Справа № 191/4319/23
Провадження № 1-в/191/328/23
У Х В А Л А

іменем України

30 листопада 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтне клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду з вищевказаним клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що не працевлаштований на підприємстві установи, так як не має паспорта та за станом здоров`я.

Представник адміністрації ДУ «СВК №94» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання засудженого та зазначив, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_5 прибув до Синельниківської ВК-94 22.07.2020 року. Раніше судимий 6 разів. У цій справі засуджений : 08.04.2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку : 19.02.2020 року, кінець строку : 19.02.2024 року. За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо, на теперішній час не працевлаштований, бажання бути працевлаштованим не виказує. На даний час не допускає порушень встановленого порядку покарання, має 1 стягнення та 2 заохочення, які надавалися йому за залучення до робіт з благоустрою. У взаємовідносинах з засудженими не конфліктний, на критику реагує завжди правильно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи не завжди ставиться відповідально. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Приймати участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не бажає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Участі у роботі самодіяльних організацій не бере. На профілактичному обліку, як особа схильна до членоушкодження або самогубства та до скоєння втечі не перебуває.. відповідно до оцінки от зиків вчинення повторного кримінального правопорушення ризик оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Згідно довідки за особовою справою № 153-Д-20 на засудженого ОСОБА_5 , невідбута частина строку покарання станом на 30.12.2023 року становить 2 місяці 19 днів.

Також зазначено, що підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 19.10.2022 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.10.2022 року відмовлено, як особі яка не довела своє виправлення.

Відповідно довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_5 має два заохочення за примірну поведінку та сумлінне ставлення до роботи з благоустрою установи. Має одне стягнення за виявлення та вилучення мобільного телефону.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» знаходиться з 22.07.2020 року, на даний час відбув 2/3 частини строку покарання, не працевлаштований.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно ст.9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання своїх обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

Вивчивши відомості про особу засудженого, який характеризується посередньо, 19.10.2022 року адміністративною комісією установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, як особі яка не довела свого виправлення. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що засуджений за весь час відбування покарання не приймав участі у програмі диференційного виховного впливу, у виховних заходах, не виявляв бажання до праці.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що засуджений не довів свого виправлення.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 слід відмовити..

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же час та в тому ж порядку з моменту вручення йому даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 04.12.2023 року.

Суддя ОСОБА_1