Справа № 149/2763/23
Провадження №11-кп/801/360/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

19 лютого 2024 рокум. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Вінницького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.09.2023 про повернення застави ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького апеляційного суду надійшло судове провадження за клопотанням ОСОБА_4 про повернення застави в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, з апеляційною скаргою представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.09.2023 про повернення застави ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та скасування ухвали суду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Статтею 393 ч. 1 п.п. 1 9-3 КПК України визначено чіткий перелік осіб, які мають право апеляційного оскарження судових рішень суду першої інстанції.

Апелянт до даного переліку не входить.

Окрім того, відповідно до п. 10 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту положень Конституції України та ст. 7, 24, 393 КПК України у їх взаємозв`язку, особа, яка не була учасником кримінального провадження, має право на апеляційне оскарження судового рішення за умови, що це рішення стосується її прав, свобод та інтересів.

При застосуванні такої правової позиції ключовим є питання, чи стосується оскаржене рішення інтересів особи тією мірою, щоб надати останній згідно із ч. 2 ст. 24 КПК України право оскаржити його до вищих судових інстанцій.

З матеріалів провадження слідує, що оскаржуване судове рішення не стосується інтересів апелянта - Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, оскільки в рішенні немає будь-якої інформації, яка б їх стосувалась, порушувала його права, свободи та інтереси.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

З урахуванням викладеного та відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 393, 399 КПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.09.2023 про повернення застави ОСОБА_4 , повернуту останній.

Копію ухвали направити представнику Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Ірина КОВАЛЬСЬКА