СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/980/24
ун. № 759/2466/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000777 від 09.03.2021, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Пакситану, громадянина ІРП, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2024 слідчий за погодженням з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить обрати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 від 09.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, у період з 2020 по 22.10.2021 (до моменту викриття правоохоронними органами) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб, керуючись бажанням здійснення тяжких злочинів на території України, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадян Пакистану, керуючи діями та надаючи засоби для усунення перешкод, що полягало у сприянні видачі вказаним іноземним громадянам, посвідки на тимчасове проживання на території України у зв`язку із працевлаштуванням.

Так, у 2020 ОСОБА_7 , спільно з невстановленою слідством особою, перебуваючи на території Пакистану зустрівся з ОСОБА_8 , від якого дізнався про на намір останнього будь-яким способом потрапити до країн ЄС. Під час розмови, ОСОБА_7 , спільно з невстановленою слідством особою, запропонував ОСОБА_9 переправити його через державний кордон України, шляхом фіктивного працевлаштування на території України з метою отримання посвідки на тимчасове проживання. При цьому, в ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 , що вартість таких послуг складає 22 тисячі доларів США, на що останній погодився та передав вказану суму зазначеній особі.

У січні 2021 ОСОБА_10 прибув до м. Києва, де його зустрів ОСОБА_7 та показав посвідку на тимчасове проживання оформлену на його ім`я. Однак, на яких підставах було оформлено вказаний документ йому не відомо. Крім того, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 про те, що посвідку останній зможе отримати лише тоді, коли доплатить ще одну тисячу доларів США.

25.05.2021, ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Шухевича, 2-Т в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_10 . Під час розмови ОСОБА_7 зазначив, що за отримання посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_10 має доплатити одну тисячу доларів США. На запитання ОСОБА_11 скільки коштує перетин кордону у напрямку Європи, ОСОБА_7 зателефонував чоловіку, якого в ході телефонної бесіди називав на ім`я « ОСОБА_12 ». Після телефонної розмови, з вказаним чоловіком, ОСОБА_7 повідомив, що незаконний перетин державного кордону України в напрямку Європи, зокрема до Румунії, коштує 4500 доларів США, а до Німеччини, Італії чи Франції 7500 доларів США.

25.06.2021, ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Шаповала, 5 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_10 , від якого отримав грошові кошти у сумі однієї тисячі доларів США, після чого віддав йому посвідку на тимчасове проживання. Також, в ході зустрічі ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_6 , що згодний на перетин державного кордону України до Румунії.

07.09.2021, ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Васильківській, 23/16 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_10 , якому розповів про те, що умови незаконного перетину кордону України змінилися і він повинен зібрати необхідні речі, бо можливо доведеться йти пішки. Про день відправки він дізнається у сам день відправки.

23.09.2021, ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Дяченка, 8 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_10 , від якого отримав завдаток, за перетин кордону у сумі 500 доларів США.

27.09.2021, ОСОБА_7 , знаходячись по пр. Перемоги, 96 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_10 та чоловіком на ім`я « ОСОБА_12 ». В ході зустрічі чоловік на ім`я « ОСОБА_12 » пообіцяв ОСОБА_13 переправити його через державний кордон України до Румунії. Також в ході розмови сказав про те, що у нього є знайомий водій, який буде здійснювати перевезення, але йому потрібно буде заплатить 200 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів, організації незаконного перетину державного кордону, вказаним іноземцем, 04.10.2021 по вул. Лифаря, 13 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_10 , від якого отримав грошові кошти в сумі 4000 доларів США, на виконання злочинного плану, після чого посадивши останнього до автомобіля «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_1 , привіз його в Київську область, с.С.Борщагівка, вул. Сімона, 55, з метою очікування дня незаконного перетину державного кордону.

22.10.2021 ОСОБА_7 був затриманий прикордонною службою України в Закарпатській області під час спроби перетину державного кордону в обхід контрольно-пропускних пунктів.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового слідства, на момент обрання запобіжного заходу, встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 2, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважати так дають наступні обставини: ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину; відсутність у ОСОБА_14 постійного місця проживання, офіційної роботи та законного достатнього джерела доходів; відсутність у ОСОБА_14 міцних соціальних та родинних зв`язків, а також факт того, що останній у місті Києві не зареєстрований та його нічого не зможе утримати від спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду у випадку звільнення з під варти.

Крім того, від явки до слідчого відділу ОСОБА_7 ухиляється, вжитими заходами його фактичне місцезнаходження встановити не виявилось можливим, тому 28.12.2021 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Крім того, слідчим відділом направлено запит до головного центру по обробці спеціальної інформації адміністрації Державної прикордонної служби України, в результаті якого встановлено, що ОСОБА_7 , 24.12.2021 перетнув державний кордон у пункту пропуску «Бориспіль-Д в напрямку Київ-Дубай, після чого на територію України не повертався.

29.01.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник заперечував стосовно задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора та захисника, та дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Положеннями ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що 27.10.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про кримінальне правопорушення від 02.03.2021, рапортом про виявлення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2021 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що 24.12.2021 о 14:06 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав з України у напрямку Київ-Дубай.

Згідно листа від 24..01.2024 Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, 24.12.2021 ОСОБА_7 залишив межі України через «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за маршрутом Київ-Дубай та за даними ІАС «АРКАН» по теперішній час на територію держави не повертався.

Постановою слідчого від 29.01.2024, оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, сімейний стан, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого оголошено підозру, сукупність установлених даних про особу підозрюваного є підстави вважати, що існують наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, розглядаючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає його доведеним з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , яка обумовила оголошення його у міжнародний розшук.

Також існує ризик вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджуються тим, що на даному етапі досудового розслідування не встановленні всі епізоди злочинної діяльності та не встановленні всі можливі співучасники.

Наявність ризику впливу на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні зі сторони підозрюваного обґрунтовується тим, що останній має реальну можливість здійснювати вплив на таких осіб, зокрема, шляхом вмовлянь, підкупу, з метою надання ними завідомо неправдивих показів, задля уникнення кримінальної відповідальності, зміни ними викривальних по відношенню до підозрюваного показів чи відмови від них.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів, постійного джерела доходів не має, слідчий суддя вважає, що існує ризик вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, при вирішенні клопотання слідчим суддею встановлені ризики, що передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Згідно аб. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Ч. 4 ст. 197 КПК України передбачено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Враховуючи викладене, а також те, що стороною обвинувачення, окрім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук шляхом винесення відповідної постанови 29.01.2024, слідчий суддя вважає, що є підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання за відсутності підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1