Справа №: 343/2393/23
Провадження №: 1-кп/0343/130/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000130 від 13.09.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Зугрес Донецької області, що на даний час тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, одруженої, яка має на утриманні неповнолітню дитину,судимої 22.09.2021 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 самовільно залишила місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.11.2022 року відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд на термін 1 рік з наступними обмеженнями, які їй роз`яснено, а саме: заборона виходити з будинку за обраним місцем проживання в період з 22:00 год. до 06:00 год.; заборона відвідувати кафе, бари, ресторани й інші місця, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив; заборона виїжджати за межі місця постійного проживання без дозволу поліції; зобов`язанння з`являтися на реєстрацію до відділення поліції 4 рази на місяць, та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Однак, ОСОБА_4 , з метою уникнення виконання встановлених обов`язків та обмежень, а також контролю з боку працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, 28.08.2023 року самовільно залишила місце свого проживання с.Сенечів Вигодської ТГ Калуського району Івано-Франківської області та виїхала до м.Коломия Івано-Франківської області, де перебувала до 10.09.2023 року.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, пояснивши, що дійсно умисно покинула місце свого проживання в с.Сенечів Вигодської ТГ Калуського району Івано-Франківської області, щоб ухилитися від адміністративного нагляду, оскільки в неї дуже ревнивий чоловік, який постійно влаштував скандали через те, що вона повинна відмічатися (реєструватися) у відділенні поліції. Розуміє, що вчинила неправильно і щиро розкаюється у вчиненому.

Так як обвинувачена в судовому засіданні свою вину визнала повністю та дала суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів в даному кримінальному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченої, сумнівів у добровільності та істинності позиції якої в суду немає, та дослідженням доказів, що характеризують її особу.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 395 КК України, оскільки вона самовільно залишила місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченої обставин судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відносить її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона має середню освіту, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наркологічною та психіатричною допомогою до відповідних лікарів консультативно-діагностичного центру КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» та КНП "Коломийська ЦРЛ" КМР СП «Поліклінаніка» не зверталася, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше судима: 22.09.2021 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке відбула.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, за наявності вищеназваних пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням особи обвинуваченої, її суб`єктивного відношення до вчиненого, думки прокурора, суд вважає, що їй слід обрати покарання в межах санкції ст. 395 КК України, за якою її визнано винною, та призначити його у вигляді арешту на мінімальний строк, передбачений санкцією цієї статті 1 місяць.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався, судові витрати та речові докази в даному кримінальному провадження відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити їй покарання у вигляді арешту на строк 1 (один) місяць.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: