ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2127/23 Справа № 203/4805/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000153, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

в режимі відеоконференції

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти терміном на 60 діб, до 30 жовтня 2023 року включно з визначенням застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 80 520 гривень.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а також про наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними змісту або обсягу своїх свідчень, а також ризику продовження вчинення кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді змінити в частині визначення суми застави, постановивши нову, без визначення застави.

В обґрунтування вказує, що вчинення військовослужбовцями злочинів, пов`язаних з залишенням військової служби без поважних причин, прямо впливають на боєздатність військових підрозділів та спроможність підрозділу виконувати бойові завдання. Вказує, що своїми діями підозрюваний створює негативний прецедент для інших військовослужбовців, підриває військову дисципліну та боєздатність ЗСУ.

Також вказує, що слідчим суддею не було враховано той факт, що матеріальне забезпечення військовослужбовців на даний час є достатнім для того, щоб у разі внесення застави та невиконання в подальшому покладених на підозрюваного обов`язків, негативний наслідок у вигляді втрати суми застави був би для нього менш значущим, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно матеріалів справи, 13 вересня 2022 року до ЄРДР за № 0000153 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

01 вересня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, враховується відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується, зокрема: актом проведення службового розслідування від 24 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26 вересня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27 вересня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26 вересня 2022 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби.

Отже, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, який не є непомірним для підозрюваного, є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Що стосується апеляційних вимог прокурора стосовно необґрунтованого визначання підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, то колегія суддів знаходить їх неспроможними та вважає рішення слідчого судді в цій частині законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Так, за вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, майнового і сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також тієї обставини, що у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді застави підозрюваному ще не обирався і не був порушений останнім, дійшов висновку про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб, що дорівнює 80 520 гривень.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи апеляції прокурора стосовно того, що вчинення злочинів, пов`язаних з залишенням військової служби без поважних причин, прямо впливають на боєздатність військових підрозділів та спроможність підрозділу виконувати бойові завдання, а також створює негативний прецедент для інших військовослужбовців, підриває військову дисципліну та боєздатність ЗСУ, не є досить переконливими, оскільки не є обставинами в розумінні кримінального-процесуального законодавства, які унеможливлюють застосування застави до підозрюваного.

З огляду на наведене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000153, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4