справа № 619/2237/21
провадження № 1-кп/619/53/24
Ухвала

21 лютого 2024 року,

м. Дергачі,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 розглянула заяву представника потерпілих - адвоката ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0001317 від 28.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 273 КК України.

До суду, у системі «Електронний суд», надійшло клопотання представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_2 про проведення судового засідання по справі № 619/2237/21, яке призначене на 23.02.2024 об 11 год 30 хв за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі vkz.court.gov.ua, посилаючись на те, що через значну віддаленість їх місця перебування від Дергачівського районного суду Харківської області, вони не мають можливості безпосередньо приймати участь у судовому засіданні.

Вивчивши клопотання, суддя дійшла висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (ст. 138 КПК); 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми (ч. 1 ст. 336 КПК). Із відповідного переліку вбачається, що введення законодавцем до кримінального процесуального закону положень п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, які передбачають можливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, було обумовлено, з одного боку, необхідністю у ситуаціях, коли участь певних осіб у судовому розгляді є обов`язковою, скоротити строки кримінального провадження (підп. 6 п. 3 пояснювальної записки до проекту КПК), а з іншого боку, потребою створити умови, які дозволяли б забезпечувати людям, незалежно від їх майнового стану, місця проживання, стану здоров`я чи перебування в умовах дії складних життєвих обставин, можливість скористатися правом на безпосередню участь у розгляді їх справи судом, установленим законом.

Отже, зазвичай необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, коли йдеться про підстави, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, має бути (1) обумовлена потребою скоротити строки судового провадження у ситуації, (2) коли без участі того, хто просить про відеоконференцію, проведення судового розгляду є неможливим, так як може (а) не дозволити суду правильно встановити обставини, об`єктивне з`ясування яких за відсутності такої особи в засіданні неможливе, та/або (б) призвести до порушення права людини, гарантованого п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини /далі- ЄКПЛ/, коли розгляд справи за участі певної особи є обов`язковим.

Водночас, ураховуючи, що в ч. 1 ст. 336 КПК законодавець використав слово «може», то така норма кримінального процесуального закону закріплює не обов`язок, а право суду прийняти рішення стосовно проведення судового засідання чи засідань у режимі відеоконференції.

Разом із тим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК).

Зазначене у поєднанні із положеннями ч. 1 ст. 336 КПК вказує на те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції (1) має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, (2) але й до нього зазвичай повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 КПК України. Тобто сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.

Отже, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийняте виключно за умови доведеності наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК України підстав.

Застосовуючи наведений підхід у ході розгляду клопотання адвоката ОСОБА_2 суд дійшов висновку, що особою, яка ініціювала проведення судових засідань в режимі відеоконференції, не було доведено наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК України підстав.

Так, представник потерпілих у клопотанні не навів взагалі ніяких обставин, які б свідчили про неможливість прибуття потерпілих до суду для участі в судовому засіданні у м. Дергачі, крім зазначення про значну віддаленість, без наведення відомостей про фактичне місце перебування потерпілих і надання відповідних доказів на підтвердження цих обставин.

Наданим адвокатом ОСОБА_2 копіям документів без офіційного перекладу на українську мову суд позбавлений можливості надати будь-яку оцінку, а копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 не свідчить про дійсне перебування за межами України на сьогоднішній день.

Крім того, віддаленість місця знаходження суду чи введення воєнного стану та пов`язаних з ним обмежень чи завдань, за відсутності документального підтвердження, є загальними і не свідчить про неможливість прибути до суду для участі в судовому розгляді.

Отже, за відсутності доказів наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 336 КПК України, судом не встановлено достатніх підстав для здійснення судового провадження в режимі відеоконференції. У зв`язку з наведеним, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 про проведення судового засідання 23.02.2024 в режимі відеоконференції слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 336 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у клопотанні адвоката ОСОБА_2 про проведення судового засідання, призначеного на 23.02.2024 об 11 год 30 хв в режимі відеоконференції.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1