Справа № 646/6391/23
№ провадження 1-кп/646/309/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109 від 25.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 402, ч. 4 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст. 293 КПК України. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.

Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акту (ч. 2 ст. 347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч. 1 ст. 348 КПК України).

Таким чином, на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девер проти Бельгії» від 27.02.1980р.).

Конкретність саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоція проти Італії» від 25.07.2000р., що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

З обвинувального акту щодо ОСОБА_4 вбачається, що в ньому повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого.

Отже, за своїм структурним та змістовним наповненням цей обвинувальний акт відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а доводи захисника про те, що цей процесуальний документ не містить формулювання обвинувачення спростовуються його змістом.

Щодо доводів про неконкретність сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення, невірність визначених складових кримінального правопорушення, суд зазначає, що кримінальний процесуальний закон не наділяє суд повноваженнями до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати його формулювання, викладати в інший спосіб, або констатувати неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого. У протилежному випадку, це призведе до порушення принципу змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій у ході судового розгляду.

У той же час, суд звертає увагу, що за змістом закону фактичні обставини викладаються так, як їх встановив прокурор за результатами досудового розслідування, і зазначається ним ті обставини, які, на думку останнього, містять важливі для формулювання обвинувачення факти, що підлягають доказуванню в межах даного кримінального провадження. На підставі цього прокурор на власний розсуд здійснює кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акту належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати змінити їх виклад.

При цьому, повноваження прокурора щодо викладу фактичних обставин та здійснення правової кваліфікації на власний розсуд не позбавляє сторону захисту права доводити наявність інших обставин, які можуть бути витлумачені на користь обвинуваченого, або ж доводити необхідність зміни правової кваліфікації діянь обвинуваченого.

Таким чином, правильність викладу фактичних обставин, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, тоді як у підготовчому судовому засіданні вирішується лише питання можливості призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акту.

У зв`язку з цим суд вважає, що вказаний обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а тому підстави для його повернення прокурору відсутні.

Враховуючи викладене, наведені захисником доводи не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки суд на стадії підготовчого провадження лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не вдаючись до аналізу змісту викладених у ньому фактичних обставин, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення та не перевіряючи правильність правової кваліфікації.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вказаний обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, тому у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору необхідно відмовити.

Також, захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 31 КПК України, розглядати вказане кримінальне провадження колегією суддів, оскільки санкція ч. 4 ст. 408 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 05 до 12 років.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Враховуючи клопотання захисника ОСОБА_5 , яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 про колегіальний розгляд кримінального провадження, суд вважає за можливе призначити кримінальне провадження до розгляду колегіально в складі трьох суддів.

Час судового засідання слід визначити з урахуванням зайнятості суддів у інших справах, які вже призначені до розгляду.

Керуючись ст.ст. 31, 314 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109 від 25.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 402, ч. 4 ст. 408 КК України - відмовити.

Здійснювати розгляд кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001109 від 25.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 402, ч. 4 ст. 408 КК України, колегіально судом у складі трьох суддів.

Визначити суддів для розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109 від 25.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 402, ч. 4 ст. 408 КК України, у відповідності до вимог, встановлених ч. 3 ст. 35 КПК України, з урахуванням положень ст.ст. 75, 76 КПК України.

Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженню. Час судового засідання слід визначити з урахуванням зайнятості суддів у інших справах, які вже призначені до розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1