Справа № 301/3193/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/599/23, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2023 року, задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0000294, відомості про кримінальне правопорушення в якому 13 червня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Іршавського районного суду від 21.07.2023 року за ч.1 ст. 129, ст. 356 КК України із застосуванням ст.70 цього ж Кодексу до покарання у виді обмеження волі строком на два роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Цією ухвалою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 39 днів, тобто до 05 грудня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) грн.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладені такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відвідувати розважальні заклади; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

З матеріалів клопотання убачається, що 25 жовтня 2023 року, до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.307 КК України - незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, та за ч.2 ст.307 КК України - незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене повторно, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Слідчий у клопотанні також зазначає, що обраний ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду від 06.09.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 02.11.2023 до 17:47 год, із визначенням застави в розмірі 187880 грн, необхідно продовжити. В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на те, що під час досудового розслідування здобуті докази, які підтверджують обґрунтованість підозри та встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи у тому числі те, що на даний час підозрюваний не одружений, не працюючий, раніше судимий, вчинив новий злочин під час іспитового строку; при цьому наявний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 також може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Слідчий у клопотанні також вказує на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, встановлюються всі обставини скоєння кримінального правопорушення, у тому числі, походження психотропної речовини, імовірних спільників злочину та можливих свідків, а тому підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, вказані злочини вчинив у місті, посеред дня на вулиці, тобто особливо не приховував вчинення злочинів, що дає підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні також вказується на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , починаючи з 2004 року систематично вчиняв різного виду злочини, відбув покарання у виді позбавлення волі, не став на шлях виправлення, а продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, тобто є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчинити й інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Окрім цього слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду. Також звертає увагу на те, що у зв`язку із необхідністю проведення низки слідчих дій 24 жовтня 2023 року винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до 05 грудня 2023 року. З огляду на наведене, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, а саме до 05 грудня 2023 року та визначити заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Слідчий суддя також дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий, підтверджені належними та достатніми доказами. Так, слідчим доведено існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду ; наявні підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні; вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_5 підозрюється, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Приймаючи рішення слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив нові умисні тяжкі злочини під час іспитового строку, встановленого йому за вироком Іршавського районного суду від 21.07.2023, починаючи з 2004 року ОСОБА_5 неодноразово (сім раз) притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, у тому числі, тяжких злочинів, які скоював, у тому числі, під час відбування умовного покарання, відбував покарання в місцях позбавлення волі, протягом 2023 року ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно свої співмешканки ОСОБА_8 огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та поведінку свою не виправив, на шлях виправлення не став, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя також дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення дотримання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в частині визначення ОСОБА_5 застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів, не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не надано доказів того, що застава, у раніше визначеному розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. Стверджує, що ризики, на які слідчий посилається у клопотанні, не підтверджені доказами, оскільки у клопотанні відсутні будь-які відомості про те, яким чином підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на свідків, при цьому не вказано, у який спосіб ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. Вважає, що вказані слідчим у клопотанні ризики не є конкретними та не підтверджені жодними доказами. Окремо звертає увагу на те, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, у нього цивільна дружина, на його утриманні неповнолітні діти, які є його рідними дітьми, хоча і не зареєстровані за ним. При цьому також зазначає, що характеристика надана Іршавською міською радою не містить скарг та нарікань на поведінку підозрюваного; вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є непосильним для його підзахисного, оскільки ОСОБА_5 до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою працював неофіційно на підробітках на будівництві, тому наразі його матеріальний стан є незадовільним. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, й обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід та зменшити розмір застави з урахуванням майнового стану підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного і стороною захисту не заявлено клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді судового провадження, а тому його явка не визнана обов`язковою і апеляційним судом не вирішувалось питання про його доставку в судове засідання; адвокат ОСОБА_6 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), а саме: рапортом про злочин, який готується від 12.06.2023; рапортом про підібрання особи - покупця від 24.07.2023; висновком експерта від 01.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.07.2023; рапортом про затримання ОСОБА_5 від 04.09.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 від 04.09.2023; рапортом чергового про затримання ОСОБА_5 від 04.09.2023; протоколом огляду покупця від 24.08.2023; протоколом огляду грошових коштів від 24.08.2023; протоколом вручення спеціальних технічних засобів від 24.08.2023; протоколом передачі (помічених) грошових коштів від 24.08.2023; протоколом за результатами проведення оперативної закупки від 24.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.09.2023; висновком експерта від 12.09.2023, на підставі яких 05.09.2023 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_5 діяння підпадають під ознаки передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Також колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показів чи відмови від дачі таких; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження тих, у яких підозрюється. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та фактичні обставини, за яких такі скоєно, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна), та даними про особу підозрюваного (непрацюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий та притягувався до адміністративної відповідальності, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, встановленого йому вироком суду), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями про обставини кримінальних правопорушень, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити ті, у вчиненні яких підозрюється.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, колегія суддів відхиляє.

Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що вказані у клопотанні слідчої ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені жодними належними доказами. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сторона захисту не посилається на те, які саме надані нею докази, безумовно свідчать про те, що визнані доведеними передбачені ст. 177 КПК України ризики відпали або істотно зменшились.

Як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, у нього цивільна дружина, на його утриманні неповнолітні діти, які є його рідними дітьми, хоча і не зареєстровані за ним, а характеристика, надана Іршавсьвою міською радою, не містить скарг та нарікань на поведінку підозрюваного.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи зменшилися.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах судового провадження відсутні і стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 таких захворювань, які унеможливлюють тримання його під вартою.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням того, що строк досудового розслідування постановою керівника Хустської окружної прокуратури продовжено до 05.12.23, а також із урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 саме у межах строку досудового розслідування - до 05.12.2023 включно.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, характер та спосіб їх вчинення, негативні наслідки для суспільства від злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу обґрунтовано визначив розмір застави 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який був визначений при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу, і який на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора в частині визначення ОСОБА_5 застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень та покарання, яке може бути призначено за їх вчинення, обставини їх скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і буде достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є непосильним для його підозрюваного, оскільки ОСОБА_5 до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою працював неофіційно на підробітках на будівництві, тому наразі його матеріальний стан є незадовільним, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні і такі, що не впливають на визначений слідчим суддею розмір застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати ті, у вчиненні яких підозрюється, однак, обставини, за яких ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі і дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або визначений слідчим суддею розмір застави.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування частково, продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у межах строку досудового розслідування із визначенням раніше встановленого розміру застави, та відмовив у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , про зменшення підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказується.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання у кримінальному провадженні №0000294, відомості про кримінальне правопорушення в якому 13 червня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_5 строком на 39 днів, тобто до 05 грудня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) грн, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: