Справа № 545/4012/23
Провадження № 1-кп/545/1094/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002232 від 14.08.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, із вищою освітою, тимчасово не працюючого, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023 близько 10:50 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Пересуваючись на вище вказаному автомобілі по вулиці Підгірна у с. Сем`янівка, Полтавського району, Полтавської області, з боку автодороги Н-12 у напрямку вул. Центральна, на заокругленні дороги вправо, ОСОБА_4 змінив напрямок свого руху ліворуч, перетнув суцільну дорожню розмітку 1.1, виїхав на зустрічну смугу для руху, чим створив небезпеку та допустив зіткнення із автомобілем KRASZ G2BSFX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , котрий рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля KRASZ G2BSFX, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого лінійного перелому даху вертлюгової впадини зліва з переходом на сідничну кістку; закритого перелому лобкової кістки справа; закритого перелому тіла S1 справа з переходом на бокову поверхню крижа; рваних ран м`яких тканин лівого передпліччя і правого стегна; підшкірної гематоми правої ділянки з розвитком абсцесу та саден шкіри колінних суглобів, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Також, у результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини: переломів передніх відрізків I-VII-ro ребер зліва та задніх відрізків ХІ-ХІІ-го ребер зліва; хребетної травми: перелому тіла Th 12 хребця, забою, гематоми, травматичного пошкодження шкіри калитки зліва; закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, саден шкіри лобно-тім`яної та потиличної ділянок і верхньої та нижньої правих кінцівок, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За вищевказаних обставин, причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вимог п.п. 10.1. та п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем KRASZ G2BSFX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог п.п. 10.1. та п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України за кваліфікуючими ознаками- порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та щиро розкаявся у вчиненому прохав обмежити розгляд справи його допитом та допитом потерпілого , без дослідження фактичних обставин по справі а дослідивши матеріали які характеризують його як особу.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд провадження у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини по справі викладені в обвинувальному акті в призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Суд переконавшись в тому, що всі учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежує дослідження доказів допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі та дослідженням доказів щодо особи обвинуваченого відповідно до положень ст. 349 КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_4 , суд вважає вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Згідно довідки ВІТ ГУПН в Полтавській області ОСОБА_4 раніше не судимий.

Згідно довідок ОСОБА_4 здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 75 КК України, відповідно яких суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, звільнення обвинуваченого від відбування покарання в порядку, передбаченому ст. 75 КК України, не може бути застосовано до осіб, які засуджуються за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до статей 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, є не тяжким злочином.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, а також дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання,те що він має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, проживає з матір`ю, вік та стан здоров`я обвинуваченого, врахувавши обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, розлучений, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває, суд приходить до висновку, що додержуючись вимог ст.65 КК України, покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції інкримінованої йому статті кримінального закону, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_4 , таке буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, та відповідати меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.

Крім того, суд враховує, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України, в результаті якої потерпілі отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Тому, з урахуванням санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України та обставин справи, ОСОБА_4 також слід призначити і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 5 років.

Позбавляючи права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення кримінального правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. 55 КК України.

Даний висновок викладений у постанові Верховного суду від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22 (провадження № 51-130кмо23) де зазначено, що згідно з положеннями ст. 55 КК у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд вважав, що призначене засудженому покарання без додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості.

Цивільний позов прокурора по справі підлягає задоволенню як доведений належними доказами та визнаний обвинуваченим..

Процесуальні витрати на загальну суму 1434,00 грн., згідно ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався, підстав для його обрання, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 1434 ( тисяча чотириста тридцять чотири ) грн. 00 коп.

Цивільний позов прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 17199,41 грн. та перерахувати дану суму за такими реквізитами: одержувач - КП «ПОКЛ ім. М.В.Скліфасовського ПОР», 36011, м. Полтава, вул. Шевченка,23, , IBAN: НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 у сумі 23151,80 грн. та перерахувати вказані кошти за реквізитами: КП «1-а міська клінічна лікарня ПМР» м. Полтава р/р НОМЕР_5 в Полтавському АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299, ЄДРПОУ - 01999655.

Зняти арешт з автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_6 , зареєстрований на ОСОБА_4 , накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.08.2023 року.

Зняти арешт з транспортного засобу KRASZ G2BSFX, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 , зареєстрований на ТОВ "Київтранслогістик», за адресою: м. Київ, вул.. Верхній Вал,62В, накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.08.2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- транспортний засіб Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_6 , який знаходиться на збереженні на спец майданчику ГЕНП за адресою: с.Розсошенці, вул. Кременчуцька,2В Полтавського району та області - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- транспортний засіб KRASZ G2BSFX, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 , який знаходиться на зберіганні за адресою: м. Полтава, вул. Комарова,10А та зареєстрований на ТОВ "Київтранслогістик» - повернути ТОВ "Київтранслогістик».

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1