ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне кримінальне провадження №0004126 від 01 листопада 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, працюючого у Пат «Еско Рівне», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, в період часу з 28.02.2020 року по 13.08.2020 року, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняв відносно неї психологічне домашнє насильство, що призвело до її психологічних страждань та підтверджується притягненням останнього 28.02.2020 р., 27.03.2020 р., 13.08.2020 р. Рівненським міським судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУПАП.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до відповідальності на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об?єднанні спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства. Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи та продовжуючи свої умисні протиправні дії, діючи систематично, маючи умисел на заподіяння шкоди психічному здоров?ю ОСОБА_7 , яка є його колишньою дружиною, 31.10.2020 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи в будинку за місцем спільного проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно неї психологічне насильство, яке виразилось у насміханні та приниженні останньої, що викликало у потерпілої психологічні страждання, спричинили її емоційну невпевненість, чим завдав шкоди її психологічному здоров?ю, а також економічне насильство, яке виразилось в умисному позбавленні можливості користування житлом, що призвело до погіршення якості життя ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, та показав, що 28.02.2020 р., 27.03.2020 р., та 13.02.2020 р., його було притягнуто до відповідальності за ст. 173-2 КУ ПАП помилково. Крім того, вказав, що 31.10.2020 року перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 не вчиняв ніякого правопорушення. Предметом суперечок ОСОБА_5 з колишньою дружиною було його спадкове майно по АДРЕСА_1 . Вказав, що потерпіла вважала, що вона теж мала право на його спадкове майно. Так, 14 травня 2020 року потерпілою подано позовну заяву до Рівненського міського суду Рівненської області, про визнання прав на користування житловим приміщенням та спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги спадкування. ОСОБА_5 вказав, що коли велися судові розгляди цивільної справи вона, як спосіб захисту, обрала тактику, яка полягала у придумуванні та у створювані конфліктних ситуацій, за якими його притягували до адміністративної відповідальності і таким чином втілювала свою мету щодо заволодіння спадковим майном, щоб проживати в будинку та безпідставно звинувачувати ОСОБА_5 у психологічному та економічному насильстві.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що з 26.01.1991 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом спільного проживання останній існував за кошти потерпілої, крім того, разом із подружжям проживав хворий батько ОСОБА_5 , догляд за яким здійснювала потерпіла своїм коштом. У 2017 році у ОСОБА_5 погіршився стан здоров`я, видалили пухлину. Догляд за ним здійснювала також ОСОБА_7 . Приблизно з 2017 року відносини у сім`ї погіршилися. ОСОБА_5 почав поводити себе зухвало, постійно ображав потерпілу, принижував її, створював нестерпні умови для проживання у будинку, виніс усю сантехніку з будинку, з метою перешкодити потерпілій примати душ, вмиватися, здійснював відеофіксацію на мобільний телефон як остання переодягається та миється, забирав консервацію із кухні, продукти харчування, чим перешкоджав у приготуванні їжі. Внаслідок таких дій з боку чоловіка, потерпіла змушена була харчуватися на роботі, що підтверджують її подруги, просити подруг та рідних ОСОБА_5 прихистити її на ніч, оскільки у будинку не було ні опалення, ні води (у зимовий період також), неодноразово підіймав руку на неї.

31.10.2020 року ОСОБА_7 повернулася з роботи та почула запах фарби у приміщенні будинку, запах фарби був дуже їдкий, що унеможливлювало перебування останньої у будинку, однак, відчити вікно ОСОБА_5 забороняв. Крім того, чоловік виніс ванну, умивальник, унітаз з квартири, щоб позбавити останню ними користуватися. Здійснював відеозйомку навіть коли потерпіла це забороняла та зачиняла двері. Після таких дій потерпіла викликала поліцію. Зверталася до лікаря з приводу свого психологічного стану.

Свідок ОСОБА_8 показала, що знайома з потерпілою з 2020 року, за цей час потерпіла розповідала, що чоловік не дає їй можливості жити у будинку, показувала відеозаписи з будинку, де по всьому будинку були розміщені камери відеоспостереження. Також, одного разу ОСОБА_7 ночувала у свідка, так як чоловік виганяв її з будинку. Також, бачила на тілі потерпілої синець, остання пояснила, що це чоловік вдарив її. Після 2020 року потерпіла весь час була засмучена, її психологічний стан можна було описати як «розбита».

Допитаний у якості свідка дільничний інспектор поліції ОСОБА_9 показав, що подружжя ОСОБА_10 знає тривалий час, зазначає, що дружина ОСОБА_7 неодноразово скаржиться на свого чоловіка ОСОБА_5 , що останній не дає їй жити, виганяє з будинку, створює нестерпні умови проживання у будинку (вимикає електроенергію, воду) з тим, щоб остання залишила його. Крім того, ОСОБА_5 перебуває на обліку як домашній насильник.

Допитана у якості свідка ОСОБА_11 пояснила наступне, що з осені 2019 року ОСОБА_12 постійно стурбована та засмучена, часто плаче, має поганий настрій. ОСОБА_11 почала розпитувати: «що сталося?», остання пояснила, що це через негаразди дома. Розповіла, що стосунки з чоловіком погіршилися, ОСОБА_5 часто говорить про розлучення, звинувачує її у зрадах. Ще до розлучення ОСОБА_13 чинив на ОСОБА_14 психологічний тиск, виганяв з будинку, незважаючи, що вони все життя прожили разом у будинку, також, ОСОБА_14 доглядала його хворого батька. ОСОБА_5 фактично позбавляв її можливості проживати у будинку: демонтував розетки, частину системи світлопостачання та водовідведення, через це ОСОБА_14 харчувалася та милася на роботі. Сам ОСОБА_13 переїхав жити в літню кухню, де були умови для проживання, забрав побутову техніку, консервацію. Потерпіла неодноразово викликала поліцію з приводу незаконних дій чоловіка.

Допитана у якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що перебуває у дружніх відносинах з потерпілою. Три роки тому їй зателефонувала потерпіла та повідомила, що її чоловік виганяє з дому, повідключав електроенергію, воду, не пускає в хату, забрав їжу. Також, розповідала, що ОСОБА_5 її постійно ображав, принижував, забороняв користуватися побутовою технікою, така поведінка чоловіка була систематичною, морально ОСОБА_14 була дуже засмученою.

Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими в суді:

-витягом з ЄРДР за №0004126 від 01.11.2020 (а.с.2);

-формою виводу АРМ ( а.с.3);

-заявою потерпілої ОСОБА_7 на дії ОСОБА_5 від 31.10.2020 (а.с.4);

-повідомленням про прийняття і реєстрацію заяви (а.с.6);

-копією позовної заяви про розірвання шлюбу (а.с.25-26);

-протоколом огляду відеозапису диска, наданого потерпілою ОСОБА_7 (а.с.42-44);

-протоколом огляду відеозапису, в якому зафіксовано як ОСОБА_5 робить відеозапис потерпілої та чути її голос щодо заперечення проти запису;

-постановою про визнання диска, наданого потерпілою, речовим доказом (а.с.45-46);

-постановами про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУАП від 13.08.2020, 27.03.2020, 28.02.2020 (а.с.71-73);

-витягом з Інформаційного порталу НПУ в Рівненській області відносно ОСОБА_5 , де зазначено, що останній притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.79-80);

-копією термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_5 від 31.10.2020 року, винесеного відносно постраждалої особи ОСОБА_7 та терміновим приписом від 24.01.2020 року та формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_5 ( а.с.82-90);

-постановою Рівненського апеляційного суду від 15.01.2021 року, якою залишено без змін постанову Рівненського міського суду від 27.03.2020 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-1 КУАП (а.с. 94-95);

-рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.04.2021, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування термінового припису від 31.10.2020 відмовлено повністю (а.с. 97-99);

-копією заяви від 09.03.2020 про видачу обмежувального припису, адресованого Рівненському міському суду (а.с.107-110);

-заявою ОСОБА_7 від 09.08.2021 про долучення відеозапису та фотознімків з фіксацією вчинення домашнього насильства ОСОБА_5 ( а.с.123-127);

-заявою потерпілої про долучення копії довідки про відвідування психолога та копією довідки (а.с. 128-129);

-клопотанням про огляд приміщення від 19.08.2021 (а.с.130-131);

-ухвалою Рівненського міського суду від 19.08.2021, якою надано дозвіл на огляд будинку, в якому проживає обвинувачений та потерпіла ( а.с.132);

-протоколом огляду місця події від 23.08.2021, в якому зафіксована обстановка в будинку та фототаблицею до нього ( а.с.133-144).

За таких обставин, суд визнає показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дані, які містять докази, надані обвинуваченням - належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність - такою, що з усією достатністю доводить вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства, тобто, умисного систематичного вчинення психологічного та економічного насильства щодо ОСОБА_7 , з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчиняв домашнє насильство відносно потерпілої ОСОБА_7 , а тому суд кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами статей 50 та 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд рахує, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 124 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 у виді арешту обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.

Речовий доказ диск із відеозаписами, наданий потерпілою ОСОБА_7 , зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апецяційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА