Справа № 194/59/24
Номер провадження 1-кс/194/15/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага Чехія, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , внутрішньо-переміщеної особи, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП№1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 08.01.2024 року о 21:38 год. до чергової частини відділення поліції №1 Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що її співмешканець ОСОБА_6 , побив її у будинку АДРЕСА_1 . Вказане повідомлення було зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №167 від 08.01.2024.

З метою перевірки та прийняття рішення за вказаним повідомленням поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , призначеного на посаду наказом ГУНП в Дніпропетровській області, та інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції ОСОБА_9 , призначеного на посаду наказом ГУНП в Дніпропетровській області, які заступили з 09:00 год. 08.01.2024 року на добове чергування в якості поліцейських сектору реагування патрульної поліції, було здійснено виїзд на повідомлення зареєстроване за №167 від 08.01.2024 за адресою: буд. АДРЕСА_1 .

08.01.2024 року приблизно о 21:47 год. прибувши за вказаною адресою на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander PHEV» держ. номер НОМЕР_1 » ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вдягнені у однострій поліцейського передбачений постановою КМУ №823 від 30.09.2015, пройшли з дозволу ОСОБА_6 , який знаходився за адресою АДРЕСА_1 , на територію вказаного домоволодіння, для встановлення заявниці ОСОБА_7 та з`ясування обстави вчинення відносно неї факту домашнього насильства. Перебуваючи на території вказаного домоволодіння з житлового будинку до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшла заявниця ОСОБА_10 , яка вказавши на ОСОБА_6 пояснила поліцейським, що саме він вчинив відносно неї домашнє насильство. Далі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пройшли до будинку, де прийняли від ОСОБА_7 заяву і пояснення, щодо вчинення відносно неї домашнього насильства. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з приміщення житлового будинку і підійшли до ОСОБА_6 , який знаходився за територією вказаного домоволодіння біля воріт паркану, для складання відносно нього протоколу про адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Підійшовши приблизно о 21:55 год. 08.01.2024 року до ОСОБА_6 поліцейський ОСОБА_8 попросив надати документ, який посвідчує його особу та повідомили йому, що відносно нього буде складатися протокол про вчинення адміністративного правопорушення за фактом вчинення домашнього насильства. ОСОБА_6 стоячи обличчям до ОСОБА_8 , витягнувши праву руку в якій тримав документ, який посвідчує його особу намагався передати його поліцейському. В цей час ОСОБА_8 помітив у ОСОБА_6 в кулаку лівої руки металевий предмет, та запитав у ОСОБА_6 , що у нього в руці, останній відповів, що в руці у нього ніж і одразу кулаком лівої руки наніс удар в область нижньої щелепи справа ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_9 відповідно до ст.ст.42, 43, ст.44 ЗУ «Про Національну поліцію» 580-VIII від 02.07.2015, з метою припинення противоправних дій ОСОБА_6 застосував до останнього заходи фізичного впливу, а саме повалив його на землю, але останній продовжував чинити опір. ОСОБА_8 відповідно до ст.ст.42, 43, ст.44 ЗУ «Про Національну поліцію» 580-VIII від 02.07.2015, з метою припинення противоправних дій ОСОБА_6 та надання допомоги ОСОБА_9 з його затримання застосував до нього заходи фізичного впливу, після чого останній заспокоївся.

З метою надання допомоги у затриманні та доставки ОСОБА_6 поліцейськими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було викликано додатковий наряд сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області у складі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Цього ж дня, тобто 08.01.2024 року приблизно о 22:10 год. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прибули до буд. АДРЕСА_1 , де знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та правопорушник ОСОБА_6 , для здійснення допомоги у затримані останнього

В подальшому, ОСОБА_6 було затримано та відповідно до ст.ст.43,45 ЗУ «Про Національну поліцію» 580-VIII від 02.07.2015 року, до нього було застосовано заходи примусу, а саме спецзасіб - кайданки, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23, ст. 45 Закону України «Про національну поліцію» 580-VIII від 02.07.2015, що виразилося у надяганні на його руки кайданок, та надівши кайданки ОСОБА_6 було поміщено до службового автомобіля «Mitsubishi Outlander PHEV» державний номер НОМЕР_1 », після чого було доставлено до відділення поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_6 у поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_8 утворились тілесні ушкодження у вигляді забою нижньої щелепи справа, садно правої щоки.

У зв`язку з чим, в ході досудового розслідування виникає необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. У зв`язку з чим, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просив обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком 60 днів. Також зазначив, що підозрюваний не намагався переховуватись, оскільки після події був одразу затриманий.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо пред`явленої підозри зазначив, що користується ст. 63 Конституції України. Щодо клопотання про обрання запобіжного заходу просив обрати домашній арешт з можливістю працювати.

Захисник в судовому засіданні щодо клопотання про обрання запобіжного заходу заперечував, оскільки підозрюваний раніше не судимий, працює, просив обрати нічний домашній арешт.

Вислухавши підозрюваного, прокурора, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 року за №0000023 за ч. 2 ст. 345 КК України.

09.01.2024 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий 09.01.2024 року о 01-00 год.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.01.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.01.2024 року; постановою про визнання в якості речових доказів від 09.01.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.01.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.01.2024 року; протоколом огляду предмету від 09.01.2024 року; постановою про визнання в якості речового доказу від 09.01.2024 року.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Щодо виду запобіжного заходу та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В той же час, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно пред`явленої підозри, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк на строк до п`яти років.

Також, враховуючи особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, обставин для можливості обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема того, що останній перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або те, що йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, прокурором та слідчим не доведено, переконливих доказів не надано, та в судовому засіданні вказаних фактів не встановлено.

Отже, слідчий суддя не вбачає підстав для призначення ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, відсутні обов`язкові умови для його призначення.

В той же час, під острахом отримання можливого покарання згідно санкції статті ч. 2 ст. 345 КК України, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тому, слідчий суддя вважає можливим застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 за місцем його фактичного проживання, з покладенням обмежень, у зв`язку із встановленням ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 184 КПК України, що буде достатнім для його запобігання та забезпечить належне розслідування даного кримінального провадження.

Аналізуючи наведене вище, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який є внутрішньо-переміщеною особою, має постійне місце проживання та працює, який має цивільну дружину та на утриманні дитину 2018 року народження, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, скарг за місцем проживання останнього не має, слідчий суддя вважає, що саме нічний домашній арешт сприятиме належній процесуальній поведінці підозрюваного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 Кодексу.

З урахування встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування тримання під вартою, та вважає, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати в межах кримінального провадження №0000023 від 09.01.2024 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, негайно звільнити з-під варти та який зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання (відбування домашнього арешту).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1.Не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 години до 06:00 години, за винятком часу повітряних тривог та часу прибуття, повернення та знаходження на роботі.

2.Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження.

3.Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4.Утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні щодо обставин пред`явленого кримінального правопорушення.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту визначити до 09 березня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває під нічним домашнім арештом, покласти на начальника ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала слідчого судді діє до 09 березня 2024 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1