ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3503/23 Справа № 190/538/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325, щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпропетровськ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року визнано неможливим розгляд судом питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку. На підставі ч.6 ст.615 КПК України обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема обвинуваченому ОСОБА_8 , вважати продовженим, але не більше ніж на два місяці, тобто до 17 листопада 2023 року.

Своє рішення судмотивував тим, що у зв`язку із неможливістю повноцінним складом суду вирішити дію вказаного клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці відповідно до положень зазначених в ч.6 ст.615 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю або зменшити розмір застави.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що органом досудового розслідування належним чином не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу суду залишити без зміни.

Захисник та обвинувачений у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, прокурор не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без участі захисника та обвинуваченого, а отже, враховуючи те, що відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності захисника та обвинуваченого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного суду від 21 липня 2022 року у справі №761/22125/19 зроблено правовий висновок, що ухвала суду першої інстанції про продовження тримання під вартою на підставі закону (ч. 6 ст. 615 КПК України) не може бути оскаржене в апеляційному порядку, оскільки таке питання не є предметом апеляційного розгляду.

При цьому, предметом розгляду Верховним Судом у цій справі була ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою сторони захисту на ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України, що є аналогічним даній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції розгляд клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема обвинуваченому ОСОБА_8 не здійснювався та за наслідками його розгляду відповідна ухвала не постановлялась, а запобіжний захід обвинуваченому було продовжено на підставі Закону, що виключає можливість перегляду такого рішення апеляційним судом.

В той же час апеляційний суд зазначає, що після фактичного розгляду судом клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 обвинувачений не позбавлений можливості звернутися з відповідною апеляційною скаргою в порядку п. 2 ч. 1 ст. 395, 422-1 КПК України.

Також приймається до уваги, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, що знайшла відображення зокрема у рішенні у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Апеляційний суд також зважає на позицію Верховного Суду, викладену в постанові №51-7299км18 від 27 лютого 2019 року, згідно якої, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, та враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника було відкрито помилково, апеляційний суд вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за зазначеною апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника

ОСОБА_7 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема щодо ОСОБА_8 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4