Справа № 536/41/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000415, які надійшли з Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської областіз обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

В кінці листопада 2023 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в сміттєзвалищі розташованого на відстані 100 метрів від вул. Шкільної, с. Рокитне, Кременчуцького району Полтавської області, виявив білий мішок у якому знаходились кущі рослини коноплі у висушеному стані. Після чого у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, з метою їх власного вживання без мети збуту.

Посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи обізнаним, що вказана рослина має наркотичні властивості, не маючи передбаченого законодавством дозволу на придбання та зберігання наркотичних засобів, з метою власного вживання, без мети збуту, взяв мішок у якому знаходились рослини коноплі чим незаконно придбав наркотичний засіб та переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_5 маючи на меті виготовлення наркотичного засобу, знаходячись за вищевказаною адресою, перетер листя рослини коноплі до подрібненого стану, чим виготовив наркотичний засіб. Після цього, помістив його до білого мішку та незаконно зберігав на горищі будинку за адресою проживання для власного вживання без мети збуту.

23 грудня 2023 року, в період часу з 07 год. 41 хв. по 08 год. 22 хв. під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука № 524/9920/23 від 19.12.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено:

- речовину, рослинного походження світло-коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-23/19688-НЗПРАП від 27.12.2023, містить тетрагідроканнабінол і є канабісом. Канабіс - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений. Маса канабісу, у перерахунку на суху речовину, становить 722,837 г.

Так, загальна маса канабісу у перерахунку на суху речовину, вилученого у ОСОБА_5 складає 722,837 г.

04.01.2024 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

Сторонами погоджено покарання за скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням , з іспитовим строком визначеного судом, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав правильність кваліфікації своїх дій за ознаками кримінального правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 309 КК України та беззастережно визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі, також пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним та просить суд затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження даної угоди.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки прокурора, захисника, обвинуваченого та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 5, ст. 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може бути за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, та може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 4, 6 ст. 474 КПК України та укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Також ОСОБА_6 роз`яснено та він цілком розуміє наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, суд вважає узгоджене сторонами кримінального провадження покарання із застосуванням ст. 75 КК України достатнім та співмірним та доходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 від 04.01.2024 року.

Статтею 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні загалом витрати на залучення експертів під час досудового розслідування становлять 2271,84 грн, що підтверджуються відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Ч. 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 2271,84 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 373, 468-470, 472-476 КПК України, ст.ст. 75, 76, ч. 2 ст. 309 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 січня 2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № № 0000415.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та покласти на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 2271,84 гривень

Речові докази:

-канабіс масою 722,837 г, полімерний прозорий мішок, який опечатано полімерною пломбою затяжкою № 7632621, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВнП № 2 Кременчуцького РУП ГУЕП в Полтавській області - знищити;

-карту пам`яті Kingston 16Gb - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1