Справа № 740/5095/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/175/24
Категорія - ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000752 за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня-спеціальна, офіційно не працює, раніше судимий 29.08.2023 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн,

засуджений за ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_9 призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 серпня 2023 року у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Покарання у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави 4780 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 09 червня 2023 року близько 15:00 години, ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поряд з будинком №56 по вул. Липіврізькій у м. Ніжині, Чернігівської області, таємно викрав з легкового автомобіля «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_1 , яким фактично користується ОСОБА_10 , акумуляторну батарею марки Forse Original, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2101,18 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду першої інстанції та призначити ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Вирок Ніжинського міськрайонного суду від 29.08.2023, яким ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн, виконувати самостійно. Зазначив, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 остаточного покарання у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, оскільки за одним вироком обвинувачений має відбувати покарання реально, а за іншим звільняється від відбування покарання з випробуванням.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився, про час і місце судового розгляду був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення йому покарання саме у виді позбавлення волі на певний строк, передбачений санкцією ч.4 ст.185 КК України, із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є слушними, з наступних міркувань.

Як убачається із матеріалів справи, вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 серпня 2023 року ОСОБА_9 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення за новим вироком останній вчинив 09 червня 2023 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Ніжинського міськрайонного суду від 29.08.2023 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.36 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики в порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Згідно з ч.6 ст.13 вищевказаного Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами

при застосуванні таких норм права.

Так, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 15.02.2021 (справа №760/26543/17) викладено висновок, згідно з яким, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

Враховуючи, що оскаржуваним вироком ОСОБА_9 засуджений до покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, а покарання у виді штрафу, призначене обвинуваченому за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 серпня 2023 року, є покаранням, яке належить відбувати реально, суд першої інстанції помилково застосував ч.4 ст.70 КК України, призначаючи обвинуваченому остаточне покарання за цими вироками, оскільки в даному випадку обидва вироки підлягають самостійному виконанню.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду зміні у частині призначеного ОСОБА_9 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_9 змінити, у частині призначеного йому покарання.

ОСОБА_9 призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2023 року щодо ОСОБА_9 - виконувати самостійно.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4