провадження №: 1-кс/752/304/24
У Х В А Л А

про арешт майна

09.01.2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000953, відомості щодо якого внесені 15.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся слідчий із вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене 19.12.2023 під час проведення обшуку у автомобілі «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 р.в., який належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме на: транспортний засіб - автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 р.в., номер кузова НОМЕР_2 ; один екземпляр ключа до вказаного транспортного засобу, із забороною будь-яким особам його використовувати, перетворювати, розпоряджатись та відчужувати на користь третіх осіб.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що у провадженні СУ ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000953, відомості щодо якого внесені 15.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що всупереч вищезазначеним нормам, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.04.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, вирішили утворити та очолити внутрішньо і зовнішньо стійке ієрархічне злочинне об`єднання злочинну організацію, метою діяльності якої має стати вчинення систематичного незаконного переправлення через митний кордон на територію України, придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту, на території міста Києва, Київської області та інших регіонах України, з метою особистого протиправного збагачення наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а саме: кокаїну; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено МДМА; психотропної речовини обіг якої обмежено кетамін; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено псилоцин; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено 4-ММС; особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс; психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю альпразолам; психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.

Також, з метою забезпечення існування та функціонування злочинної організації ОСОБА_6 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи спільно розробили єдиний злочинний план, спрямований на безперешкодне, протягом невстановленого досудовим розслідуванням проміжку часу, але не пізніше ніж з 08.04.2023 до 19.12.2023 систематичне переміщення через митний контроль кордону України з приховуванням від митного контролю наркотичних речовин та психотропних засобів, їх придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут шляхом передачі із рук в руки, та поштовими відправленнями через загальновідомі поштові компанії. Даний злочинний план включав у себе розподіл ролей та функції кожного із учасників злочинного об`єднання на кожному етапі реалізації злочинного умислу, з метою незаконного збагачення організаторів та учасників злочинної організації, що у подальшому стало єдиним джерелом їх доходів.

Водночас, ОСОБА_6 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами усвідомлювали, що оскільки вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, самостійно реалізувати свій злочинний умисел вони не зможуть, така протиправна діяльність потребує чітких та узгоджених дій, значної кількості людей.

Забезпечуючи стійкість злочинної організації, керованість і тривалість намічених злочинних дій, ОСОБА_6 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи використовували для відбору кандидатів їх особисті якості лідерські навички, схильність до вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, набуті ними навички під час скоєння таких злочинів, умови їх життя, зв`язки (у тому числі серед осіб, які вживають наркотичні засоби та психотропні речовини), здатність до підпорядкування, наявність серед наркозалежних осіб перевірених джерел збуту тощо.

Таким чином, у різний період часу при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, з метою підтримання внутрішньої і зовнішньої стійкості, ієрархії злочинної організації ОСОБА_6 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи залучили до її складу: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , які утворили злочинну організацію, що складається із двох структурних частин, при цьому вся її ієрархія побудована по вертикалі у три ієрархічні ланки із чітким розподілом ролей та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Вищевказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, за попередньою змовою зорганізувавшись у внутрішньо і зовнішньо стійке ієрархічне об`єднання, метою діяльності якого є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що вимагає ретельної, довготривалої підготовки, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника злочинної організації, маючи єдині наміри щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, підтримуючи між собою міцні внутрішні зв`язки, встановили чіткі правила поведінки у середині ієрархічного злочинного об`єднання, керівниками якого визнано ОСОБА_6 , та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, свідомо виконували всі їх вказівки.

Ієрархію злочинної організації ОСОБА_6 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи забезпечували за рахунок її стабільного стійкого та згуртованого складу, централізованого підпорядкування учасників її керівникам, неухильного дотримання єдиних, загально визначених та обов`язкових для всіх правил поведінки, ретельного планування злочинної діяльності, чіткого розподілу ролей на кожному із етапів, визначеного алгоритму дій організаторів та інших учасників під час можливого викриття протиправної діяльності правоохоронними органами, домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час, розподілом коштів, отриманих від протиправної діяльності між учасниками злочинної організації.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи спільно, зайняли першу (найвищу) ланку у створеній ними злочинній організації, згідно чого їм, як організаторам злочинної організації та найвищим керівникам повинні підпорядковуватись всі інші її учасники, які повинні були безумовно, чітко і своєчасно виконувати всі вказівки, настанови та вимоги.

При цьому саме ОСОБА_6 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи, як організатори, визначали напрямки злочинної діяльності, здійснювали її планування і доводили іншим учасникам, координували їх дії згідно ієрархічної побудови організації, приймали рішення про включення до складу злочинної організації або виключення із неї конкретних учасників, здійснювали контроль за діяльністю останніх.

До третьої ланки у ієрархії в злочинній організації, що у свою чергу розподілялось на окремі структурні частини (керівниками яких є ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 ), створеної ОСОБА_6 , та невстановленими досудовим розслідуванням особами, увійшов ОСОБА_5 , який поділяв погляди щодо можливості вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин з метою особистого збагачення, які підпорядковувались особисто керівникам окремих груп злочинної організації, безпосередньо вчиняв злочини відповідно до відведеної йому ролі та розробленого плану вчинення злочинів та на якого покладались певні обов`язки.

З метою виявлення та встановлення фактів які б підтверджували або спростовували причетність осіб до вчинення кримінальних правопорушень, органом досудового розслідування було проведено ряд санкціонованих обшуків.

Так, 19.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва було проведено обшук у автомобілі, що належить на праві власності ОСОБА_5 , та який останній використовував як знаряддя вчинення злочинів, саме «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 р.в., номер кузова НОМЕР_2 .

В ході проведення обшуку слідчим прийняте рішення про вилучення зазначеного вище автомобіля, а також одного екземпляра ключів до транспортного засобу

Разом з цим, постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_20 від 19.12.2023 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000953.

19.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи вищевикладене, вищезазначене майно має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його приховування, пошкодження, відчуження, у зв`язку з цим, слідчий просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому, з метою недопущення приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, просив розглянути вказане клопотання без виклику власника майна або його представника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності слідчого, власника майна та його представника та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення обшуку «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 р.в., який належить на праві власності ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

Одночасно з цим, слід зазначити, що під час внесення клопотання про проведення обшуку та надання дозволу на проведення обшуку, як слідчими, так і слідчим суддею заздалегідь не може бути встановлено які саме речі та документи необхідно вилучити з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку 19.12.2023 у вищевказаному транспортному засобі, у відповідності до ст.ст. 223, 235 КПК України, виявлено та вилучено вищевказане майно, про що зазначено у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчий подав вказане клопотання про арешт майна 20.12.2023, що підтверджується відміткою на поданому клопотанні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_20 від 19.12.2023 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000953.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і у встановленому закону порядку, визнане речовим доказом.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, а саме те, що вказане майно є об`єктом кримінального провадження та визнане речовим доказом, наявність суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а тому вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

Крім того, слідчим обґрунтовано клопотання про накладення певних заборон на вищевказане майно.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, враховуючи наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, обставин вчинення кримінального правопорушення, наслідків, правових підстав для накладення арешту, вважає необхідним застосувати заборону будь-кому і будь-яким чином користуватись, розпоряджатись та відчужувати вказане майно, оскільки невжиття вказаних заходів може призвести до непередбачених наслідків, у тому числі до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28 ч.3 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, із застосуванням вказаних заборон, у зв`язку із цим, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 19.12.2023 під час проведення обшуку у автомобілі «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 р.в., який належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме на: транспортний засіб - автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 р.в., номер кузова НОМЕР_2 ; один екземпляр ключа до вказаного транспортного засобу, із забороною будь-яким особам його використовувати, перетворювати, розпоряджатись та відчужувати на користь третіх осіб.

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1