печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 засобами поштового зв`язку старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке надійшло до провадження суді 14.09.2023.

У судове засідання слідчий подала заяву, в якій клопотання підтримала та просила задовольнити. Щодо накладення арешту на банківські картки та ключі від квартири не наполягала. Також на фіксуванні технічними засобами, не наполягала.

Адвокат в судове засідання подав письмові заперечення в яких зазначив, що заперечує щодо задоволення клопотання, оскільки арешт на вилучені речі є безпідставним, оскільки вони не відносяться до кримінального провадження та не мають на собі слідів вчинення кримінального правопорушення.

Також, адвокат зазначив, що вилучені грошові кошти у розмірі 2 500,00 доларів США номіналом по 100 доларів США та 8 250,00 гривень є особистими коштами дружини ОСОБА_4 , набуті законним шляхом, та спрямованими на оплату навчання старшої доньки та відпочинку.

Щодо розгляду клопотання без фіксування технічними засобами, не заперечував.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Досудовим розслідування встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000523 від 19.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Департаменту агропромислового розвитку Запорізької обласної державної адміністрації № 18-к від 21.06.2023 ОСОБА_5 з 22 червня 2023 року призначено на посаду заступника директора департаменту начальника управління з питань земельних відносин, персоналу та правового забезпечення Департаменту агропромислового розвитку Запорізької обласної державної адміністрації, строково до призначення на цю посаду переможця конкурсу, але не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану. Цим же наказом ОСОБА_5 присвоєно 6 (шостий) ранг державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді заступника директора департаменту начальника управління з питань земельних відносин, персоналу та правового забезпечення Департаменту агропромислового розвитку Запорізької обласної державної адміністрації, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви та з метою власного незаконного збагачення, використовуючи займану посаду та своє службове становище у приватних інтересах, безпідставно у період часу з 08 червня 2023 року по 05 вересня 2023 року вимагав у керівника державного підприємства «Конярство України» () ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керівника філії «Запорізький кінний завод № 86» ДП «Конярство України» () розташованої за адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Трудове, вул. Центральна, буд. 1, що перебуває у межах компетенції та впливу Запорізької обласної державної адміністрації, погрожуючи обмеженням законних інтересів підприємства шляхом скасуванням права користування філією земельної ділянкою, проведенням перевірок щодо додержання земельного законодавства, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля тощо, та 05.05.2023 о 15.45 год. через пункт обміну валют «Fortex», розташований за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 42/2, отримав від ОСОБА_6 для подальшої передачі ОСОБА_5 кошти в сумі 30 000 доларів США (що відповідно до курсу Національного банку України дорівнює 1 097 058 гривень) та раніше передані кошти в сумі 50 000 гривень, тобто кошти в загальній сумі 1 197 058 гривень.

05.09.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

06.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Під час обшуку затриманої особи у ОСОБА_5 виявлено та вилучено:мобільний телефон марки «ІPhone 12 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та сім-картку оператора «Vodafone» НОМЕР_3 ;грошові кошти в сумі 2 500,00 доларів США номіналом по 100 доларів США та 8 250,00 гривень;банківські картки, а саме: карта «Приват банк» № НОМЕР_4 , карта «Приват банк» № НОМЕР_5 , карта «Монобанк» № НОМЕР_6 , карта «Укрсімбанк» № НОМЕР_7 ; карта «Ощадбанк» № НОМЕР_8 ;квитанція на суму 20 190,45 грн. № ; квитанція на суму 25 370,00 грн. № 841825;квитанція на суму 20 040,00 грн. № ;аркуш паперу наступного змісту «Конярство України З фермера 5981» на 1 арк.; посвідчення на ім`я ОСОБА_5 № 42 від 22.06.2023;- паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_9 ;ключі у кількості 2 шт. від квартири АДРЕСА_1 та магнітний ключ від вхідних дверей під`їзду.

Слідчий вказує, що вилучені речі та документи зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим постановою слідчого від 06.09.2023 вони визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, у сторони обвинувачення є необхідність у накладенні арешту на зазначені вище речі та документи.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, доводи сторони захисту не були переконливи та обгрунтованими.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, оскільки сторона обвинувачення не наполягає на накладенні арешту на банківські картки та ключі від квартири, то суд прийшов до висновку, що в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити чсатково.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000523 арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, яке було вилучено 05.09.2023 під час проведення його особистого обшуку після затримання у порядку ст. 208 КПК України, а саме:

- мобільний телефон марки «ІPhone 12 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та сім-картку оператора «Vodafone» НОМЕР_3 ;

- грошові кошти в сумі 2 500,00 доларів США номіналом по 100 доларів США та 8 250,00 гривень;

- квитанція на суму 20 190,45 грн. № ;

- квитанція на суму 25 370,00 грн. № 841825;

- квитанція на суму 20 040,00 грн. № ;

- аркуш паперу наступного змісту «Конярство України З фермера 5981» на 1 арк.;

- посвідчення на ім`я ОСОБА_5 № 42 від 22.06.2023;

- паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_9 ;

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1