печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000832, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2023 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000832, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 304 КПК України, під час вирішення питання про можливість відкриття провадження за скаргою, слідчий суддя повинен з`ясувати чи уповноважена особа на подання такої скарги, чи підлягає скарга розгляду в цьому суді, чи подана скарга в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Аналіз вище викладених норм права свідчить про те, що отримавши скаргу на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя зобов`язаний перевірити чи підлягає оскарженню дія чи бездіяльність слідчого та прокурора, чи дотримано скаржником строки звернення до слідчого судді з даною скаргою, та чи не має підстав для повернення скарги у зв`язку з порушенням строків оскарження.

З матеріалів провадження убачається, що 21.08.2023 Печерським районним судом м. Києва складено акт про те, що під час отримання 21.08.2023 вхідної поштової кореспонденції від ОСОБА_2 , було виявлено відсутність усіх додатків.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи підлягає скарга розгляду в цьому суді та чи подана вона у межах визначеного строку Кримінально процесуальним кодексом України.

Конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу її процедуру, яка здійснюється, водночас право на звернення у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК України порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду).

Слідчий суддя звертає увагу, що повернення скарги на рішення слідчого, прокурора, не позбавляють особу права, в порядку передбаченому КПК України, усунути зазначені недоліки, які потягли за собою повернення скарги та повторного звернутись до суду першої інстанції з порушенням питання про поновлення строку на оскарження дій чи бездіяльності слідчого, прокурора відповідно до положень §1 глави 26 КПК України.

Керуючись ст. ст. 1-35, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000832, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - повернути.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1