провадження 1-кс/462/178/24
У Х В А Л А

22 січня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001233 від 25.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 18.01.2024 року звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001233 від 25.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В межах даного провадження за клопотання прокурора слідчим суддею Залізничного районного суду м.Львова було накладено арешт на мотоцикл марки «Bajaj», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у його фактичному володінні. Оскільки у цьому кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії з використанням вказаного мотоцикла, то вважає, що підстав для подальшого арешту цього транспортного засобу немає, просить такий арешт скасувати.

ОСОБА_3 та прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить телефонограма, в судове засідання не з?явилися, при цьому від прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без участі володільця майна та прокурора, оскільки, згідно положень ст.174 КПК України, їх неявка не перешкоджає такому розгляду.

Дослідивши доводи клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження №0001233, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 28.12.2023 року у рамках кримінального провадження №0001233 було накладено арешт на мотоцикл марки «Bajaj», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, розпорядження цим майном та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій.

В ході проведення досудового розслідування були призначені експертизи вказаного мотоцикла, проведення яких на даний час завершено.

Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності на арештований мотоцикл, з огляду на завдання кримінального провадження, пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування прагне досягти у кримінальному провадженні, а також те, що вже проведено ряд необхідних слідчих дій з мотоциклом та прокурор, який подав клопотання, що проти скасування арешту в частині користування вказаним мотоциклом не заперечує, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт мотоцикл марки «Bajaj», номерний знак НОМЕР_1 , в частині заборони користування вказаним мотоциклом, без зняття заборони його розпорядження та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій.

Керуючись ст.100, 174 КПК України,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати арешт на мотоцикл марки «Bajaj», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 , накладений згідно ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 28.12.2023 року у рамках кримінального провадження №0001233 від 25.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в частині заборони користування вказаним мотоциклом, без зняття заборони розпорядження цим мотоциклом та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1