УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10193/23

Номер провадження 1-кс/495/2076/2023

22 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кишинів, Республіки Молдова, громадянки Республіки Молдова, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ),

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України.

В клопотанні слідчим зазначено, що в проваджені слідчого відділу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0001149 від 22.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений час, придбала порошкоподібну кришталеву речовину білого кольору, яка є наркотичною речовиною та 21 вересня 2023 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, діючи умисно, маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України наркотичних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, слідуючи з України до Молдови у якості пасажира легкового автомобілю «LEXUS ES 300H» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , незаконно намагалася перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у міжнародному пункті пропуску «Старокозаче-Тудора» порошкоподібну кришталеву речовину білого кольору, яка відповідно до expres тесту №9053123АТ є наркотичною речовиною, помістивши їх на підлогу переднього правого сидіння у вищевказаному автомобілі у поліетиленовий пакет вагою брутто 61,52 г. та під особистий одяг загорнувши у прозорий поліетиленовий пакет вагою брутто 182,55 г та у червоний поліетиленовий пакет вагою брутто 74,82 г. та пакет вагою брутто 0,56 г., а також у внутрішню кишеню портфелю вагою брутто 1,21 г. приховавши їх від митного контролю. Загальна вага наркотичної речовини, яку ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) намагалася перевезти через державний кордон України вагою брутто 320,66 г. Вказану наркотичну речовину ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) не задекларувала у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

Того ж дня, о 22 годині 35 хвилин, в ході митного контролю громадянки Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), під час проведення митного огляду її багажу, співробітниками Державної митної служби, які не надали можливості довести вказаний злочин до кінця, у легковому автомобілі «LEXUS ES 300H» з реєстраційним номером НОМЕР_1 на підлозі правого переднього сидіння де перебувала ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), було виявлено поліетиленовий пакет з порошкоподібною кришталевою речовиною білого кольору, яка відповідно до expres тесту №9053123АТ є наркотичною речовиною вагою брутто 61,52 г.. В подальшому під особистим одягом у ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) було виявлено порошкоподібну кришталеву речовину білого кольору, яка відповідно до expres тесту №9053123АТ є наркотичною речовиною, а саме у прозорому поліетиленовому пакеті вагою брутто 182,55 г., у червоному поліетиленовому пакеті вагою брутто 74,82 г. та у пакеті вагою брутто 0,56 г., а також у внутрішній кишені портфелю вагою брутто 1,21 г., загальною вагою брутто 320,66 г. заховані у зазначений вище спосіб, які вона незаконно намагалася перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

22.09.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Кишинів, Республіки Молдова, громадянку Республіки Молдова, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_3 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_4 ).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), у скоєнні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

За твердженням слідчого, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), вчинила тяжкий злочин, відповідно до ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.305 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст.177. а саме те, що підозрювана ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий вважаю не доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваною інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні що, може вплинути на покази, свідків, в ході досудового розслідування, та може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, а також те, що підозрювана ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), є громадянкою іншої держави, не має постійного місця проживання на території м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району може виїхати на межі території України і таким чином уникнути покарання за вчинений нею злочин.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з конфіскацією майна, а також те, що підозрювана ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, не працює, схильна до скоєння кримінальних правопорушень, не має нерухомого, та рухомого майна на території міста та району, а також не має постійного місце проживання на території м. Білгород-Дністровський та його району і той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

На підставі наведеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі та просив його заовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) в судовому засіданні обставини, викладені в клопотанні слідчого визнала, але заперечувала проти задоволення клопотання слідчого щодо обрання її запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просила обрати її запобіжний захід у виді домашнього арешту або залогу.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні з клопотанням слідчого погодилась частково. Просила обрати її підзахисній міру запобіжного заходу у виді мінімальної застави, оскільки на її утриманні знаходиться дитина.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в проваджені слідчого відділу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0001149 від 22.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України.

22.09.2023 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про те, що вона підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України.

Підозрювана ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушеня, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

За твердженням слідчого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушеня може призвести до вчинення підозрюваною інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваною інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи, а також може слугувати наслідком проведення не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, проведення якого є обов`язком органу досудового розслідування.

На думку слідчого, наявні реальні ризики, що повністю виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ). А саме ризики того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваної такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_9 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, слідчий суддя вважає за доцільне згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави у розмірі двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», строком на 60 діб з моменту затримання тобто з 22.09.2023 року до 20.11.2023 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 25-ти (двадцяти п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн.), що станом на 22.09.2023 року складає 67 100 (шістдесят сім тисяч сто) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області, без повідомлення слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про місце свого проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області та його зміну.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 27.09.2023 року об 11:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1