печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000772 від 24.07.2023, -

В С Т А Н О В И В :

30.10.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , згідно вимог якого останній просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно речові докази, що виявлені та вилучені слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві в ході проведення обшуку у гаражному приміщенні (боксі) № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який на підстав договору оренди від 06.07.2023 орендує ОСОБА_4 , та під час обшуку якого виявлено та вилучено наступне майно, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні:

- сумка тактична з особистими речами ОСОБА_4 та посвідчення військовослужбовця ОСОБА_4 , які поміщено до сейф-пакету ЕХР0333785

Мотивуючи подане клопотання прокурор вказує, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної Гвардії України, яка розташована у АДРЕСА_1 .

Під час проходження військової служби ОСОБА_4 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, за невстановлених обставин, але не пізніше 26.08.2023, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання, придбання, носіння та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 26.08.2023, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого збуту, придбав бойовий автомат Калашнікова, моделі АК-74, серійний № НОМЕР_3 , калібру 5,45* 39, бойовий автомат Калашнікова, моделі АК-74, серійний № НОМЕР_4 , калібру 5,45* 39, бойовий автомат Калашнікова, моделі АКС-74, серійний № НОМЕР_5 , калібру 5, НОМЕР_6 , переніс в невстановлене слідством місце, де став зберігати без передбаченого законом дозволу до 26.08.2023.

Після чого, близько 13 год 04 хв 26.08.2023, ОСОБА_4 попередньо домовившись з особою, яка погодилась на конфіденційне співробітництво ОСОБА_5 , про збут йому зброї, діючи умисно, перевіз вказану зброю автомобілем марки «Шкода», транспортуючи при собі вищевказану вогнепальну зброю до місця зустрічі з ОСОБА_5 , за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 18-Г, де переслідуючи корисливий мотив, умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою особистого збагачення, збув вищевказану вогнепальну зброю ОСОБА_5 за грошову винагороду 4500 доларів США.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 21.09.2023, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого збуту, придбав: бойовий кулемет Калашникова, моделі «РПК-74», серійний № НОМЕР_7 , калібру 5,45*39; бойовий кулемет UK VZ-59, № НОМЕР_8 , калібру 7,62*54; 1561 бойових проміжних патрони калібру 5,45*39, що спорядженні кулями із сталевим осердям ПС; 4 324 бойових проміжних патронів калібру 5,45*39, що спорядженні кулями із сталевим термозміцненим осердям ПП; 4 бойових проміжних патрони калібру 5,45*39, що спорядженні трасуючими кулями Т; 51 бойовий гвинтівковий патрон калібру 7,62*54R, що спорядженні кулями ЛПС зі сталевим осердям; запал типу УДЗ в кількості 65 одиниць; запал типу МДВ 3 одиниці; корпус гранати РГО в кількості 66 одиниць; корпус РГО 1 одиниця; корпус гранати РДБ 5 іноземного виробництва в кількості 1 одиниця; корпус гранати GHO-1 в кількості 2 одиниць; гранати М67 з запалами 5 одиниць; корпус гранати Ф-1 45 одиниць; корпус гранати РГД5 14 одиниць; корпус гранати РГО 67 одиниць; УЗРГМ/УЗРГМ-2 62 одиниці; гранати М67 з запалами М213 5 одиниць; корпус гранти RGD-5 1 одиниця; корпус гранати GHO-1 в кількості 2 одиниці; запали МДВ в кількості 3 одиниці; запали УДЗ в кількості 65 одиниць; СВП-1 82 мм., переніс в невстановлене слідством місце, де став зберігати без передбаченого законом дозволу до 21.09.2023.

Після чого, близько 18 год. 30 хв. 21.09.2023, ОСОБА_5 за попередньої домовленості з ОСОБА_4 про зустріч за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 18Г де, як повідомив ОСОБА_4 , в провулку біля гаражного кооперативу припаркований автомобіль марки «КІА Sportage», в багажнику якого перебуває зброя. В подальшому ОСОБА_5 на автомобілі марки «Mercedes GLE 250D», прибув в обумовлене місце де вияви вищевказаний автомобіль в багажному відділенні якого перебувала вищевказана вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові пристрої. ОСОБА_5 перевантажив вищевказану зброю, до свого автомобіля марки «Mercedes GLE 250D» та попрямував до станції технічного обслуговування за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 18Г, де зустрівся з ОСОБА_4 та передав йому раніше оговорену грошову винагороду 7500 доларів США.

Також, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем вступив у злочинну змову з військовослужбовцем ОСОБА_6 та вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, за невстановлених обставин, але не пізніше 21.10.2023, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання, придбання, носіння та збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 21.10.2023, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого збуту, придбав: патрони в лентах калібру 7,62 , у кількості 12 одиниць; лента № 1 містить патрони з маркування 17х87, у кількості 200 одиниць; лента № 2 містить патрони з маркуванням RSD19х67,62х54 та 60х79,17х83, у загальній кількості 200 одиниць; лента № 3 містить патрони з маркуванням RS20х67,62х54, у кількості 25 одиниць; лента № 4 містить патрони з маркування RS20х67,62х54, у кількості 25 одиниць; лента № 5 містить патрони з маркуванням 188х82, у кількості 25 одиниць; лента № 6 містить патрони з маркуванням RS20х67,62х54, у кількості 25 одиниць; лента № 7 містить патрони з маркуванням 188х82, у кількості 22 одиниці; лента № 8 містить патрони з маркування 188х82, у кількості 25 одиниць; лента № 9 містить патрони з маркуванням RS20х67,62х54, у кількості 25 одиниць; лента № 10 містить патрони з маркуванням 17х76 та 17х81, у загальній кількості 200 одиниць; лента № 11 містить патрони з маркуванням 188х82, у кількості 49 одиниць; патрони з маркуванням 188х82, 188х77 та 188х88, у загальній кількості 531 одиниця; ОЗМ72, у кількості 1 одиниці; МОН50, у кількості 3 одиниці; тротилова шашка 400Т, у кількості 8 одиниць; PG-7М, у кількості 9 одиниць; PG-7L, у кількості 6 одиниць; постріл гранати 40ММ VMG-K-4, у кількості 1 одиниця; граната РПГ М72, у кількості 3 одиниць; граната DRTG73, кількості 2 одиниці; РПГ 26, у кількості 2 одиниці; РПГ 18, у кількості 1 одиниця; гранатометний постріл 40ММ, у кількості 139 одиниць; корпус гранати Ф1, у кількості 13 одиниць; корпус гранати РГО, у кількості 30 одиниць; корпус гранати РГО 5, у кількості 1 одиниці; корпус гранати РГН, у кількості 14 одиниць; корпус гранати RDX, у кількості 26 одиниць; запал типу УДЗ, у кількості 42 одиниці; запал типу AF11, у кількості 26 одиниць; патрони типу МДЗ12х7ММ, у кількості 305 одиниць, переніс в гараж № НОМЕР_1 гаражного кооперативу за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 18-Г, де став зберігати без передбаченого законом дозволу до 21.10.2023.

Після чого, близько 11 год. 00 хв. 21.10.2023, ОСОБА_7 за попередньої змови з ОСОБА_6 зустрілись з ОСОБА_5 в раніше обумовленому місці, а саме: біля будинку 1 по вул. Тепловозній м. Києва, де за домовленістю ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 та ОСОБА_6 «Mercedes Vito» д.н.з. НОМЕР_9 , з метою завантаження в нього вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові пристрої та вибухові речовини. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на автомобілі «Mercedes Vito», д.н.з. НОМЕР_9 попрямували до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 18-Г де здійснили завантаження вищеперерахованої з вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виїхали на вулицю Канальна біля будинку 7 м. Києва, де залишили автомобіль завантаженого вищевказаною вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв. Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зустрілись з ОСОБА_5 з метою отримання від нього грошових коштів в сумі 18 500 доларів США. Під час зустрічі, останні домовились, що вони відвезуть ОСОБА_5 до місця де припаркований автомобіль «Mercedes Vito» д.н.з. НОМЕР_9 та після отримання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, вони зустрінуться в обумовленому місця де останній передасть їм грошові кошти в сумі 18 500 доларів США. В подальшому ОСОБА_6 на автомобілі «Nissan Qashqai» сірого кольору відвіз ОСОБА_5 до атомобіля «Mercedes Vito», д.н.з. НОМЕР_9 , тим самим здійснивши збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв та речовин. Того ж дня близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зустрілись з ОСОБА_5 на АЗС «Shell», що по вул. Столичне Шосе м. Києва з метою отримання від нього грошових коштів.

Під час зустрічі з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були затримані працівниками правоохоронних органів.

Після затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, 21.10.2022 в період часу з 16 години 47 хвилин до 22 години 14 хвилин проведено невідкладний обшук за адресою: у гаражному приміщенні (боксі) № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який на підстав договору оренди від 06.07.2023 орендує ОСОБА_4 , та під час обшуку якого виявлено та вилучено наступне майно, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні:

- сумка тактична з особистими речами ОСОБА_4 та посвідчення військовослужбовця ОСОБА_4 , які поміщено до сейф-пакету ЕХР0333785.

В ході обшуку органом досудового розслідування прийнято рішення про необхідність у вилучені вказаних речей для забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, в результаті чого вони були вилучені. Вказані речі та сліди будуть використані під час проведення експертиз допитів свідків та інших слідчих та процесуальних діях.

21.10.2023 вищевказані виявлені та вилучені речі, документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

На даний час, у ході досудового розслідування виникла необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження майна, задля збереження речових доказів.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, здійснювалась фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник подав до суду заяву про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами, щодо задоволення клопотання заперечував в частині накладення арешту на кошти, оскільки вони не є речовивим доказом та кваліфікація кримінального провадження не містить покарання у вигляді конфіскації майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття учасників розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами, їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання їх явки обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000772 від 24.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263 КК України КК України.

Після затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, 21.10.2022 в період часу з 16 години 47 хвилин до 22 години 14 хвилин проведено невідкладний обшук за адресою: у гаражному приміщенні (боксі) № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який на підстав договору оренди від 06.07.2023 орендує ОСОБА_4 , та під час обшуку якого виявлено та вилучено наступне майно, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні:

- сумка тактична з особистими речами ОСОБА_4 та посвідчення військовослужбовця ОСОБА_4 , які поміщено до сейф-пакету ЕХР0333785.

В ході обшуку органом досудового розслідування прийнято рішення про необхідність у вилучені вказаних речей для забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, в результаті чого вони були вилучені. Вказані речі та сліди будуть використані під час проведення експертиз допитів свідків та інших слідчих та процесуальних діях.

21.10.2023 вищевказані виявлені та вилучені речі, документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 168, ч. 7 ст. 236 КПК України зазначене майно, що вилучене під час проведення обшуку, вважається тимчасово вилученим майном.

Судовим розглядом встановлено, що обшук, під час якого було вилучено майно та на арешті якого на даний час наполягає сторона обвинувачення, був проведений 21.10.2023, а з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурор звернувся до суду 22.10.2022, що свідчить про дотримання вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 частини другої цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 1, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, а саме: сумка тактична з особистими речами ОСОБА_4 , які поміщено до сейф-пакету ЕХР0333785, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000772 від 24.07.2023.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає за доцільне, для ефективного розслідування з метою збереження речових доказів накласти арешт на вказане майно.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Наряду з вказаним, що стосується вимог клопотання в частині накладення арешту на посвідчення військовослужбовця ОСОБА_4 , то слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення, осільки стороною обвинувачення не доведено, що вказане майно являється речовим доказом у кримінальному провадження та існує необхідність у його арешті, а відтак у задоволенні клопотання в даній частині слід відмовити.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про часткове задоволення клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вилучене майно, з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 98, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно речові докази, що виявлені та вилучені слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві в ході проведення обшуку у гаражному приміщенні (боксі) № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який на підстав договору оренди від 06.07.2023 орендує ОСОБА_4 , та під час обшуку якого виявлено та вилучено наступне майно, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні:

- сумка тактична з особистими речами ОСОБА_4 які поміщено до сейф-пакету ЕХР0333785.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту/відмову у ньому може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1