Справа215/5622/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0000756 від 25.09.2023, щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;

29/908, ра

- 11.10.2023 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням від відбування покарання на 1 рік.

за ч.4 ст.185 КК України

Учасники кримінального процесу:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше не судимим, однак відносно якого у Тернівському районному суді м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження № 0000514 від 12.07.2023 за ознаками правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в період дії воєнного стану, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" після повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 № 2102-IX та продовжено строк дії воєнного стану в Україні Законом «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності за наступних обставин.

Так, 27.08.2023, точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , направлявся з місця свого мешкання, а саме з квартири АДРЕСА_2 , у напрямку 17 кварталу та проходячи повз дороги, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. С. Колачевського, 124 на землі знайшов банківську карту, синього кольору АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 випущену на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час та місці, у ОСОБА_6 ,виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які були на рахунку вищевказаної банківської карти.

З метою реалізації свого прямого умислу ОСОБА_3 , маючи у своєму розпорядженні, банківську карту для виплат банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , 28.08.2023 о 08:06 год. прийшов до приміщення магазину «Альянс», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. С. Колачевського, 144, та усвідомлюючи, що потерпілий не може спостерігати за його злочинними діями, а також приховуючи свій прямий умисел від сторонніх осіб, видаючи вказану карту за власну, діючи таємно, умисно, шляхом безготівкового розрахунку за продукти харчування, за допомогою вказаної карти, здійснив платіж у сумі 60,50 гривень, тим самим незаконно заволодів грошовими коштами, які належать потерпілому ОСОБА_5 , та спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , о 08:07 год. 28.08.2023 знаходячись у приміщенні вищевказаного магазину, аналогічним шляхом здійснив безготівковий розрахунок за допомогою даної банківської картки на суму 16.00 гривень, тим самим незаконно заволодів грошовими коштами, які належать потерпілому ОСОБА_5 , та спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.

Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 ,о 08:37 год. 28.08.2023, усвідомлюючи безперешкодний доступ до грошових коштів, які належать ОСОБА_5 , повторно направився до приміщення магазину «Альянс», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. С. Колачевського, 144, та шляхом безготівкового розрахунку за продукти харчування, за допомогою вказаної карти, здійснив платіж у сумі 188,00 гривень, та о 08:38 28.08.2023 у сумі 55,50 гривень, тим самим незаконно заволодів грошовими коштами, які належать потерпілому ОСОБА_5 , та спричинив останньому матеріальних збитків на вказані суми.

Таким чином, ОСОБА_3 , незаконно заволодів грошовими коштами, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 320 гривень.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю, пояснив, що точної дати не пам`ятає, восени 2023 року, проходячи по дорозі на землі знайшов банківську карту, після чого, за допомогою вказаної карти, здійснив платіж в магазині, придбавши продукти харчування. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час, місце проведення судового засіжідання повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами вчинених ним діянь, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, судом установлено винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином. Обставинами, які, згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнається щире каяття. Обставин що обтяжують покарання не виявлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 характеризується посередньо, не перебуває під наглядом лікаря психіатра, утриманців не має, офіційно не працевлаштований.

Відповідно до вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2023, ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185 КК України. Тобто, кримінальне правопорушення, по якому суд ухвалює вирок, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, тому при призначенні строку покарання слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.

На думку суду, обставини вчинення злочину обвинуваченим, а також тяжкість наслідків, що настали, матеріали провадження та покази обвинуваченого у суді свідчать, що його дії були спрямовані на ініціативну допомогу у встановленні істини у даному провадженні та мали ознаки критичної оцінки своєї протиправної поведінки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «… Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання, суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, застосовуючи положення ст.69 КК України ч. 4 ст. 70 ст.75 КК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному проваджені стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів і наданих до суду документів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України ОСОБА_3 від покарання звільнити з випробувальним терміном один рік, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання призначеного за даним вироком, покаранням призначеного вироком Терніввського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України від 11 жовтня 2023 року, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України ОСОБА_3 від покарання звільнити з випробувальним терміном один рік, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Речові докази:

- три оптичних диски з відеозаписом слідчих дій, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

Суддя: