Справа № 404/6500/23
Номер провадження 1-кп/404/373/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002002 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, без утриманців, одруженого, який проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15.05.2015 р. Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 187 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці;

13.12.2017 р. Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяці;

12.07.2018 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнений по відбуттю строку покарання 12.01.2023 р.

- 14.06.2023 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 4 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за наступних обставин.

15.07.2023 р. близько 11 годин 30 хвилин, тобто, в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 , знаходився на вулиці Моріса Тореза в м. Кропивницькому; де побачив потерпілу ОСОБА_6 в якої на шиї знаходився ланцюжок плетіння бісмарк із золота на якому знаходилась золота підвіска. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно повторно, цілеспрямовано, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , наблизився зі спини до потерпілої ОСОБА_6 , накинув їй на обличчя свою футболку, закривши нею очі. Після чого, розвернув потерпілу обличчям до себе, чим застосував до потерпілої насильство без спричинення тілесних ушкоджень, та діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, відкрито, шляхом ривка, зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок, 585 проби, масою 10,46 гр., вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2830/23-27 від 27.07.2023, складає 28 500 гривень 41 копійка, на якому знаходилась золота підвіска 585 проби, масою 5,25 гр., вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2830/23-27 від 27.07.2023, складає 14399 гривень 34 копійки.

У подальшому з місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, розпорядившись майном потерпілої ОСОБА_6 на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 42899 гривень 75 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, визнав частково, не погодившись із кваліфікацією своїх дій та пояснив, що побачивши на потерпілій золотий ланцюжок, вирішив його викрасти. Для цього підійшов до потерпілої, накинув їй на голову свою футболку, зірвав ланцюжок і втік. Однак, його наздогнав який чоловік, якому він і віддав викрадений ланцюжок. Повністю погоджується із усіма обставинами вчинення правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, однак, вважає, що вчинення злочину не зумовлене умовами воєнного стану, тому його дії мають кваліфікувалися за ч. 2 ст. 186 КК України.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться доказами дослідженими в судовому засіданні, належність та допустимість яких не викликає у суду сумнів та не оспорюється учасниками судового провадження.

-Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що 15.02.2023 року вона поверталася близько 11-12 години додому. Біля ресторану «Чача» помітила чоловіка, тому перейшла на інший бік дороги. На вул. Андріївська почула прискорення кроків, тому вирішила ще раз перейти дорогу. Однак, на неї обвинувачений накинув футболку і намагався зірвати ланцюжок. Потерпіла закричала, але обвинувачений зірвав ланцюжок та втік. Невідомий чоловік, побіг за обвинуваченим, а вона в траві знайшла кулон ,який висів на ланцюжку. Зазначає, що в момент, коли обвинувачений зірвав ланцюг, вона бачила його обличчя і стверджує, що обвинувачений є тією особою, який вчинив злочин.

Окрім того, вина обвинуваченого доводиться матеріалами кримінального провадження.

-Протоколом огляду місця події від 15.07.2023 року, в ході якого оглянуто місце події та виявлено футболку та потерпіла видала ланцюжок та кулон.

Т.1 а.п. 13-17

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відс15.07.2023 року, згідно якого потерпіла впізнала по фотографії обвинуваченого, як особу, яка вчинила злочин.

Т.1 а.п. 31-33

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2023 року в ході якого потерпіла показала, як відносно неї було вчинено злочин.

Т.1 а.п34-38

- висновком експерта «2830/23-27 від 27.07.2023 року, яким визначено вартість золотого ланцюжка та золотої підвіски.

Т.1 а.п. 86-89

Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у інкримінованому злочині та не оспорюється обвинуваченим. При цьому, суд вважає кваліфікацію дій за ч. 4 ст. 186 КК України правильною. Заперечення обвинуваченого стосовно кваліфікуючої ознаки «в умовах воєнного стану» суд вважає помилковими, оскільки законодавець пов`язує дану кваліфікуючою обставино. Саме з введенням воєнного стану на території держави, а не з обставинами, які викликані бойовими діями.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, осудний, на обліках в закладах з надання психіатричної допомоги не перебуває, на обліку в наркодиспансері не перебуває, характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає фактично повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, раніше неодноразово судимий, у тому числі за аналогічні кримінальні правопорушення, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.4 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченої санкції з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.

Крім того, судом враховується той факт, що ОСОБА_3 14.06.2023 року засуджено вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.4 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 (п`ять) років, враховуючи вище викладене, необхідно призначити йому покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України.

Судові витрати покласти на винного.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2023 року за ч. 4 ст. 186 КК України та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім ) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 15.07.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2389 грн. 80 коп. судових витрат.

Речові докази: диски - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Золотий ланцюжок, золоту підвіску, бирки на ланцюжок та підвіску, футболку жіночу сірого кольору , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій, як власнику.

Футболку чоловічу, зверху чорного, знизу сірого кольору, передані до кімнати зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП Кіровоградській обл. знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1