Провадження № 1-кп/638/1078/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Харків

Дзержинського районного суду м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000516 від 03 травня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки селища Христофорівка Луганської області, громадянки України, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої, відносно якої до Київського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000457 за ч. 3 ст. 303 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Харків, громадянки України, офіційно не працюючої, без місця реєстрації, фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 04.12.2023 кримінальне провадженню призначено в підготовче судове засідання.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про обрання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 23:00 по 05:00 годину ранку поклавши на обвинувачених обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту - м. Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, обґрунтовуючи його тим, що метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Сторона обвинувачення вважає що обвинувачені у випадку незастосування до них запобіжного заходу вигляді у домашнього арешту можуть переховуватись від суду, тобто можуть вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Про існування вказаного ризику свідчать наступні обставини: обвинувачені офіційно не працевлаштовані, обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у складі організованої групи, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, та великий термін покарання, може спровокувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник обвинуваченої та обвинувачені не заперечували проти клопотань прокурора.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та обвинувачених, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частини 1, 2 ст. 181 КПК України).

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор (ст. 179 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим (ч. 6 ст. 181 КПК України).

Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Водночас, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).

Суд зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення обвинуваченими відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Такий ризик підтверджується тяжкістю передбаченого покарання за інкриміновані обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.

Існування ризику переховування підтверджується ймовірністю для обвинувачених бути засудженими на тривалий строк та з урахуванням того, що на території України запроваджено правовий режим воєнного стану. Поряд з цим, суд не виключає можливості нелегального перетину кордону обвинуваченими, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у обвинувачених збільшуються можливості для ухилення від суду. Адже у держави наразі з об`єктивних причин через дії російської федерації відсутні можливості належним чином контролювати їх поведінку та місцезнаходження, а також державний кордон у місцях активних бойових дій.

За таких обставин, достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження буде застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладанням відповідних обов`язків.

Така ступінь втручання у права обвинувачених виправдана завданнями кримінального провадження, до яких належить захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.27, 176, 177, 181, 314-316 КПК України, суд, -

п ос т а н о в и л а:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати на час судового провадження відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту який полягає в забороні обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23:00 години до 05:00 години, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, наступних обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту - м. Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали по 22.03.2024 (включно).

Роз`яснити ОСОБА_11 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Застосувати на час судового провадження відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту який полягає в забороні обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 23:00 години до 05:00 години, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, наступних обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту - м. Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали по 22.03.2024 (включно).

Роз`яснити ОСОБА_12 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Застосувати на час судового провадження відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту який полягає в забороні обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 , у період часу з 23:00 години до 05:00 години, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, наступних обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту - м. Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали по 22.03.2024 (включно).

Роз`яснити ОСОБА_13 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня ї проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.

Головуючий суддя ……………………………………….. ОСОБА_1