У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/9360/23

пр. 1-кс/336/1438/2023

30 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

старшого слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5

(телефон НОМЕР_1 )

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, міста Красноярська, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні не має малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше судимого:

30 березня 2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України, за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік,

по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001550 від 09 вересня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному в рамках строку досудового розслідування, тобто до 9 грудня 2023 року.

В судовому засіданні прокурор наполіг на заявленому клопотання, а сторона захисту заперечила на нього, просила обрати більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Заслухавши думки учасників судового засіданні, перевіривши клопотання та доводи слідчого наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що строк тримання під вартою підозрюваного підлягає продовженню на підставі нижче наведеного.

Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З матеріалів доданих до клопотання слідчим суддею встановлено, що 09.09.2023 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

З обставин підозри слідує, що 08 вересня 2023 року приблизно о 16 години 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , наніс чисельні ударів кулаком правої руки в область голови, від яких останній впав на підлогу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 не зупиняючись на досягнутому, наніс удар ногою в область голови лежачого на підлозі ОСОБА_7 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 , згідно лікарського свідоцтва про смерть, наданого Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №5788 від 09.09.2023 закриту внутрішньочерепну травму.

Вищевказана підозра є обґрунтованою, підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження, зокрема доказами:

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та оглянуто труп ОСОБА_7

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка повідомила про те що 08.09.2023, ОСОБА_7 , наніс їй тілесні ушкодження. Свідок додала що приблизно через 10 хвилин до неї додому прийшов її знайомий ОСОБА_9 якому остання повідомила про те що ОСОБА_10 її побив. Після чого ОСОБА_9 зайшов до кімнати де знаходився ОСОБА_10 і наніс йому три удари в ділянку обличчя, після яких ОСОБА_7 , втратив свідомість. В подальшому приблизно о 23:00 годин, свідок виявила ОСОБА_7 , без ознак життя.

- лікарським свідоцтвом про смерть, наданим Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №5788 від 09.09.2023, згідно якого смерть ОСОБА_7 , настала внаслідок закритої внутрішньочерепної травми.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Крім того, обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_11 перевірялась й в ході обрання запобіжного заходу.

У межах цього кримінального провадження підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого умисного злочину - кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. При цьому, санкція такої норми Закону про кримінальну відповідальність передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії»).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Також установлено, що підозрюваний є раніше судимим за умисні злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.

Вищенаведене дає суду достатні підстави вважати наявними щодо підозрюваного ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Більш того, при вирішенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою слідчий суддя також враховує, що досудове розслідування не завершено, тримання підозрюваного під вартою вимагає серйозність повідомленої підозри.

Застосування ж більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, бо за наявності підстав вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та, як наслідок, з метою уникнення відповідальності за вчинене він може і розпочати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для продовження дії відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, який слідчий суддя вважає за доцільним встановити тривалістю до 9 грудня 2023 року включно, враховуючи те, що постановою прокурора строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні й було продовжено до вказаної дати.

Оскільки завершити досудове розслідування до визначеного Законом строку не вбачається можливим, підстав для зміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу немає, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 9 грудня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України.

Встановити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172 (при призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу (застава чи вартість частки майна тощо); ПІБ особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд у якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби);

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання в частині звільнення вищевказаного підозрюваного з-під варти в разі внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали - до 9 грудня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Визначення часу та дати оголошення повного тексту ухвали 8-00 год. 31.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1