Справа № 276/326/24
Провадження по справі 1-кс/276/85/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна, подане начальником сектору дізнання відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 за погодженням прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 000016 від 13.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

Начальник сектору дізнання за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про накладення арешту на поліетиленовий зіп-пакет із рослинною подрібненою масою зеленого кольору, який упаковано до паперового конверту, що вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 та знаходиться в ВД ГУНП в Житомирській області.

В обґрунтування клопотання начальник сектору дізнання зазначила, що 12.02.2024 року о 23 год. 33 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що під час несення служби працівниками СРПП, а саме опрацювання повідомлення по АДРЕСА_1 був виявлений громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав поліетиленовий зіп-пакет із рослинною подрібненою масою зеленого кольору. За даним фактом 13.02.2024 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У ході досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження долучено рапорт працівників СРПП ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, в якому зазначено, що під час опрацювання повідомлення по вул. Соборна 6 в с. Торчин Житомирського району Житомирської області був виявлений громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав поліетиленовий зіп-пакет із рослинною подрібненою масою зеленого кольору. В подальшому на місце події було викликано СОГ для документування даної події.

13.02.2024 року проведено огляд місця події поблизу буд. АДРЕСА_1 . Під час огляду місця події у громадянина ОСОБА_5 вилучено поліетиленовий зіп-пакет із рослинною подрібненою масою зеленого кольору, який упаковано до паперового конверту.

Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, начальник сектору дізнання за вказаних обставин, вважає за необхідне звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Начальник СД в судове засідання не з`явилась. До клопотання додала заяву, в якій просить клопотання розглядати без її участі.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПКУкраїни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно із ч.1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. В частині 5 цієї ж статті передбачено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Частинами 1, 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Судом встановлено, що у провадженні СД відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 000016 від 13.02.2024 рокуза ч.1 ст.309 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 12.02.2024 року о 23 год. 33 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що під час несення служби працівниками СРПП, а саме опрацювання повідомлення по АДРЕСА_1 був виявлений громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав поліетиленовий зіп-пакет із рослинною подрібненою масою зеленого кольору. В подальшому на місце події було викликано СОГ для документування даної події.

Вказане підтверджується протоколом огляду місця події від 13.02.2024 року та іншими документами доданими до клопотання.

Постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 13.02.2024 року зіп-пакет із рослинною подрібненою масою зеленого кольору, який упаковано до паперового конверту, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000016.

Згідно із ч.ч. 1, 11 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає, що обмеження у користуванні та розпорядженні вилученими речовими доказами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути об`єктом експертних досліджень, на вказаній стадії провадження є виправданим та таким, що сприятиме виконанню завдань кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України.

Враховуючи, що вилучене вищевказане майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №000016 є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та відповідає критеріям ст.98 КПК України, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на поліетиленовий зіп-пакет із рослинною подрібненою масою зеленого кольору, який упаковано до паперового конверту, що вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 з позбавленням права користування, розпорядження та володіння цим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1