Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/387/21
Провадження № 1-кп/935/43/24
ВИРОК

Іменем України

13 лютого 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 27.08.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростишів Житомирської області, громадянки України, із середньою освітою, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, депутатом та особою з обмеженими можливостями не є, не судима, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

установив:

12.07.2020, близько 14 год., ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання своєї рідної сестри ОСОБА_5 , помітила в одній з кімнат будинку, на столі, мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» модель «Redmi 7A 2/32Gb», належний ОСОБА_6 , після чого в неї виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для неї обстановку, а саме те, що її злочинні дії ніким не помічені та за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , підійшла до столу та, шляхом вільного доступу, від`єднала від зарядного пристрою мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» модель «Redmi 7A 2/32Gb», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 1800 грн, в якому знаходились дві сім-картки мобільного терміналу ПрАТ «Київстар», вартістю 50 грн, та сім-картка мобільного терміналу «Vodafone», вартістю 50 грн, на рахунках яких були відсутні кошти, після чого умисно таємно викрала вказаний мобільний телефон.

У подальшому ОСОБА_4 разом з викраденим мобільним телефоном зникла з місця вчинення кримінального проступку, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1900 грн.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, у вчиненому щиросердно розкаялася, пояснила суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїла інкриміноване діяння, майно потерпілому повернуто.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути кримінальне провадження за його відсутності, щодо призначення обвинуваченій покарання поклався на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 , прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 доведена, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, тобто крадіжці.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчиненого останньою кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України є кримінальним проступком, ОСОБА_4 одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, не судима відповідно до ст.89 КК України.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченої до вчиненого, поведінку ОСОБА_4 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинувачену, саме таке покарання є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів,відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не накладався.

Питання про процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 653, 80 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 7A 2/32Gb», який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_6 -залишити у розпорядженні останнього.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1