Провадження № 1-кп/638/1826/23
УХВАЛА

Іменем України

27 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002109 від 08 вересня 2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Оскол, Бєлгородської області Російської Федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів передбачених ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться справа за обвинувальтним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002109 від 08 вересня 2023 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду і викликати в судове засідання учасників процесу, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, немає, розгляд справи повинен здійснюватися у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений, ОСОБА_4 та його захисник погодилися із думкою прокурора щодо можливості призначення даного кримінального провадження до судового розгляду. Клопотань не заявляв.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту з додатками, з огляду на відсутність підстав для прийняття інших, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України рішень, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.

Обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.

З дотриманням вимог статті 293 КПК України копія обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вручені обвинуваченому.

Під час проведення підготовчого судового засідання також встановлено, що угода про визнання винуватості, у порядку статей 468, 469, 470, 472-475 КПК України, до суду не надходила.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 частини 1 та частини 2 статті 284 КПК України, або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено, клопотань від учасників про розгляд провадження у закритому судовому засіданні не надходило, а тому воно повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Таким чином, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні жодних обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні для підготовки судового розгляду дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, суд після завершення підготовки до судового розгляду постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Також, в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого, ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ризики зазначені прокурором є необґрунтовані. Просив призначити більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений, ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2023 року обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до 06 листопада 2023 року, який продовжений 01 листопада 2023 року до 01 січня 2024 року.

Судом враховано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Новий Оскол Бєлгородської області Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючий, на утриманні малолітніх дітей не маючий, фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 11.02.2015 Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 11.03.2020 року з Олексіївської виправної колонії №25.

08 вересня 2023 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України підтверджується протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколо впізнання особи за фотознімками, протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом затримання.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення-злочин, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду (враховуючи те, що санкцією статті за злочин, який останній скоїв передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років та передбачаючи отримання реальної міри покарання за скоєне, в разі винесення судом обвинувального вироку обвинувачений може ухилитись від явки до органу досудового розслідування або суду);

- впливати на свідків у кримінальному провадженні (враховуючи те, що свідки надали свідчення не на користь обвинуваченого, є ризик впливу на свідків, з метою зміни останніми своїх показань). ;

- вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що обвинувачений не має місця роботи та стабільного доходу, тому є ризик того, що обвинувачений ймовірно буде вчиняти корисливі злочини). .

Згідно рішень Європейського суду з прав Людини - Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілого та запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину проти власності, зухвалість способу вчинення дає достатні підстави вважати, що останній при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, у подальшому продовжити вчиняти інші правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Відповідно до пункту 1 частини 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненому із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 134, 314, 315, 316, 336, 369, 372 КПК УкраїниКПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0002109 від 08 вересня 2023 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 04 січня 2024 року о 14 год. 05 хв.

Відповідно до вимог статті 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 лютого 2024 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині продовження запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1