Справа № 521/63/23
Провадження № 1-кп/521/707/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у склад колегії, під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, в порядку спеціального судового провадження (in absentia), кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000039 від 24.03.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.

ОСОБА_11 з початку проведення бойових дій на всій території України та Херсонської області зокрема, з 23.03.2022 до моменту деокупації м. Херсона (11.11.2022), не маючи намірів дотримуватись вимог присяги, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи свої службові повноваження, з особистих мотивів, вчиняв дії щодо сприяння підривній діяльності представниками РФ на території ДУ «Північна виправна колонія № 90», що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 234, а саме: забезпечував безперешкодний доступ на територію виправної колонії вантажівок окупантів, які доставляють цукор, борошно та цигарки російського виробництва, надавав вказівки засудженим знищувати з товарів маркування російських виробників для подальшої реалізації вказаної продуктів у місті Херсон та Херсонській області, сприяв окупаційним військам у проведенні на території промислової зони установи силами засуджених ремонту військової техніки окупантів, надавав місця для відпочинку російським окупаційним військам у кімнатах тривалих побачень вказаної установи, а у медичному відділенні сприяв наданню медичного забезпечення та лікування військовослужбовців РФ.

Крім того, ОСОБА_11 , у період з 23.03.2022 до моменту деокупації м. Херсона (11.11.2022), використовуючи свої службові зв`язки, сприяв окупаційним військам та спецслужбам РФ у налагодженні та співпраці з іншими посадовими особами Херсонської області, зокрема у спілкуванні у месенджері «Telegram» зі співробітником спецслужб РФ з ідентифікатором « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надав останньому контактний номер посадової особи Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області ОСОБА_12 та обіцяв сприяти у налагодженні співпраці останнього з окупаційними військами.

ІІ. Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_11 , дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Ухвалою суду від 03 січня 2023 року було призначено підготовче судове засідання на 06 січня 2023 року.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, проведено п`ять судових засідань: 06.01.2023, 19.01.2023, 03.02.2023, 17.02.2023, 07.03.2023 року.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачений ОСОБА_11 повідомлявся про судовий розгляд кримінального провадження стосовно нього та мав можливість прибути до суду, скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання та заяви.

Зазначеною можливістю наданою судом обвинувачений ОСОБА_11 не скористався.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу ( з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі від 11 серпня 2022 року, підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , оголошено у міжнародний розшук.

Виконання постанови слідчого доручено оперативним підрозділам УСБУ в Херсонській області.

У свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається серед переліку певних злочинів, посилання на ст. 111 КК України, за якими висунуто обвинувачення ОСОБА_11 ..

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Судові повістки та повідомлення які судом були направлені на адресу місця проживання обвинуваченого ( АДРЕСА_1 ), органами поштового зв`язку були повернуті на адресу суду з відмітками про неможливість їх вручення.

Разом з цим, у відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Вказані положення процесуального закону судом були дотримані.

З метою дотримання прав обвинуваченого на захист та доступу до правосуддя, обвинувачений ОСОБА_11 про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином відповідно до вимог ч. 3 ст. 323 КПК України шляхом публікації змісту повісток про виклик у судові засідання, які були призначені на 03.02.2023 о 10 годині 00 хвилин; 17.02.2023 о 10 годин 00 хвилин; 07.03.2023 о 11 годин 00 хвилин; 18.04.2023 року о 15 годин 00 хвилин; 02.06.2023 року о 13 годин 00 хвилин; 15.06.2023 року об 11 годині 00 хвилин; 05.07.2023 року о 15 годині 30 хвилин; 15.09.2023 року об 11 годині 00 хвилин; 27.09.2023 року о 10 годині 00 хвилин; 10.10.2023 року о 12 годині 00 хвилин; 07.11.2023 року о 15 годині 00 хвилин; 12.12.2023 року о 13 годині 00 хвилин; 19.12.2023 року о 10 годині 00 хвилин; 22.12.2023 року о 10 годині 00 хвилин; 26.01.2024 годин 12 годині 00 хвилин, в газеті "Урядовий кур`єр", яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, відповідно до положень ст. 297-5 цього Кодексу, на офіційному веб-сайті суду.

Одночасно прокурор публікував повістки про розгляд судових справ, які були призначені на 03.02.2023; 17.02.2023; 07.03.2023; 02.06.2023; 15.06.2023; 05.07.2023; 27.09.2023; 19.12.2023; 22.12.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці "Повістки про виклик".

Крім того, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_11 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси щодо всіх судових засідань, які призначались у цьому кримінальному провадженні.

Копії судових повісток з викликом до суду у судові засідання, які були призначені на 03.02.2023 о 10 годині 00 хвилин; 17.02.2023 о 10 годин 00 хвилин; 07.03.2023 о 11 годин 00 хвилин; 18.04.2023 року о 15 годин 00 хвилин; 02.06.2023 року о 13 годин 00 хвилин; 15.06.2023 року об 11 годині 00 хвилин; 05.07.2023 року о 15 годині 30 хвилин; 15.09.2023 року об 11 годині 00 хвилин; 27.09.2023 року о 10 годині 00 хвилин; 10.10.2023 року о 12 годині 00 хвилин; 07.11.2023 року о 15 годині 00 хвилин; 12.12.2023 року о 13 годині 00 хвилин; 19.12.2023 року о 10 годині 00 хвилин; 22.12.2023 року о 10 годині 00 хвилин; 26.01.2024 годин 12 годині 00 хвилин, вручалися захисникам ОСОБА_11 ..

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_13 протягом тривалого часу на території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

Захисники в ході судових засідань стверджували, що у них відсутні будь-які можливості для контакту з обвинуваченим ОСОБА_11 та можливість вручення йому повісток чи процесуальних документів.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого ОСОБА_11 , водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права на захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_11 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого судового розгляду даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захист інтересів обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 07 березня 2023 року клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000039 від 24.03.2022 висунуте щодо злочину, передбаченого ст. 2 ст. 111 КК України. Також зазначеною ухвалою був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 31, п. 10 ч. 1 ст. 615, 314-316 КПК України.

При цьому обвинувачений ОСОБА_11 , всіма наявними у розпорядженні суду засобами, передбаченими КПК, повідомлявся про розгляд судом кримінального провадження стосовно нього, тому очевидно обізнаний про розгляд кримінального провадження, має змогу отримувати інформацію щодо розгляду цього кримінального провадження, однак переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Разом з цим, за період часу з 07.03.2023 (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 16.02.2024 інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду, офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

За час заочного судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 міг визначитися з провадженням проти нього, та усвідомлюючи, що в нього виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи вищевикладене у мотивувальній частині вироку, суд констатує, що всі передбачені КПК умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор, в ході судових дебатів, висловив позицію щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого йому злочину. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_11 винним та призначити відповідне покарання в межах санкцій осудних статей. Також прокурором у дебатах була докладно обґрунтована позиція щодо наявності підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 найважчої міри покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, за злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.

Захисник не мав можливості отримати будь який контакт з обвинуваченим і з`ясувати його правову позицію щодо висунутого обвинувачення.

Разом з цим, захисник в ході судових дебатів відзначив, що винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінуємого йому злочину, на його думку, не доведена допустимими, належними та переконливими доказами поза розумним сумнівом (мотив дій обвинуваченого не встановлено, а умисел в його діях на державну зраду - не доведено, матеріали справи містять копії документів та роздруківки з мережі Інтернет, посилання на відео-докази, походження яких, на думку захисника, сумнівне. Крім того, захисник висловила позицію про необ`єктивність та неповноту проведеного досудового розслідування в ході якого не було з`ясовано причини зазначеної поведінки обвинуваченого, а саме чи діяв він добровільно і чи не є його дії наслідком погроз чи шантажу з боку представників окупаційної влади. Підсумовуючи викладене, захисник просив постановити виправдувальний вирок у відношенні обвинуваченого по пред`явленому йому обвинуваченню.

ІV. ДОКАЗИ, ДОСЛІДЖЕНІ СУДОМ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВИНИ ТА ОБСТАВИН ВИВЧНЕНИХ КРИМІНАЛЬНИХ ПРАВОВОПУШЕНЬ.

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2022 року (справа 335/5880/22, пр. № 1-кс/335/2335/2022), по даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

На підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:

- доручення старшого слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Херсон) у м. Мелітополь, скерованого на адресу оперативним співробітникам 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Херсонській області, в порядку ст.ст. 40, 41, 93 КПК України, щодо встановлення інформації про повне коло службових та посадових осіб ДУ «Північна виправна колонія (№90)» та інших осіб, причетних до вчинення злочинів, їх повні анкетні дані (зокрема, дату народження, місце народження, місця реєстрації та проживання, сімейний стан), дійсне місцезнаходження, близькі зв`язки та мотиви вчинення ними державної зради, що виразилось у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, а також у допомозі в проведенні підривної діяльності проти України, номери мобільних телефонів, поштові скриньки, транспортні засоби, якими користуються останні, встановити механізм вчинення кримінального правопорушення, тощо; надати іншу інформацію, яка може мати значення для даного кримінального провадження;

(т. 2 а. с. 9-10);

- відповідь на доручення слідчого від 26.03.2022 року, згідно якої в ході виконання доручення встановлено відомості стосовно начальника ДУ «Північна виправна колонія (№90)», майора внутрішньої служб ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , документований паспортом громадянина України серія « НОМЕР_2 » від 29.03.2016, виданим Ново каховським ГС УДМС України, номери мобільних телефонів, які використовує ОСОБА_11 - основний НОМЕР_3 , додаткові - НОМЕР_27, НОМЕР_4 , транспортний засіб, який перебуває в користуванні ОСОБА_11 , «Toyota Camry», сірого кольору, 2018 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_5 », зареєстрований за батьком фігуранта провадження - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, встановлено близькі зв`язки ОСОБА_11 , з якими він обговорює свою злочинну діяльність в контексті вчинення державної зради (особи з якими він спілкується, подальші плани тощо), а саме:

- дружина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , номер телефону - НОМЕР_6 .

- батько ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону - НОМЕР_7 .

Встановлено факти постійного спілкування ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з представниками ФСБ рф, а саме: « ОСОБА_16 » для зв`язку використовує месенджер «Telegram» з іменем « ОСОБА_17 », никнем « ОСОБА_18 » та « ОСОБА_19 » для зв`язку використовує месенджер «Telegram» з іменем « ОСОБА_20 », номер мобільного телефону НОМЕР_8 , які на постійній основі надають йому вказівки щодо виконання доручень та являються його т.зв. «кураторами».

(т. 2 а.с.11-14);

- відповідь на доручення слідчого від 13.04.2022 року, згідно якої встановлено додаткові відомості стосовно начальника ДУ «Північна виправна колонія (№90)», майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме отримано інформацію про взаємодію керівництва ДУ Північна ВК-90 (м. Херсон, вул. Некрасова, 235) із представниками окупантів. Так, на території промислової зони силами засуджених здійснюється ремонт військової техніки окупантів, а у медичному відділенні проходять лікування військовослужбовці рф. Певна кількість окупантів на постійній основі розташована у кімнатах тривалих побачень колонії. Також, до установи регулярно заїжджають вантажівки окупантів, які доставляють цукор, борошно та цигарки російського виробництва. Частина засуджених, за вказівкою колонії, знищують з товарів маркування російських виробників для подальшої реалізації продуктів у місті. Серед офіцерів установи, які займаються реалізацією продуктів на Дніпровському ринку Херсона встановлені наступні особи: ОСОБА_21 (заступник начальника ДУ Північна ВК-90) та ОСОБА_22 (повні дані встановлюються). Крім цього встановлено, що ОСОБА_11 знайомив представників ФСБ рф з ОСОБА_12 - директором ГУ Державної Казначейської служби України у Херсонській області для вирішення питань запровадження на території Херсонській області обігу російських рублів.

(т. 2 а.с.15);

- відповідь на доручення слідчого від 13.04.2022 року, згідно якої встановлено додаткові відомості стосовно кола зав`язків ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які допомагають йому виконувати окремі завдання представників окупаційної влади, зокрема ФСБ РФ, а саме щодо:

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець: м. Херсон, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_9 , паспорт НОМЕР_10 , моб. тел. НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , перебуває на посаді заступника начальника ДУ «Північна виправна колонія (90)». Відомо, що дана особа за вказівками ОСОБА_13 приймає гуманітарну допомогу від РФ та України з подальшою її реалізацією на території м. Херсон. Дохід від такої діяльності розподіляється між фігурантом справи та представниками ФСБ РФ.

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець: м. Херсон, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_13 , моб. тел. НОМЕР_14 . Допомагає ОСОБА_21 в його діяннях та скоординовує роботу (в контексті продажу) гуманітарної допомоги.

Крім цього, встановлено особу: ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_4 , моб. тел. НОМЕР_15 , перебуває на посаді бухгалтера ДУ «Північна виправна колонія (90)». Відомо, шо дана особа безпосередньо відповідає за підрахунок, отримання, тощо, грошових коштів, які отримані від продажу гуманітарної допомоги в м. Херсон у т.ч. розподіляє та передає кошти представникам ФСБ РФ. Також відомо, що ОСОБА_11 передав свій автомобіль «Тоуоtа Саmrу» НОМЕР_16 в особисте користування ОСОБА_23 ..

Крім цього, встановлено особу: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , моб. тел. НОМЕР_17 , перебуває на посаді секретаря начальника ДУ «Північна виправна колонія (90)». Відомо, що ОСОБА_24 планує та здійснює координацію ОСОБА_13 з представниками ФСБ РФ та іншими особами, які підтримують окупаційний режим на території м. Херсон. Крім цього ОСОБА_24 виконує окремі доручення представників ФСБ РФ (за погодженням з ОСОБА_11 ) та займається т.зв. «логістикою» гуманітарної допомоги.

(т. 2 а.с.16);

- відповідь на доручення слідчого від 05.05.2023 року, згідно якої встановлено додаткові відомості, а саме: був виявлений зв`язок фігуранта справи ОСОБА_11 з т.зв. «старшим по Херсонській області в якості військового коменданта» - «ІНФОРМАЦІЯ_21». Достовірно відомо, що т.зв. «ІНФОРМАЦІЯ_21» є - ОСОБА_25 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає у м. Ростові на Дону Російська Федерація),здійснює кураторство військових Федеральної служби військ національної гвардії дій РФ на території Херсонської області та м. Херсон. На даний час, є куратором (комендантом) м. Херсон. Користується абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_18 та є фігурантом кримінального провадження №0000031 від 20.03.2022 року за ознаками вчинення злочину передбаченого ст. 28 ч. 2 та ст. 438 ч. 1 КК України.

(т. 2 а.с.17);

- відповідь на доручення слідчого від 12.05.2022 року, згідно якої встановлена додаткова інформація, а саме, те, що щодо подальших планів фігуранта справи (у т.ч. його зв`язків із військовослужбовцями РФ) безпосередньо володіє його дружина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону - НОМЕР_6 . З дружиною ОСОБА_15 , ОСОБА_11 обговорює і радиться про всі факти своєї протиправної діяльності. До кола таких осіб також належить: Інспектор ВНІБ виправної установи - ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , номер мобільного телефону НОМЕР_17 , яка також виконує роль особистого секретаря ОСОБА_11 , та проводить всі фінансові операції з обміну грошових коштів отриманих від реалізації гуманітарної допомоги та продуктів харчування з ТОТУ АР Крим на території м. Херсон. Крім цього, за попередньою змовою, мають такі ж самі погляди та допомагають ОСОБА_13 , в його протиправній діяльності, а за його відсутності виконують вказівки військовослужбовців РФ наступні особи:

- заступник начальника установи з КБО підполковник внутрішньої служби ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець: м. Херсон, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_9 , номери мобільних телефонів НОМЕР_19 , - НОМЕР_12 , НОМЕР_11 , який здійснює контроль завантаження та розвантаження привезених продуктів харчування з ТОТУ АР Крим та подальшу їх реалізацією;

- заступник начальника установи з працевлаштування засуджених підполковник внутрішньої служби ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець: Миколаївська обл, Березанський р-н, с. Ленінка, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , ІПН - НОМЕР_20 , номер мобільного телефону НОМЕР_21 , який відповідає за закупівлю, доставку та супровід вищевказаних продуктів з ТОТУ АР Крим;

- бухгалтер ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженка: Казахстан, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , ІПН - НОМЕР_22 , номер мобільного телефону НОМЕР_23 відповідає за повну бухгалтерію обліку коштів з продажу вищевказаних продуктів харчування та гуманітарної допомоги, які в подальшому розподіляються між ОСОБА_13 та представниками ФСБ РФ.

- ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженець: Луганська обл., м. Алчевськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_8 , номери мобільних телефонів НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , виконує особисті та особливі завдання ОСОБА_11 , призначений на посаду - начальника охорони виправної установи.

Відомо, що близьким контактом фігуранта справи є співробітник ФСБ РФ ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженець: РФ, Краснодарський край, для зв`язку на території України (Херсонської області), використовує номер мобільного телефону НОМЕР_8 (раніше встановлений як «ІНФОРМАЦІЯ_22») який є куратором фігуранта справи в його вищезазначеній протиправній діяльності.

Також, за отриманою інформацією, ОСОБА_11 окупаційними військами РФ призначений на посаду керівника «ФСІН РФ» управління установ виконання покарань Херсонської області, який станом на теперішній час планує здійснювати об`їзд виправних установ з метою пропонування нових посад (у т.ч. з працевлаштуванням нових співробітників) та доведення інформації, що 01.06.2022 виправні установи Херсонської області переходять на законодавство РФ.

(т. 2 а.с.18-19);

- відповідь на доручення слідчого від 14.05.2022 року, згідно якої додатково встановлено, що станом на 12.05.2022 ОСОБА_11 , якого окупаційна влада РФ призначила «начальником управління ФСІН РФ Херсонської області», розосереджує своїх ставлеників, колишніх співробітників ДУ «ПВК №90», які зрадили присязі на вірність народу України, на керівні посади установ виконання покарань вищевказаної області. Так, ОСОБА_11 «призначив» начальником Херсонського слідчого ізолятору колишнього заступника начальника з працевлаштування засуджених ДУ «ІІВК №90» - ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця Миколаївська обл, Березанський р-н, с. Ленінка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , ІПН - НОМЕР_20 , номер мобільного телефону НОМЕР_21 .

Також, встановлено осіб, які активно виконують доручення та вказівки ОСОБА_11 по встановленню окупаційного режиму в установах області, а саме:

- перший заступник начальника ДУ «ПВК №90» ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , уродженець с. Купріянівка Вільянського району Запорізької області, м. г. НОМЕР_26 ;

- черговий помічник начальника ДУ «ПВК №90» ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець та мешканець Херсона, зареєстрований по АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , уродженець та мешканець Херсона.

На даний час отримана інформація, що окупанти, за сприяння ОСОБА_11 , вивезли у вечері 11.05.2022 у невідомому напрямку, надівши на них кайданки, т.в.о. начальника ДУ Херсонській слідчий ізолятор підполковника внутрішньої служби ОСОБА_33 та його заступника підполковника ОСОБА_34 .

(т. 2 а.с.20-22);

- відповідь від 16.05.2022 на доручення слідчого № 17-03-703 від 26.02.2022 року, згідно якої додатково встановлено, що фігурант справи ОСОБА_11 на постій основі для зв`язку використовує наступні номери мобільних телефонів, а саме:

НОМЕР_3 , НОМЕР_7 та НОМЕР_27 на яких також містяться облікові записи месенджерів «Telegram, Viber, WhatsApp» та соціальні сторінки мережі Інтернет.

(т. 2 а.с.25);

- відповідь від 18.05.2022 на доручення слідчого № 17-03-703 від 26.02.2022 року, згідно якої додатково встановлено, особу яка перебуває на посаді начальника кадрів ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)», є близькою знайомою фігуранта справи та за отриманою інформацією через зв`язки ОСОБА_11 з окупаційною владою (у т.ч. військовослужбовцями РФ) призначається на посаду начальника кадрів «ФСІН РФ» по Херсонській області, а саме: ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , уродженку: АР Крим, м. Сімферополь, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 , ІПН - НОМЕР_28 , номер мобільного телефону - НОМЕР_29 . Крім цього, вищевказана особа на постійній основі здійснює підбір кадрів для працевлаштування в виправні установи Херсонської області під приводом «ФСІН РФ», безпосередньо виконує як робочі, так і особисті прохання та вказівки ОСОБА_11

(т. 2 а.с.26);

- відповідь від 29.06.2022 на доручення слідчого № 17-03-703 від 26.02.2022 року, згідно якої працівниками 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Херсонській області встановлено, що ОСОБА_11 «призначив» начальником Херсонського слідчого ізолятору (далі ХСІЗО) колишнього заступника начальника з працевлаштування засуджених ДУ «ПВК №90» - ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який 16.06.2022 за особистим наказом ОСОБА_13 приймав участь у т.зв. «засіданні військово-цивільної адміністрації Херсонської області» в ході якого розглядалися питання, стосовно продовження строків незаконного утримування підсудних ХСІЗО за безпосереднім клопотанням ОСОБА_27 .

Крім цього, встановлено, що засуджених ДУ «П ВК №90» за безпосереднім сприянням ОСОБА_11 , через свої «зв`язки» серед представників спеціальних служб рф, примушують писати заяви для отримання громадянства (паспортів) російської федерації за встановленими заявами (згідно додатку).

(т. 2 а.с.28);

- відповідь від 29.04.2022 на доручення слідчого № 17-03-703 від 26.03.2022 року та стенограмою розмови між ОСОБА_36 та представником ВБ ДПтС України, згідно яких працівниками 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Херсонській області встановлені додаткові відомості стосовно начальника ДУ «Північна виправна колонія (№90)» (далі ДУ ПВК-90), майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24.03.2022), а саме: оперативним шляхом отримано інформацію про те, шо 23.04.2022 засуджений ОСОБА_37 ІНФОРМАЦІЯ_17 , який відбуває покарання в ДУ ПВК-90 за ч. 2 ст. 186 КК України терміном на 4 роки позбавлення волі (до кінця відбуття терміну покарання залишилось 8 місяців), перебуваючи в Дільниці соціальної реабілітації (ДСР) виправної колонії, здійснив з неї втечу та добровільно здався в ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)» (на думку ув`язненого Снігурівська ВК №5 перебуває під контролем України) з метою відмови допомоги у побутових питаннях військовим рф за наказами ОСОБА_11 та від т.зв. «мобілізації» в м. Херсон на користь країни агресора. Встановлено, що ОСОБА_11 , після отримання інформації про втечу засудженого звернувся до представників ФСБ РФ з метою повернення його до ДУ ПВК-90, а за незгодою ОСОБА_38 повернутися до місця позбавлення волі, здійснити над ним фізичну розправу під приводом «повторної втечі» (зі Снігурівської ВК №5). Станом на 25.04.2022, за вказівкою представників силових структур РФ, військові росгвардії на цивільних автомобілях направилися до ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)» з метою повернення засудженого ОСОБА_38 до м. Херсон для продовження відбуття кримінального покарання в ДУ ПВК-90. Крім цього, ОСОБА_11 не повідомив належним чином про втечу вищевказаного засудженого уповноважених осіб, а саме відповідального співробітника Прокуратури та Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України.

(т. 2 а.с.33-38);

- протокол огляду від 22.06.2022 року з додатками, який складений старшим слідчим відділу (з дислокацією у м. Херсон) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополь ОСОБА_39 , з якого убачається, що під час введення у інтернет-браузері «Google Chrome», вебсайту « ІНФОРМАЦІЯ_18 » відкривається головна сторінка, де при введенні інформації в пошуковому вікні «Херсонская область полиция новости», виводиться ряд відеозаписів. При переході за посилання ІНФОРМАЦІЯ_19 з`являється вікно з відеозаписом під назвою: «Новый состав полиции сформировали в Херсонской области», кольоровий, зі звуком, текст озвучується на російській мові, загальною тривалістю запису 6 хв. 42 сек. Вищевказаний відеозапис являється сюжетом випускну новинного ресурсу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_20 ». В ході огляду зазначеного сюжету новин, встановлено, що на 02 год. 26 сек. відеозапису коментатором розповідається про функціонування систем виправних закладів на окупаційній території Херсонської області під керівництвом окупаційної влади рф, зокрема, ДУ «Північна виправна колонія (№90)». Після чого, інтерв`ю береться в особи, яка представлена (мовою оригіналу) «начальником управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», котрим являється підозрюваний у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході інтерв`ю, ОСОБА_11 промовляє наступне (мовою оригіналу): «к нам приезжали разные военные, разные там структуры, не было никогда вопросов сдайте оружие, сдайтесь, выпустите осуждённых. Приезжали - вы несете службу, вы молодцы, никогда не стоял вопрос меняйте флаг, вопрос стоял так - несите качественно службу, делайте так чтоб преступники находили там, где они должны находится». Далі, за кадром коментатор повідомляє наступний текст (мовою оригіналу): «Сейчас все исправительные учреждения поставлены на довольствие Российской федерации. С 1 июня уже перешли на документооборот на русском языке. Сотрудники получили зарплату, планируются, что она примерно в два раза больше, чем при Украине». Інша інформація, викладена в сюжеті відеозапису відношення до предмету розслідування даного кримінального правопорушення не має. В ході огляду веб-сайту, за допомогою опції «Знімок екрану», виготовлено скріншоти з відеозапису, що там міститься та додана до змісту даного протоколу.

Запис на оптичному диску долучений до матеріалів справи та був оглянутий в судовому засіданні.

Під час відтворення вказаного відеозапису, який триває 6 хвилин 42 секунди, встановлено сюжет новин, а саме що на 02 год. 26 сек. відеозапису коментатором розповідається про функціонування систем виправних закладів на окупаційній території Херсонської області під керівництвом окупаційної влади рф, зокрема, ДУ «Північна виправна колонія (№90)». Після чого, інтерв`ю береться в особи, яка представлена (мовою оригіналу) «начальником управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», котрим являється підозрюваний у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 . Особу ОСОБА_11 можливо ідентифікувати за титрами, які відображаються на моніторі. Відеофайл збережено на оптичний диск, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту зазначеного протоколу огляду.

(т. 2 а.с.39-42);

- витяг з Наказу від 27 жовтня 2020 року № 3263/к, відповідно до якого ОСОБА_11 призначено на посаду начальника державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)»;

(т. 2 а.с.45);

- наказ від 09.06.2022 №2304/5 про накладення дисциплінарного стягнення, відповідно до якого, за порушення службової дисципліни на начальника установи ОСОБА_11 притягнуто до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України. Підставою для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_11 з посади начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» зазначено: висновок службового розслідування щодо невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства начальником ДУ «Північна виправна колонія №90» майором внутрішньої служби ОСОБА_11 , що призвело до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України від 06 червня 2022 року, затверджений 07 червня 2022 року, акт від 09 червня 2022 року №19-74.

(т. 2 а.с.46);

- наказ від 10.06.2022 №2315/5 про виконання дисциплінарного стягнення, відповідно до якого, 10 червня 2022 року майора внутрішньої служби ОСОБА_11 (Д-005673) звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника державної установи «Північна виправна колонія (№90)» відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліції» ;

(т. 2 а.с.47);

- положення про державну установу «Північна виправна колонія (№90)», яке затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 24 грудня 2020 року №4471/5;

(т. 2 а.с.49-57);

- висновок службового розслідування щодо невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства начальником державної установи «Північна виправна колонія (№90)» майором внутрішньої служби ОСОБА_11 , що призвело до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України від 06.06.2022 року, складений начальником Відділу внутрішніх розслідувань, моніторінгу та безпеки персоналу Департаменту полковником внутрішньої служби ОСОБА_40 , за результатом проведення якого пропонується: подати висновок службового розслідування щодо невиконання або не належного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства України начальником ДУ «Північна виправна колонія №90» майором внутрішньої служби ОСОБА_11 , що призвело до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 111 КК України на розгляд та затвердження Міністру юстиції України Денису Малюсьці. Клопотати перед керівництвом Міністерства юстиції України за особисту недисциплінованість, порушення вимог Закону України « Про державну кримінально-виконавчу службу України», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України застосувати до майора внутрішньої служби ОСОБА_11 такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України;

(т. 2 а.с.58-75);

- протокол про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 04 травня 2022 року зі стенограмою до вказаного протоколу, згідно якого оперуповноваженим 2 сектору 1 відділу ГВЗНД Управління СБ України в Херсонській області старшим лейтенантом ОСОБА_41 , у приміщенні адміністративної будівлі Управління СБ України в Миколаївській області, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 40, на виконання доручення старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі Токовила Віталія №17-03/2т від 01.04.2022, за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, на підставі ували слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/1211т від 29.03.2022, на проведення негласних слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин без відома їх власника, володільця або утримувача, що містяться в електронних інформаційних системах на яких обробляється та зберігається інформація з використанням застосунків: Viber, WhatsApp, Telegram, та інші, зокрема з мобільного терміналу з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дотриманням вимог статей 104, 105, 106, 246, 258, 264 КПК, в ході проведення заходів відносно ОСОБА_11 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 , зафіксовано сеанси розмов об`єкта, які мають доказове значення по кримінальному провадженню, разом з флеш-носієм, № 1617, який є невід`ємним додатком до даного протоколу та стенограмою розмов ОСОБА_11 з контактом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який відповідає абонентському номеру мобільного зв`язку НОМЕР_8 з додатком до протоколу НСРД від 04.05.2022 року.

В судовому засіданні відтворено звукозапис на якій зафіксовано сеанси розмов особи з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі зі співробітниками фсб рф. Інформація яка збережена на флеш носії, досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту зазначеного у протоколі про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 04 травня 2022 року та у стенограмі до вказаного огляду.

(т. 2 а.с.88-94).

Також вина обвинуваченого ОСОБА_13 підтверджуюся наступними показами свідків, допитаних в ході судового засідання:

Свідок ОСОБА_42 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги пояснив суду, що працював на посаді оперуповноваженого оперативного відділу ДУ «ПВК №90». З моменту вторгнення рф на територію України, а саме 24.02.2022, залишався на своєму робочому місці ДУ «ПВК №90» в м. Херсон. 20.04.2022 вирішив не звільняючись з займаної посади, самовільно та таємно від керівника ДУ «ПВК №90» ОСОБА_11 , покинути межі Херсонської області, які тимчасово окуповані рф, так як керівник ДУ «ПВК №90» повністю перейшов на бік окупантів та всіляко їх підтримував, підкорювався військовослужбовцям та спецслужбам рф. ОСОБА_11 почав схиляти його та декількох співробітників виправної установи на співпрацю з ворогом. З початку березня до керівника ДУ «ПВК №90» ОСОБА_11 , неодноразово приїжджали невідомі особи у цивільному та військовому одязі рф, ці особи проводили в особистому кабінеті ОСОБА_11 по декілька годин. Після зустрічей ОСОБА_11 з представниками спецслужб рф, він викликав його до кабінету та надав вказівку проводити вищевказаних осіб на територію зони, що охороняється. ОСОБА_11 зі співробітниками ФСБ рф налагодили поставки продуктів харчування з АР Крим, а саме цукор, борошно, яйця, цигарок (з акцизом рф) з метою подальшого їх продажу на ринках м. Херсона. Привезена продукція за вказівкою ОСОБА_11 зберігалася в складських приміщеннях ДУ «ПВК №90». Після того, як прибувала партія продуктів харчування з АР Крим та їх реалізації, кількість приїздів співробітників ФСБ рф до начальника установи ОСОБА_11 збільшувалася, в ході зустрічей вони спілкувалися по декілька годин. За вказівкою ОСОБА_11 на території установи співробітнику ФСБ рф надавалась медична допомога, а саме лікування зубів начальником медичної частини установи ОСОБА_43 . Зі слів засуджених, які відбували покарання на ДСР РУ «ПВК № 90», за вказівками ОСОБА_11 засуджені залучалися до робіт по прибиранню (сміття, санвузлів, службових кабінетів в яких проживають військові рф) Херсонської ОДА та для розвантажування продуктів харчування. Після повернення засуджених з робіт до виправної колонії, вони мали при собі продукти харчування з «сухпайка» військових рф. Окупанти спілкувались з засудженими ДУ «ПВК №90», схиляли на свою сторону, просили надавати гарні покази про нову владу. Також ОСОБА_11 пропонував подальшу співпрацю та невідому посаду з більшою заробітною оплатою під час тимчасової окупації рф.

Свідок ОСОБА_44 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги пояснив суду, що працював на посаді оперуповноваженого оперативного відділу ДУ «ПВК №90». Після початку військової агресії рф проти України 24 лютого 2022 року, знаходячись на службі на початку березня 2022 року, побачив як до ДУ «Північна вправна колонія №90» приїхав автомобіль марки Toyota Rav4 без державного номерного знаку з маркуванням «Z» на задньому склі, в якій були 2-3 особи в цивільному одязі, з військовими рф, яких зустрічав ОСОБА_11 . Через тиждень після приїзду осіб в цивільному одязі на автомобілі марки Toyota Rav4 без державного номерного знаку з маркуванням «Z» на задньому склі, начальник ДУ «ПВК №90» ОСОБА_11 зібрав загальну нараду, на якій повідомив особовому складу, що той хто бажає покинуту окуповану територію - звільняється та виїжджає, або залишається та співпрацює з окупантами. Також сказав, що співробітники, які залишаться, будуть далі працювати та виконувати свої функції, однак під російською владою. Свідок розповідав, що приблизно один раз на 4-5 днів приїжджав автомобіль марки Toyota Rav4 без державного номерного знаку сірого кольору з маркуванням «Z» на задньому склі, в автомобілі було 2-3 особи в цивільному одязі, ймовірно, співробітники ФСБ рф, вони усі направлялись до кабінету ОСОБА_11 , де спілкувались між собою. Також, окупанти заходили на територію колонії та проводили бесіди зі засудженими, а саме так званим «смотрящім» за установою ОСОБА_45 . Спілкувались вони з приводу відношення до окупаційної влади, їх цікавили погляди засуджених на те що відбувається, які плани на майбутнє. Свідок пояснював, що добре бачив як з середини березня завозилась гуманітарна допомога для громадян міста Херсон з АР Крим, та за вказівкою ОСОБА_11 . Це був цукор, борошно та інше, зберігалося все на складі ДУ «ПВК №90». Вищевказана продукція реалізовувалась на території установи. Від колег з ДУ «ПВК №90» та засуджених установи йому відомо що за вказівкою ОСОБА_11 засуджених виправної колонії залучали до робіт по прибиранню Херсонської ОДА після проживання військовослужбовців рф та для розвантаження продуктів харчування. Особисто він бачив як військові рф в ранці забирали ув`язнених та відвозили для вищевказаних робіт на автомобілі «Volkswagen Transporter» білого кольору з поміткою «Z».

Свідок ОСОБА_46 , пояснив суду, що працює в системі державних установ виконання покарання з 15.11.2021 року, в його функціональні обов`язки входить психологічна допомога засудженим та ув`язненим. Після початку вторгнення військ рф на території Херсонської області, з 24.02.2022 по 11.05.2022 він перебував на території міста Херсона, виконував свої функціональні обов`язки, оскільки наказу про переміщення до іншого регіону чи переведення на іншу посаду від керівництва не надходило. 11.05.2022 близько о 17.00 попрямував до себе додому відпочивати після роботи. Приблизно о 19.00 подзвонив керівник -заступника начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_47 , який повідомив, що на території СІЗО ув`язнені особи з незрозумілих причин повиходили з камерних приміщень без дозволу адміністрації. Тому всім співробітникам ДУ «Херсонське СІЗО» було наказано негайно прибути на роботу. Хвилин через 15-20 прибув на роботу, повідомивши свого керівника, який наказав залишатися на території адмінбудівлі. Далі, через хвилин 10 приїхали військовослужбовці рф, у повному бойовому обмундируванні зі зброєю. Бачив з вікна адміністративної будівлі, як солдати дочекались ОСОБА_11 , також прибув в.о. начальника ДУ «Херсонській слідчий ізолятор» ОСОБА_48 та вони всі разом попрямували в сторону КПП №1. Далі вони зникли з поля зору, та через деякий час почув зі сторони охоронюваної території СІЗО два вибухи, схожі по звуку на вибухи світло-шумових гранат, також почув звуки двох автоматних черг, та звук одиничного пострілу. Зі слів співробітників СІЗО, російські військові забрали та повезли в невідомому напрямку в.о. начальника установи ОСОБА_49 та його заступника з оперативної роботи ОСОБА_50 . Наступного дня, 12.05.2022, близько 09:00 ОСОБА_11 разом з військовослужбовцями рф, наказали зібратись всім співробітникам СІЗО в актовому залі, це приблизно 40-50 осіб. Далі ОСОБА_11 попросив військовослужбовців залишити актовий зал, та почекати біля дверей. В розмові ОСОБА_11 представив себе як «начальник управління виконання покарань по Херсонській області», та почав пропонувати всім співробітникам, хто має бажання, залишитись на своєму робочому місці та працювати з ним на боці рф та окупаційної влади, мотивуючи свою пропозицію підвищенням життєвого рівня, соціальних пільг, грошового утримання, тощо. ОСОБА_11 повідомив, всі мають деякий час подумати, оскільки найближчим часом установи виконання покарань почнуть працювати за російським законодавством. У розмові з колективом СІЗО, ОСОБА_11 погрози не висловлював, не наполягав на обов`язковості своєї пропозиції, а лише довів вказану інформацію до відома співробітників. Виходячи з актового залу, свідок бачив на території адміністративної будівлі велику кількість військовослужбовців рф в бойовій амуніції та зі зброєю. 13.05.2022 він разом зі своїм керівником ОСОБА_51 на його автомобілі вирушили до міста Кривого Рогу, де залишився проживати у батька, оскільки працювати з окупантами бажання не мав.

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питань щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними, неналежними чи недопустимими.

Проаналізувавши досліджені докази у справі в сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими встановлені судом обставини та винність ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень. Суд сприймає як належні та достатні докази показання свідків ОСОБА_52 , ОСОБА_46 , ОСОБА_42 оскільки їх покази були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, а саме щодо часу, місця, способу вчинення кримінальних правопорушень та особи, яка їх вчинила, були логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Судом також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого. Крім того, зазначені свідки були у встановленому КПК порядку приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Під час судового слідства не знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_11 був вимушений вчиняти дії щодо сприяння підривній діяльності представниками РФ на території ДУ «Північна виправна колонія № 90», що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 234, або діяв під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу - росію, оскільки вказаний факт спростовуються дослідженими судовому засіданні великою кількістю відео - матеріалів, показами допитаних свідків, іншими дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, з яких вбачається що ОСОБА_11 приймав активну участь у нарадах організованих окупаційною владою у державній установі «Північна виправна колонія (№90)», вільно пересувається по окупованої території, видавав накази для виконання, особисто співпрацював з російськими військовослужбовцям, особисто спілкувався з працівниками фсб рф за допомогою мобільного зв`язку та месенджерів «Telegram, Viber, WhatsApp».

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 добровільно співпрацював з агресором по всім питанням, які відносилися до його компетенції.

Зміст досліджених колегією відео-звернень, матеріалів негласних розшукових слідчих дій, дає підстави стверджувати, що ОСОБА_11 діяв як і особисто, так і за вказівками та за погодженим планом із представниками російської федерації, його діяльність була спрямована на впровадження нових правил та норм, які вже запроваджені та існують на території росії, одночасно обвинувачений не визнавав повноваження діючої української влади у місті, тобто вчиняв активні дії на запровадження та зміцнення влади окупаційної адміністрації.

Є очевидним, що усі дії ОСОБА_11 приймались ним особисто, або за погодженням із невстановленими особами російської федерації та на їх вказівку, тобто останній добровільно надавав допомогу представникам іноземної держави, а саме російської федерації, у здійсненні підривної діяльності проти України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду прокурором, є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним по пред`явленому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Застосовані судом процедури відповідають вимогам контрольних механізмів в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд in absentia допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді («Пелладоах проти Нідерландів» (16737/90), (1994) §41; «Пуатрімоль проти Франції» (14032 / 88), (1993) §34).

Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях; супроводжуватися дотриманням гарантій, відповідних важливості такого рішення; і не повинна вступати в протиріччя з громадським інтересом («Колоцца проти Італії» (9024/80), (1985) §28; «Пуатрімоль проти Франції» (14032/88), (1993) §31; «Ермі проти Італії»(18114/02), Велика палата (2006) §73).

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_11 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисників, які були забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізької області та Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Одеській області.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 здійснювали активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме приймали участь у дослідженні доказів, виступали у судових дебатах. Також, захисники були ознайомлені із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Таким чином, дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в інкримінуємих йому злочинах та кваліфікація його дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 111 КК України, за кваліфікуючими ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Разом з цим, при кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 111 КК України, суд також виходив з наступного.

Стороною обвинувачення ОСОБА_11 інкримінована державна зрада, зокрема і у такій її формі як - надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України у тому числі в умовах воєнного стану.

Поняття підривної діяльності відноситься до прихованих та неявних методів руйнування основ того чи іншого суспільства, таким як підбурювання різних груп населення між собою.

Підривна діяльність - це різновид боротьби, здійснюваної проти України державами, їх спеціальними службами, партіями, закордонними антиукраїнськими організаціями, окремими ворожими елементами, що знаходяться на території України, з метою підриву чи ослаблення конституційного ладу України, нанесення шкоди суверенітету територіальній цілісності і недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

При цьому підривною слід визнавати будь-яку діяльність, пов`язану зі спробою зміни системи вищих органів державної влади нелегітимним шляхом, з втручанням у міжнародну або внутрішню політику України, зі спробою змінити її територію або знизити обороноздатність, з ужиттям заходів щодо посилення економічної залежності України від інших держав тощо.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України.

При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи.

Такий спосіб вчинення державної зради, як надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, сформульовано таким чином, що протиправним визнається не безпосереднє здійснення громадянином України підривної діяльності проти України, а лише надання допомоги іноземній державі, іноземній організації або їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Надання допомоги можна витлумачити шляхом з`ясування значення слів, що утворюють цей термінологічний зворот. Так, в українській мові «допомога» - це сприяння, підтримка в чому-небудь, а «надання» - це дія за значенням «надавати», що має такий зміст: 1) дати що-небудь у якійсь кількості або в кілька заходів; 2) давати можливість мати щось, користуватися чимось і т. ін. Ураховуючи етимологію термінологічного звороту «надання допомоги», що за значенням близький до фізичного пособництва, яким визнається сприяння вчиненню злочину іншими співучасниками порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод (ч. 3 ст. 27 КК України).

Таким чином, надання допомоги як складова способу вчинення державної зради полягає в активних діях громадянина України, який сприяє іноземній державі, іноземній організації або їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України шляхом надання порад, вказівок, засобів чи знарядь або усуненням перешкод тощо.

Водночас змістом злочинної діяльності громадянина України, який сприяє цим організаціям або їх представникам, є надання допомоги у проведенні ними підривної діяльності проти України. З такого формулювання вбачається, що громадянин України лише сприяє у цьому іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, однак сам підривної діяльності може не здійснювати, оскільки її реалізують названі суб`єкти.

Підривна діяльність як одна з форм державної зради у цьому випадку була передбачуваною для обвинуваченого, тому висунуте йому обвинувачення не суперечить вимогам ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказаний термін застосовний в міжнародному праві, а саме Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09 грудня 1981 року № 36/103, Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про зміцнення міжнародної безпеки від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, обмеження їх незалежності й суверенітету від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), де встановлено, що ні одна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язки держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Суб`єкт злочину спеціальний - ним може бути лише громадянин України.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Конкретні мотиви і мета не є обов`язковими ознаками державної зради і можуть бути різними.

Склад цього злочину побудований як формальний, тому законодавцем для притягнення до кримінальної відповідальності не передбачено настання певних наслідків у разі вчинення державної зради, оскільки надання іноземній державі, іноземній організації або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності, є закінченим з моменту, коли громадянин України почав надавати конкретну допомогу зазначеним вище суб`єктам у проведенні цієї діяльності.

Судом, на підставі досліджених письмових доказів, показів свідків, та оглянутих відео-доказів, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_11 діючи добровільно та умисно, вчиняв діяння, направленні на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності України, державній та інформаційній безпеці України та надавав іноземній державі та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, у тому числі і в умовах воєнного стану;

VІ. Призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з вищою освітою, офіційно працевлаштований, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчинених злочинів, та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставин справи, які у відповідності до ст. ст. 66, 67 КК України, пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, згідно КПК, в ході судового розгляду не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим злочинів проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого, дають підстави для призначення ОСОБА_11 за вчинення злочину передбаченого ст. 111 ч. 2 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна. Саме таке покарання буде відповідати меті покарання, закріпленої ст. ст. 50, 65 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_11 вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст. 54 КК України, позбавити його спеціального звання - «майор внутрішньої служби».

VІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі відсутній.

Питання речових доказів у цьому кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України.

У зв`язку з незадовільною безпековою ситуацією, повітряними загрозами, великим обсягом вироку, що потребує значного часу для проголошення, суд вважає за необхідне застосувати п. 15 ст. 615 КПК України, та обмежитись проголошенням вступної та резолютивної частини вироку з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту в день його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 372- 374, 376, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_11 спеціального звання - «майор внутрішньої служби».

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний у відношенні ОСОБА_11 на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 07 березня 2023 року до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2022 на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_10 - скасувати.

Квартиру за адресою: АДРЕСА_10 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_11 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок набуває законної сили після закінчення встановленого КПК строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити прокурору, захиснику з урахуванням положень ч. 4 ст. 46, ч. 2 ст. 297-5 КПК України, та направити на адресу обвинуваченого.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3