Справа № 184/1788/22
Номер провадження 1-кп/184/52/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000243 від 17.10.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні будь яких людей немає, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.10.2022 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2022 о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в цей же день та час, на лавці, біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 сиділа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, під час якого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

В цей же день і час, ОСОБА_3 , знаходячись там же, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_5 три удари правою та лівою рукою в голову, один удар правою ногою в грудну клітину ОСОБА_5 .. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, котрі згідно висновку судово-медичного експерта №593 від 21.10.2022 року у вигляді - закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, множинних забоїв волосяної частини голови, котрі відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Тілесні ушкодження у вигляді забою лівої молочної залози, забою пояснично-кресцового відділу хребта та лівого колінного суглобу, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Прокурор в судовому засіданні 26.10.2023 відмовився від допиту свідка ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав та пояснив, що це було 29.09.2022 року він прийшов до своєї дружини на роботу, яка працює диспетчером таксі. Того дня була річниця праці ТОВ «АЛЛО-Таксі». Пили алкогольні напої. Коли він виходив з під`їзду, то він почув розмову жінок, які сиділи на лавочці біля 2 під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Якась з жінок висловлювалася на його адресу нецензурну лайку, після чого він підійшов і вдарив трьох жінок, потім на двір вийшов сусід, який втрутився та почав захищати жінок. Після чого він вдарив сусіда. Потерпілу ОСОБА_7 він бив. Цивільний позов визнає частково, а саме матеріальну шкоду визнає, а моральну шкоду не визнає.

В судовому засіданні 15.02.2023 року була допитана потерпіла ОСОБА_5 , яка надала показання, що 29.09.2022 року вона перебувала біля дому, сиділа на лавочці з сусідами. Обвинувачений вийшов з під`їзду, почав виражатися нецензурною лайкою на їх адресу після чого одна з жінок відповіла йому нецензурною лайкою, він пішов і потім повернувся, вдарив спочатку одну жінку, потім другу, а потім декілька разів вдарив її, до них вибіг сусід ОСОБА_8 і почав її захищати. З обвинуваченим вона раніше не знайома, лише знає, що він працював в службі таксі «Алло», офіс якої знаходиться в їхньому під`їзді. Гарниш вдарив її кулаком по голові коли вона стояла, коли ОСОБА_9 вдарив її вдруге по голові, то вона впала на землю. Також ОСОБА_9 бив її ногами. Крім того ОСОБА_9 вдарив сусіда ОСОБА_8 , який її захищав, після чого ОСОБА_9 втік. Після того як її ОСОБА_9 вона перебувала на лікуванні та зробила операцію на яку витратила 15 000 грн. 00 коп. Заявлений цивільний позов підтримує. При визначенні покарання покладається на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні 26.04.2023 року свідок ОСОБА_10 , яка надала показання, що з обвинуваченим вона не знайома. 29.09.2022 року у вечорі вони збираються у дворі будинку АДРЕСА_3 та сидять спілкуються на лавочці. Того вечора з нею були ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 . Вона стояла біля лавочки біля підїзду з якого вийшов обвинувачений. Циганок розпочала конфлікт з ОСОБА_9 , вона щось сказала, а він в свою чергу їй щось відповів. Якимось чином ОСОБА_9 зачепив ОСОБА_7 , потім обвинувачений почав її бити, вона впала на землю. Ми стали тікати, потім втрутився ОСОБА_16 та почав бити ОСОБА_9 . Пізніше приїхала швидка допомога.

Допитана в судовому засіданні 03.10.2023 року свідок ОСОБА_17 , яка надала показання, що точної дати вона не пам`ятає, приблизно в кінці серпня 2022 року, вони сиділи біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , з під`їзду вийшов ОСОБА_9 , став обурюватись у їхню сторону, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, потім вдарив ОСОБА_18 , після чого вона впала на землю, після чого він продовжував її бити. В під`їзді з якого вийшов обвинувачений знаходиться офіс служби таксі. Крім того ОСОБА_9 бив і інших жінок. Потім вийшов ОСОБА_16 , який втрутився та почав захищати Дорогу. Гарниш вдарив і потім вони викликами поліцію та швидку допомогу. Скільки разів ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_18 сказати вона не може, але він її бив навіть коли вона впала та лежала на землі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , який надав показання, що ОСОБА_9 побив жінку, яка сиділа на лавочці біля під`їзду №2 по вул. Б.Джонсона. Він відштовхнув ОСОБА_9 , коли обвинувачений бив жінку він не бачив, інші жінки робили йому зауваження. Потерпіла лежала на землі. Гарниш його вдарив в обличчя. Обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Показання вказаних свідків та потерпілої є послідовними та повністю узгоджуються між собою та щодо різних обставин провадження, тому суд приходить до висновку, що покази, які вони давали в судовому засіданні - правдиві, оскільки знаходяться у взаємозв`язку з іншими об`єктивними письмовими доказами по справі, які судом досліджено та якими підтверджується винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного доведеним, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження №0000135 від 28.04.2022 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 125 КК України, 29.09.2022 року приблизно о 19-00 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 усвідомлюючи спричинив потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, котрі спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.1 );

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.10.2022 року, складений дізнавачем СД ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_20 , згідно якого ОСОБА_5 просить притягти до відповідальності невідомого чоловіка, котрий 29.09.2022 року приблизно о 19-00 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 спричинив їй тілесні ушкодження (а.с.12);

- довідку надану директором КП «ЦМЛ ПМР ДО» №1633 від 17.10.2022 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доставлена бригадою екстреної медичної допомоги до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги 29.09.2022 р. о 19-30 год. з діагнозом: забій лівої молочної залози. Зверталась до відділення консультативно-діагностичного відділення: - 30.09.2022 року, діагноз: забій коліна. Забій молочної залози(лікар-травматолог); - 10.10.2022 року, діагноз: первинний гонартроз (лікар-травматолог); - 11.10.2022 року, діагноз: застаріле ушкодження медіального меніску. (лікар-травматолог); - 30.09.2022р., 07.10.2022 р., 14.102022р., діагноз: струс головного мозку. (лікар-невропатолог); -03.10.2022 р., 05.10.2022р., діагноз: гінекологічне обстеження (лікар акушер-гінеколог) (а.с.20);

- висновок експерта №593 від 21.10.2022 року, згідно якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, МНОЖИННИХ забоїв волосяної частини голови. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). По даним медичним документів у неї встановлені тілесні ушкодження у вигляді - забою лівої молочної залози, забою пояснично-кресцового відділу хребта та лівого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або їх частіш, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого (а.с.24-25).

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.06.2022 року, складений дізнавачем СД ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_20 , у присутності понятих, згідно якого ОСОБА_5 розповіла та вказала як саме їй було спричинено тілесні ушкодження, а саме: забій коліна та молочної залози, струс головного мозку, які мали місце 29.09.2023 року приблизно о 19-00 год. за адресою м. Покров вул. Бориса Джонсона, 39. (а.с. 27-30);

- висновок експерта №594 від 21.10.2022 року, згідно якого, механізм виявлених у неї тілесних ушкоджень не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю самої гр. ОСОБА_5 від 18.10.2022 р. (а.с.32);

- копію паспорта громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43);

- довідку надану директором КП «ЦМЛ ПМР ДО» №1610 від 24.10.2022 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра (а.с.45);

- характеристику гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої вбачається, що ОСОБА_3 , проживає за адресою АДРЕСА_1 . За час проживання за вказаною адресою зарекомендував себе добре. Скарг на ОСОБА_3 до ВП№2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не надходило (а.с.46);

- довідку №103-08112022/12034, згідно якої, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.10.2022 року оголошено підозру за ч. 1 ст. 125 КК України (а.с.47);

- вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.10.2022 року, згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. (а.с.48-49);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29.09.2022 року, згідно якого, під час огляду лікарем ОСОБА_22 , встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.51);

- повідомлення про підозру від 10.11.2022 року, згідно якого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено, що він підозрюється у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (а.с.53-55).

Відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 98, 99 КПК України, зазначені вище відомості, що містяться в досліджених, кожному окремо, під час судового розгляду, речових доказах та письмових документах, отримані у порядку, встановленому КПК України, а отже є допустимими доказами, а також належними доказами, як такі, що підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та мають для нього суттєве значення.

Відомості, що містяться у показах обвинуваченого, потерпілої, свідків та наведених процесуальних документах у їх сукупності підтверджують встановлені судом фактичні обставини справи, що свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Суд, керуючись ст.94 КПК України, оцінюючи наведені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, приходить «поза розумним сумнівом» до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» п.282). Таке доведення має випливати і з сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені, а також оцінені згідно з положеннями ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом визнано щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.12 КК України, обвинувачений вчинив кримінальний проступок.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується добре, скарг сусідів не надходило, раніше не судимий за ч. 1 ст. 125 КК України, на обліку в КП «Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області» у лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває.

Отже, виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті кримінального закону, за якою визнає його винуватим, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, відповідатиме вчиненому злочину та достатнім для виправлення обвинуваченого.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст.69 КК України, оскільки не встановлено сукупності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги потерпілої про відшкодування заподіяної та матеріальної шкоди у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень визнав та не визнав позовні вимоги потерпілої про відшкодування заподіяної моральної шкоди, а саме у розмірі 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Прокурор не заперечував проти часткового задоволення цивільного позову потерпілої.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілої ОСОБА_5 , викладених у заявлених цивільному позові, суд виходить з наступного.

Згідно абзацу 1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.

Пленум роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, доведена, шкода, заподіяна ОСОБА_5 , яка пов`язана із вчиненням даного злочинного діяння та підтверджена відповідними документами долученими до матеріалів справи у судовому засіданні, а саме: рахунок-фактура №1 ФОП ОСОБА_23 , згідно якого ОСОБА_5 , сплатила 12 000 грн. 00 коп. за набір хірургічної пластини для артроскопії колінного суглобу, а тому суд приходить до переконання, що з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої 12000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, заподіяної потерпілій кримінальним правопорушенням.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди.

Щодо позовної вимоги потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Частинами 1, 3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5, яким визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин.

Крім цього, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді.

Суд враховує те, що діями обвинуваченого завдано моральну шкоду потерпілій, що виразилася в перенесенні фізичних страждань, фізичного болю, вона весь час думає про цю ситуацію, побоююсь тепер виходити на вулицю сама, оскільки боїться, що їй знову можуть бути спричинені тілесні ушкодження. Також внаслідок спричинених їй тілесних ушкоджень вона перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим не могла виходити на роботу, виконувати повноцінно свої службові обов`язки, у зв`язку з її відсутністю на робочому місці на її колег було покладено додаткове навантаження у зв`язку з чим частиною моральної шкоди зазначає як втрату ділової репутації. Крім цього, ОСОБА_3 наніс їй тілесне ушкодження в грудну клітину ногою, від чого вона отримала забій лівої молочної залози, від якого в подальшому може виникнути ряд негативних факторів, котрі при первинному обстеженні виявлені не були. Через те, що ОСОБА_3 наніс їй удар в грудну клітину дуже боїться за своє здоров`я, як жінки в майбутньому та хвилюється, щоб не виникли негативні наслідки вчиненого ОСОБА_3 злочинного діяння.

Суд, ураховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, встановив наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 і шкодою, заподіяною потерпілій ОСОБА_5 в результаті цих дій, характер немайнових втрат, яких вона понесла, зокрема стан її здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення стану здоров`я, а також враховуючи, що потерпілій дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 160 (сто шістдесят) годин.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) моральну шкоду у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1