465/7181/17
1-кп/465/202/24
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

24.01.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження внесеному до ЄРДР за № 0003788 від 21.11.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

встановив:

18.11.2017 близько 21:30 год., ОСОБА_4 перебуваючи у під`їзді №1, між першим та другим поверхом будинку АДРЕСА_3 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , шляхом ривка відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo A536», ІМЕІ: НОМЕР_1 , спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1000 грн.

В судовому засіданні просив відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор не заперечив проти клопотання обвинуваченого.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та обставин, які примусили обвинуваченого погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в затвердженні вказаної угоди необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ч.1ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається, в тому числі і беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження,та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3)умови угоди порушують права,свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним,або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Оскільки, як встановлено судом в ході судового засідання, обвинувачений заперечує проти затвердження угоди, вона не може бути затверджена.

Враховуючи відмову обвинуваченого від угоди про визнання винуватості, підстав для затвердження угоди немає.

Статтею 474 КПК України передбачено, що у разі відмови в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Зазначені обставини не дозволяють суду здійснити дії, передбачені ст.474 КПК України, що виключає можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості та продовжити судове провадження у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, ст. 474 КПК України, суд,-

ухвалив:

клопотання обвинуваченого задоволити.

Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості від 24.11.2017 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншої сторони в рамках кримінального провадження № 0003788 від 21.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

Розгляд кримінального провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1