У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. українця, уродженця АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого, одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000726, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 жовтня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, підшукав двох осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», яким запропонував в незаконний спосіб перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.

ОСОБА_4 , діючи умисно, починаючи із вересня 2023 року, став підшукувати осіб, які мали на меті в незаконний спосіб перетнути державний кордон України. Так, на пропозицію останнього погодився громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 , який за вказівками від ОСОБА_4 , який на початку жовтня 2023 року приїхав до м. Ужгород для подальшого свого незаконного переправлення через державний кордон України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_4 , який за вказівками ОСОБА_4 , 24 вересня 2023 року прибув до м. Ужгород для свого подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

Так, ОСОБА_4 , на виконання свого задуманого злочинного плану, який полягав в незаконному переправленні осіб призовного віку 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», в різний невстановлений досудовим розслідування точний час на протязі часу вересень-жовтень 2023 року та за допомогою інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб та транспортних засобів, організував на території Закарпатської області зведення двох осіб, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в одному місці в готелі «Європа», який знаходиться у с. Соломоново, вул Головна, № 89, задля їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску.

В подальшому, 03.10.2023, близько 14 години 00 хвилин невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа під`їхала на автомобілі марки «Opel» моделі «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 до готелю «Європа», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та наказала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виходити із готелю та розміститись в салоні вказаного автомобіля. Останні у свою чергу виконали вказівки невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи.

В подальшому, коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходились в салоні автомобіля, то невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа на автомобілі марки «Opel» моделі «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 відвезла їх до населеного пункту Соловка, Закарпатської області, де вони разом перетнули залізничний переїзд, потім поїхали по асфальтованій дорозі та наприкінці вже по ґрунтовій. Доїхавши до місця висадки, невстановлена особа-водій зупинилась неподалік кладовища, біля автобусної зупинки та наказала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виходити із автомобіля.

Вийшовши із автомобіля, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 побачили двох невідомих їм осіб, які були одягнені в чорний одяг, одним із яких був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відразу став їм показувати напрямок руху до лісистої місцевості.

В подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та інша невстановлена досудовим розслідуванням особа-провідник, рухаючись лісистою місцевістю, не зуміли повністю перетнути загороджувальний паркан, оскільки 03.10.2023, о 22 годині 55 хвилин за координатами «Google Maps» - 48.3548176, 22.3088296, були виявлені та затримані працівниками прикордонної служби на напрямку НОМЕР_2 прикордонного знаку (Угорщина). Інша невстановлена досудовим розслідуванням особа-провідник вдалась до втечі.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України сприянню їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів вчиненому щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

03 жовтня 2023 року ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

04 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення; показами свідка ОСОБА_7 від 04.10.2023; показами свідка ОСОБА_8 від 04.10.2023; протоколам пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.10.2023; протоколом огляду місця події від 03.10.2023; протоколом затримання особи ОСОБА_4 - підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 03.10.2023; показами підозрюваного ОСОБА_4 від 04.10.2023.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. При цьому, аналіз обставин кримінального правопорушення свідчить про байдуже ставлення підозрюваного до законних вимог працівників правоохоронних органів. Враховуючи викладене, на думку сторони обвинувачення наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку засудження за злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, варто зазначити та врахувати факт, що ОСОБА_4 офіційно проживає у прикордонному районі, обізнаний у методах організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а тому в будь-який момент з легкістю може покинути межі України та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ним показань на його користь, оскільки підозрюваному добре відомо їх контактні мобільні телефони та будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до свідків, а також інших свідків, які на даний час не встановлені, однак здійснюються всі необхідні заходи з метою їх встановлення, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, свідки не зможуть почувати себе у безпеці у випадку якщо знатимуть, що ОСОБА_4 перебуває на волі.

Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ст.177 КПК України). Одночасно він чинив злочин у сфері недоторканності державних кордонів, отже є підстави вважати, що в підозрюваного ОСОБА_4 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного просить застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання та просила обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а ніж тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000726, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 04.10.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимий.

Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення; показами свідка ОСОБА_7 від 04.10.2023; показами свідка ОСОБА_8 від 04.10.2023; протоколам пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.10.2023; протоколом огляду місця події від 03.10.2023; протоколом затримання особи ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 03.10.2023; показами підозрюваного ОСОБА_4 від 04.10.2023.

Слідчий суддя також враховує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, слідчий суддя бере до уваги й ті обставини, що підозрюваний перебуваючи на волі може незаконно вливати на свідків та інших на даний час не встановлених осіб у даному кримінальному провадженні.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_9 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити спроби незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

На думку слідчого судді, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 .

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання сторони обвинувачення, оскільки прокурором в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_4 на свободу, а тому доводи захисника стосовно недоведеності неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слід визнати непереконливими.

Крім того, наявність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 зокрема, тяжкістю вчиненого злочину та покаранням що загрожує йому.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень 00 коп.) грн., оскільки, на думку слідчого судді саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та не порушує права підозрюваного.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. українця, уродженця АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого, одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 03 жовтня 2023 року з 22 год. 55 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 01 грудня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків два місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1