали вказаного кримінального провадження, відкриті на підставі його заяви та внесені в ЄРДР за №0001220. 25.07.2023 старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві майором ДБР ОСОБА_3 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України. Заявник вважає постанову передчасною та необґрунтованою, оскільки зазначене рішення було прийнято на підставі неповно з`ясованих обставин справи, слідчим не було вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, зокрема не проведено його допиту. Враховуючи викладене просить скасувати зазначену постанову у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого обставинам та матеріалам кримінального провадження.

Заявник до суду не з`явився, надав заяву, в якій вимоги скарги підтримав та просив суд розглядати справи за його відсутністю.

Слідчий до суду не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. На запит суду для розгляду вищевказаної скарги надав матеріали кримінального провадження №0001220 від 02.09.2023.

Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Так, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, що звернулась із скаргою, та особи, бездіяльність якої оскаржується.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, додані до неї документи та матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Так, відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 2 ст. 17 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана довести винуватість особи поза розумним сумнівом.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування в кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Виконання цих вимог є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві перебували матеріали вказаного кримінального провадження, відкриті на підставі його заяви та внесені в ЄРДР за №0001220 від 02.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва.

За результатами досудового розслідування 25.07.2023 старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Так, вказане кримінальне провадження, відповідно до постанови, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак, з копії даної постанови вбачається що слідчим не вчинено жодної слідчої дії на проведення досудового розслідування, не допитано заявника, не проведений одночасний допит заявника з фігурантом по справі, не проведено інших дій для підтвердження або спростування обставин, зазначених ОСОБА_2 в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до норм КПК України кожна слідча дія повинна бути оформлена відповідним процесуальним документом.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Таким чином, обставини, викладені в скарзі, не перевірені в ході досудового розслідування. А отже, постанова від 25.07.2023 про закриття кримінального провадження №0001220 від 02.09.2023 винесена передчасно.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

При закритті кримінального провадження за відсутністю події злочину, в постанові слідчого повинна бути встановлена відсутність події кримінального правопорушення (така обставина повинна застосовуватись у випадках, якщо: встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням.)

Дана постанова про закриття кримінального провадження також не містить посилання на жодну слідчу дію, проведену слідчим, внаслідок якої він би дійшой до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також відсутність належної обґрунтованості прийнятої постанови.

Враховуючи вищенаведені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження №0001220 від 02.09.2023 є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого другого слідчого відділу ТУДБР у м. Полтаві (із дислокацією у м. Харкові) від 25.07.2023 про закриття кримінального провадження №0001220 від 02.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві від 25.07.2023 про закриття кримінального провадження №0001220 від 02.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001220 від 02.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України, повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 19.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1