Номер провадження:1-в/521/946/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2023 року м.Одеса
Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Одеса клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання засудженого про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки оцінці підлягає увесь період відбуття покарання, засуджений протягом більшої частини відбування покарання характеризувався негативно, процес виправлення не досяг тієї стадії щоб застосовувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, 11 разів судимий.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.3 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а саме:
1. 15.04.1998 року за ч.1 ст.141, ст.44, ст.46-1 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2. 07.06.2002 року за ч.2 ст.140, ст.17, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.05.2003 року по кінцю відбуття строку покарання;
3. 22.11.2005 року за ч.2 ст.309, ст.75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
4. 11.04.2007 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 08.04.2010 року по кінцю відбуття строку покарання;
5. 18.07.2014 року за ч.1 ст.263, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
6. 13.02.2015 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.4 ст.70, ст.75, п.п. 2,3,4 ст.76 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
7. 25.01.2019 року за ч.3 ст.185, ст.72, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
8. 09.11.2020 за ч.2 ст.185, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту;
9. 16.12.2020 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Не звільнявся;
10. 23.02.2022 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
11. 26.05.2022 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72, ст. 76 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Залік з 25.09.2020 року по 26.05.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Приморського районного суду м.Одеси від 26.05.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Початок строку покарання 25.09.2020 року, кінець строку 25.12.2024 року.
З характеристики засудженого встановлено, що під час тримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 28.09.2020 року по 22.02.2021 року та з 16.07.2021 року по 16.05.2022 року характеризувався негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз, заохочень не мав. 17.01.2022 року прибув до ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» за час відбування покарання характеризується посередньо. На виробництві установи не працевлаштований, залучається до праці відповідно до ч.5 ст.118 КВК України. Вчинив умисний корисливий злочин, обтяжуючою обставиною є рецедив, позову за вироком суду не має. Має місце проживання. З середньо-технічною освітою. До засудження не працював. В установі до праці не залучається. В настільні ігри під матеріальний інтерес не грає. Іноді не робить висновків зі своїх минулих помилок, повторює помилки. Самооцінка адекватна. До засудження систематично вживав алкоголь. В установі алкогольні речовини не вживає. Наркотичні речовини не вживав. Підтримувати прокримінальні зв`язки не бажає. Родичі не підтримують прокримінальні зв`язки. Стосунки з рідними та близькими підтримує з дружиною. Усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення. Вину визнає. За час відбування покарання спроб втечі не було, вчинив 2 порушення встановленого порядку відбування покарання. Має 2 стягнення та 6 заохочень. Бажає змінити своє життя, проте це бажання має поодинокий характер, не усвідомлює що саме необхідно змінити, позитивних планів на майбутнє не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький. Заходи реалізації індивідуальної програми виконані. Із засудженим забезпечується проведення морального, правового, трудового, естетичного, фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховування, в індивідуальних і групових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів на що він реагує позитивно, намагається робити правильні висновки. Криміногенними факторами, що сприяють підвищенню ризику вчинення засудженим повторних правопорушень є матеріальне становище. Засуджений має недостатню мотивацію.
Разом з тим, ці обставини можуть свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Також, суд зазначає, що лише незадовго до настання терміну застосування умовно-дострокового звільнення прослідковуються позитивні зміни у поведінці ОСОБА_4 , однак, це не засвідчує виправлення особи та даний факт не є безумовним критерієм застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення. Висновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку.
Також, суд зазначає, що ОСОБА_4 був неодноразово засуджений за аналогічні злочини з іспитовим строком, проте висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини. А тому, на думку суду у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_4 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання та що він довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення клопотання не має.
Керуючись ст. 81 КК України , ст. ст. 537-539 КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1