ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

04 січня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000547 внесеного до ЄРДР 03.10.2022, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 03.10.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 191 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 наказом начальника Управління освіти Могилів-Подільської міської ради (далі Управління освіти) від 24.02.2003 за № 14-к з 01.03.2003 переведено з посади заступника головного бухгалтера на посаду головного бухгалтера централізованої бухгалтерії Управління освіти Могилів-Подільської міської ради (, адреса: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Полтавська, 23), яке є структурним підрозділом Могилів-Подільської міської ради, маючи статус юридичної особи.

Відповідно до Положення про відділ централізованого бухгалтерського обліку управління освіти, затвердженого наказом начальника Управління освіти від 29.12.2010 № 216, централізовану бухгалтерію очолює головний бухгалтер, який відповідно до розподілу функціональних обов`язків, зокрема, організовує роботу з ведення бухгалтерського обліку та забезпечує виконання завдань, покладених на централізовану бухгалтерію, здійснює керівництво діяльністю централізованої бухгалтерії, забезпечує раціональний та ефективний розподіл посадових обов`язків між її працівниками з урахуванням вимог щодо забезпечення захисту інформації та запобігання зловживанням під час ведення бухгалтерського обліку, затверджує відомості по заробітній платі та має право другого підпису фінансових документів, проводить банківські операції, у тому числі в системі «Клієнт Інтернет Банк» тощо. Крім того, згідно з посадовою інструкцією головного бухгалтера, затвердженою начальником Управління освіти 01.09.2015, ОСОБА_5 серед іншого керує працівниками бухгалтерії управління освіти та розподіляє між ними посадові завдання, діє від імені відділу, представляє інтереси управління освіти у взаємовідносинах з іншими організаціями та органами влади.

Таким чином, ОСОБА_5 обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України була службовою особою.

ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, протягом 2017-2021 років та січень-червень 2022 року, здійснила розтрату грошових коштів, призначених для виплати заробітної плати працівникам структурних підрозділів Управління освіти та підпорядкованих йому установ та закладів, за наступних обставин.

Так, протягом вказаного періоду, кожного місяця, старший економіст ОСОБА_6 , на яку серед іншого покладено обов`язки щодо контролю за нарахуванням заробітної плати працівникам установ та закладів, підпорядкованих Управлінню освіти, розробки зведеної відомості по заробітній платі, сприяючи головному бухгалтеру ОСОБА_5 у здійсненні розтрати зазначених грошових коштів, у своїй картці-довідці двічі на місяць здійснювала собі нарахування авансу та заробітної плати. Надалі при формуванні відомості про нарахування заробітної плати ОСОБА_6 безпідставно вносила недостовірні дані про нарахування собі заробітної плати до цієї відомості, де зазначала декілька сум, що не відповідають даним картці-довідці. Після цього ОСОБА_6 формувала зведену відомість про нарахування заробітної плати та надала її ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи про те, що у зведених відомостях по заробітній платі, яка підлягала виплаті ОСОБА_6 , вказано завищену суму, на підставі цих відомостей сформувала платіжні доручення, у яких вказала завищену суму при нарахуванні авансу та при нарахуванні заробітної плати, порівняно з вказаними у картках-довідках нарахуваннями. Ці платіжні доручення ОСОБА_5 подала до Управління державної казначейської служби України у Могилів-Подільському районі та м. Могилів-Подільському Вінницької області для перерахування коштів на відповідний рахунок АТ КБ «Приватбанк» та подальшої виплати заробітної плати працівникам структурних підрозділів та закладів Управління освіти.

З метою доведення свого наміру до завершення ОСОБА_5 надала ОСОБА_6 свій логін та пароль доступу до системи Інтернет-банкінгу «Клієнт Інтернет Банк». Після цього ОСОБА_6 , за допомогою робочого комп`ютеру, використовуючи систему банкінгу «Клієнт Інтернет Банк» від імені ОСОБА_5 , внесла до електронного платіжного доручення завищені дані про виплату собі ( ОСОБА_6 ) грошових коштів у якості авансу та заробітної плати на свій зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Зайво нарахованими грошовими коштами, що надійшли на картковий рахунок ОСОБА_6 , остання розпорядилася на власний розсуд.

Згідно акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності управління освіти Могилів- Подільської міської ради за період з 01.01.2017 по 28.02.2023 №03-30/03 від 21.06.2023, на картковий рахунок старшого економіста централізованої бухгалтерії ОСОБА_6 , головного бухгалтера ОСОБА_5 , протягом 2017-2021 років та січень-червень 2022 року, безпідставно перераховано заробітну плату понад обсяги, нараховані у картках довідках відповідного року та належним її виплати, за відсутності первинних документів, що підтверджують виконання ними робіт (за виключенням роботи, виконаної відповідно до своїх посадових обов`язків) на загальну суму 6193843,46 грн.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 03.11.2023 за № 4680/23-21, акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності управління освіти Могилів-Подільської міської ради за період з 01.01.2017 по 28.02.2023 № 03-30/03 від 21.06.2023, в частині безпідставного перерахування заробітної плати старшому економісту ОСОБА_6 документально підтверджується у сумі 5847038,87 грн, у тому числі у 2017 році 967437,47 грн, у 2018 році 1112852,43 грн, у 2019 році 1075719,77 грн, у 2020 році 138498178 грн, у 2021 році 1061243,18 грн, у січні-червні 2022 році 244804,24 грн.

Діями ОСОБА_5 . Управлінню освіти Могилів-Подільської міської ради завдано майнову шкоду в загальному розмірі 5847038,87 грн.

В ході досудового розслідування, 04.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 191 КК України, тобто розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинено повторно та в умовах воєнного стану. За вказані діяння передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 315181291 від 15.11.2022, будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.12.2022 на підставі ухвали Вінницького міського суду, проведено обшук за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, ОСОБА_5 , достовірно знаючи свою причетність до вчинення злочину та з метою уникнення відповідальності, 20.12.2022 здійснює перереєстрацію вище вказаного будинку на сина ОСОБА_4 .

Таким чином, станом на 21.12.2023, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 359456515 право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, арешт вказаних речей необхідний для забезпечення конфіскації майна належне підозрюваній ОСОБА_5 тому керуючись ст. 40, 93, 96-1, 96-2, 100, 132, 159, 168, 170, 171, 237, 110, 234, 236 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, завчасно подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Представник власника майна в судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд у її відсутність, проти клопотання про арешт майна заперечила.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку.

В судовому засіданні та з матеріалів клопотання було встановлено, що слідчий в поданому клопотанні просить суд накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке, як вказано слідчим у клопотанні, є речовим доказом по кримінальному провадженні.

Крім того, з досліджених матеріалів клопотання вбачається, що рухоме та нерухоме майно належить ОСОБА_4 , при цьому останній не має будь якого процесуального статусу по кримінальному провадженню, тому дане майно не може виступати предметом вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом у вищезазначеному кримінальному провадженні, що відповідно виключає можливість застосування арешту майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні, з матеріалів доданих до клопотання не вбачається наявності жодного доказу на предмет наявності підстав, а також обгрунтування того, що потереби досудового розслідування, виправдовують необхідність накладення арешту на майно третьої особи, яка не має жодного відношення до кримінального провадження.

Накладення заборони користування майном є порушенням гарантованого Конституцією України права власності, що включає в себе володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження, тому, для накладання арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна досить обґрунтована підозра.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що слідчим не доведено необхідності такого арешту з посиланням на належні, допустимі докази, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000547 внесеного до ЄРДР 03.10.2022 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7