КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 липня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 25.09.2023 року включно, з визначенням застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебувало кримінальне провадження №0000157 від 01.04.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.07.2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 25.09.2023 року включно, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень та покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

На дану ухвалу обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28.07.2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час досудового розслідування прокурор не взяв до уваги його пояснення щодо непричетності до вчиненого кримінального правопорушення, а метою його дій було запобігання загрози життю людей та забезпечення їхньої безпеки в умовах бойових дій, що можуть підтвердити свідки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження №367/1832/22 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 28.07.2023 року під час розгляду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0000157, у якому ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки ризики, які були враховані при обранні такого запобіжного заходу не відпали, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував тяжкість можливого покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року за ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 396 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказані обставини свідчать про наявність ризиків того, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а оскільки на даний час потерпілі та свідки ще не допитані також існує ризик незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, пославшись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, оскільки конкретні обставини кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 289 КК України, які відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, зокрема за ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі від 8 до 12 років, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, офіційно не працевлаштований, а отже не має законного джерела доходів, що свідчить про неможливість застосування стосовно ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та тяжкість покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що загрожує у разі визнання його винуватим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про існування ризику переховування ОСОБА_7 від суду з метою уникнення можливого покарання і такий ризик є реальним та дійсним.

Крім того, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, а отже не має постійного джерела доходу, ризик вчинення останнім нового кримінального правопорушення є досить високим.

Також, оскільки на даний час потерпілі та свідки ще не допитані колегія суддів вважає доведеним ризик вчинення обвинуваченим незаконного тиску на вказаних осіб з метою зміни ними своїх показань.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що під час досудового розслідування прокурор не взяв до уваги його пояснення щодо непричетності до вчиненого кримінального правопорушення, а метою його дій було запобігання загрози життю людей та забезпечення їхньої безпеки в умовах бойових дій, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження на стадії судового розгляду кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

Також слід зазначити, що оскаржуваною ухвалою від 28.07.2023 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено до 25.09.2023 року, тобто вказана ухвала не є актуальною, оскільки ухвалою Київського апеляційного суду від 25.09.2023 року, крім іншого продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 23.11.2023 року включно.

За викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 28.07.2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 липня 2023 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 25.09.2023 року включно, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень та покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3