Справа № 646/7608/23
№ провадження 1-кп/646/739/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002394 від 19.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, військовослужбовця за контрактом, який проходить службу на посаді старшого стрільця-оператора 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 ККУкраїни,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26.06.2021 в добровільному порядку призваний на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 строком на 3 роки, згідно з яким в разі настання особливого періоду військова служба продовжується понад установлений строк.

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України.

B подальшому, відповідними Указами Президента України правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади від 01.05.2023 №150-рс ОСОБА_3 призначено на посаду старшого стрільця оператора 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Відповідно до вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. Статтями 29, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців, найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. Відповідно до ст.6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, право командира- віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

В свою чергу, ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин. 12.09.2023 року близько 5 год 00хв, у районі зосередження особового складу підрозділів 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у АДРЕСА_2 командиром 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_6 на виконання бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону №646 від 11.09.2023, доведене бойове розпорядження командира 3 механізованої роти №1 від 11.09.2023 та віддано наказ навіднику 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону ОСОБА_3 щодо висування та проведення посилення позиції «Мадрид» механізованої роти в районі ведення бойових дій.

Після цього, будучи невдоволеним наказом щодо висунення та проведення посилення позиції « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та подальшого виконання бойових завдань за призначенням, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконувати наказ начальника на висування та проведення посилення позиції « ІНФОРМАЦІЯ_2 » механізованої роти в районі ведення бойових дій, чим підірвав боєготовність та боєздатність підрозділів військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення дій підрозділів частини на виконання бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України №343 від 11.09.2023.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинувачені повністю визнав. Пояснив, що дійсно, відмовився виконувати наказ начальника, але на теперішній час все усвідомив, зробив відповідні висновки, щиро кається у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст. 402 ККУкраїни як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття та його бажання брати подальшу участь у відсічі збройної агресії російської федерації, навіть у дисциплінарному батальйоні.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись наведеним при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, данні щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не був судимим, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутні дані щодо негативної поведінки за місцем проживання та за місцем проходження військової служби, враховуючи наявність вищеприведених обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку прокурора, який вважав за можливе застосування положень ст. 69 ККУкраїни при призначенні покарання та на підставі ст.62 ККУкраїни заміни покарання у виді позбавлення волі на тримання засудженого в дисциплінарному батальйоні, суд доходить висновку про достатність покарання у виді позбавлення волі із призначенням його нижче меншої межі, визначеної ч.4 ст.402 ККУкраїни, та на підставі ч.1 ст.62 ККУкраїни заміні покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Обвинувачений тримається під вартою з 2 жовтня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 02.10.2023, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого до набрання вироку законної сили.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст.402 КК України, та призначити покарання, із застосуваннямст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_3 позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 02 жовтня 2023 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1