Справа № 466/270/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/58/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі Грузія, громадянина України, пенсіонера, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 СВ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивував тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 10 січня 2024року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 10 січня 2024 року, приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні спальні (кімната № 1) квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме, своїй невістці ОСОБА_11 , під час словесного конфлікту, який виник між ними через нібито крадіжку належного ОСОБА_7 майна, наніс потерпілій множинні удари сокирою в ділянку голови, чим спричинив їй, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №61/24 від 11 січня 2024 року, множинні рубані рани голови з ушкодженням кісток черепу та руйнуванням головного мозку, внаслідок чого настала смерть потерпілої ОСОБА_11 .

Таким чином, дії ОСОБА_7 кваліфіковано як умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2024 року задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно строком на 30 днів, без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Встановлено, що строк дії даної ухвали закінчується 08 лютого 2024 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Наголошує, що ОСОБА_7 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, не буде продовжувати злочинну діяльність, оскільки він раніше не судимий, не буде переховуватися, а сприятиме слідству для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Повідомляє, що ОСОБА_7 є 90-то річним пенсіонером, потребує лікування, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

16 січня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду поступила апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 , в якій вона просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 СВ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, без визначення розміру застави.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки ОСОБА_7 підозрюється в умисному вбивстві, тобто в умисному, протиправному заподіянні смерті іншій людині, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Повідомляє, що ОСОБА_7 обізнаний із можливою мірою покарання, він ніде офіційно не працює, вдівець, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, або осіб похилого віку чи інвалідів, не має тяжких хвороб, які перешкоджали б застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може незаконно вливати на потерпілого, який є його сином та спільно із ним проживає, також існує ризик, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень та потребує проведення великого обсягу слідчих дій з метою проведення об`єктивного досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката та підозрюваного на підтримку своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги прокурора, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги сторони захисту та підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та дані які характеризують особу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 10 січня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 10 січня 2024 року, приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні спальні (кімната № 1) квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме, своїй невістці ОСОБА_11 , під час словесного конфлікту, який виник між ними через нібито крадіжку належного ОСОБА_7 майна, наніс потерпілій множинні удари сокирою в ділянку голови, чим спричинив їй, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №61/24 від 11 січня 2024 року, множинні рубані рани голови з ушкодженням кісток черепу та руйнуванням головного мозку, внаслідок чого настала смерть потерпілої ОСОБА_11

10 січня 2024 року о 15 год. 40 хв., ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні умисного вбивства.

11 січня 2024 року старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11 січня 2024 року старший слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 СВ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7

12 січня 2024 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Шевченківського районного суд м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Шевченківського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, який є особою похилого віку.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_12 , з яким спільно проживає у квартирі, свідків, з метою зміни наданих ними первинних показань, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, також існує суттєвий ризик, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи сторони захисту, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки обираючи запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував особисту ситуацію підозрюваного (який є похилого віку, не має міцних соціальних зв`язків) те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, особливо тяжкого кримінального правопорушення, ризики, наявність яких встановлена та конкретні обставини справи, які свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Аргументи сторони захисту, що ОСОБА_7 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, не буде продовжувати злочинну діяльність, оскільки він раніше не судимий, не буде переховуватися, а сприятиме слідству для з`ясування обставин кримінального правопорушення, колегією суддів розцінюються критично, оскільки такі мають формальний характер.

Що стосується аргументів прокурора, що слідчим суддею не взято до уваги, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень та потребує проведення великого обсягу слідчих дій з метою проведення об`єктивного досудового розслідування то такі не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки були враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційні скарги захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суд м. Львова від 12 січня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4