Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власників майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження №0000462, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, на грошові кошти вказаних осіб, що знаходяться на їхніх банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

В обґрунтування клопотання заявник вказує на те, що арешт на грошові кошти накладено безпідставно та необґрунтовано, оскільки ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні. Крім того, прокурором при зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту не було зазначено, за якими критеріями арештоване майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тобто грошові кошти безпідставно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Також, при накладенні арешту слідчим суддею не було враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не враховано наслідки, які настали для осіб внаслідок накладення арешту на їхні банківські рахунки, оскільки такий арешт фактично призвів до зупинення підприємницької діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які займаються діяльністю, пов`язаною з оптово-роздрібною торгівлею одягом «секонд-хенд». Крім того, подальша потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на даний час відпала.

У судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання із викладених у ньому підстав.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, вказуючи на те, що арешт на майно був накладений обґрунтовано та на даний час потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Заслухавши доводи представника заявника та прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Як встановлено слідчим суддею, Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000462, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування перевіряються обставини можливого вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дій, спрямованих на ухилення від сплати податків, легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, а також фінансування терористичної організації так званої «лнр».

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 02.05.2023 у справі №758/4848/23 накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на наступних рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ): НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ); НОМЕР_3 ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), із встановленням заборони відчуження, розпорядження та користування грошовими коштами, які знаходяться на вищеперерахованих банківських рахунках, та зупинення видаткових операцій з такими грошовими коштами.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, арешт на грошові кошти на банківських рахунках був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості кримінального провадження.

Разом із цим, як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, на даний час жодній особі, у тому числі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000462 від 12.12.2022 не вручено.

На даний час органом досудового розслідування розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не встановлено.

Крім того, як з`ясовано в ході судового розгляду, застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту фактично призводить до зупинення підприємницької діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є фізичними особами-підприємцями, здійснюючи діяльність, пов`язану з оптово-роздрібною торгівлею одягом «секонд-хенд».

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи заявника, наведені в обґрунтування клопотання, про недоцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи заявника про наявність підстав для скасування арешту, накладеного на належні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти, що знаходяться на зазначених у клопотанні та ухвалі суду банківських рахунках, є обґрунтованими, у зв`язку з чим арешт на вказане майно, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 02.05.2023 у справі №758/4848/23, слід скасувати.

При цьому слідчий суддя виходить також із положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997, згідно з якими кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02.05.2023 у справі №758/4848/23 на грошові кошти, які знаходяться на наступних рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ):

- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- НОМЕР_3 ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Скасувати встановлені вказаною вище ухвалою суду заборону відчуження, розпорядження та користування грошовими коштами, які знаходяться на вищеперерахованих банківських рахунках, та зупинення видаткових операцій з такими грошовими коштами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_8