УХВАЛА

Іменем України

26.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника пробації ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В :

06.10.2023 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав раніше подане клопотання.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.

Представник пробації залишила розгляд клопотання на розсуд суду, повідомивши, що ОСОБА_6 в період відбування іспитового строку виконував покладені на нього обов`язки, приходив на реєстрацію, але під час іспитового строку була отримана інформація про вчинення ним іншого кримінального правопорушення та наявність кримінального провадження, тому вони не зверталися з поданням про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком до отримання рішення суду.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.01.2019 ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.296 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КПК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 26.02.2019.

Богунським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області було отримано та прийнято до виконання вирок суду відносно засудженого ОСОБА_6 .

06.03.2019 засудженому ОСОБА_6 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання призначеного йому судом, попереджений, що в разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і призначено реальну міру покарання.

За час іспитового строку засуджений ОСОБА_6 виконував покладені на нього судом обов`язки, зокрема, з`являвся на реєстрацію до органу пробації, що підтверджується листком реєстрації.

Згідно довідки Управління інформаційної-аналітичної підтримки ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_6 09.01.2020 пред`явлене обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України. Ухвалою суду від 10.01.2020 ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На теперішній час вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України перебуває на розгляді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, яке ухвалою суду від 27.06.2023 зупинено до звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк три роки у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є юридичним фактом, з яким КК України пов`язує звільнення від відбування покарання засудженої особи.

Захисник просить застосувати до засудженого звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Проте, як вбачається з вироку, засуджений ОСОБА_6 вже був звільнений від відбування покарання з випробуванням, тобто до особи було застосовано один із правових варіантів для звільнення особи від реального відбуття покарання, передбачений ст.75 главою ХІІ КК України. Повторне звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із іншою підставою за ст.80 КК України без вирішення наслідків та результату попереднього звільнення з випробуванням, не відповідає загальним нормам кримінального кодексу та принципу правової визначеності.

Як встановлено судом, після закінчення іспитового строку ОСОБА_6 не був звільнений від відбування покарання у зв`язку з тим, що йому інкримінують вчинення в період іспитового строку нового кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.185 КК України. Обвинувальний акт за вказаним кримінальним правопорушенням перебуває на розгляді в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя та кінцеве рішення на даний час не прийняте.

Суд зауважує, що правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням закріплені в статті 78 КК України, відповідно до якої особа, яка за вироком суду звільнена від відбування покарання з випробуванням, може бути звільнена судом від призначеного їй покарання; направлена для відбування призначеного покарання у випадку невиконання покладених на неї обов`язків, або у разі вчинення нею протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення їй може бути призначене покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Отже, звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України особи, яка була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком суперечить положенням ч. 3 ст. 78 КК України, згідно якої у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_6 приступив до виконання обов`язків, передбачених ст.76 КК України, за вироком суду, та періодично виконував їх протягом іспитового строку, натомість положення ст. 80 КК України застосовуються щодо вироків, які не були виконані в жодній частині, тому суд дійшов висновку, що в даній справі відсутні підстави для застосування строків давності виконання обвинувального вироку і у задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.80 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1