Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7984/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.08.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб прокуратури Житомирської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, відповідно до його повідомлення від 15.08.2023.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та прийняти нове рішення, яким зобов`язати уповноважених службових осіб прокуратури Житомирської області у відповідності до ст.214 КПК України внести до ЄРДР відомості про вчинення прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що мають ознаки злочинів, передбачених ст.ст.364, 366, 367 КК України, згідно його повідомлення від 15.08.2023. При цьому, зазначає, що у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 15.08.2023, детально описані факти, які на його думку (як потерпілого у кримінальних провадженнях №№ 0000042 та 0000063) є кримінальним правопорушенням вчиненим прокурором ОСОБА_7 . Наголошує, що перевірити факти викладені ним у повідомленні від 15.08.2023, можливо лише після внесення відповідних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування у формі попереднього слідства, з підстав вчинення службовою особою прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Вважає помилковим твердження слідчого судді про його втручання у діяльність прокурора та незгоди з процесуальними рішеннями самостійного у своїй процесуальній діяльності прокурора ОСОБА_8 . Наголошує, що слідчому судді не надано переконливих доказів про те, що у кримінальному провадженні №0000042 були проведені всі необхідні слідчі дії на забезпечення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а тому проведене досудове розслідування не можна вважати повним, всебічним та ретельним. Вважає, що клопотання прокурора про необхідність закриття кримінального провадження з підстави не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, є не обґрунтованим та суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження.

До початку розгляду провадження по суті, на електронну адресу Житомирського апеляційного суду надійшло письмове клопотання ОСОБА_5 , про розгляд провадження без його участі, з правовою позицією в підтримку його апеляційних вимог. В свою чергу, прокурором відділу Житомирської прокуратури ОСОБА_9 заявлено письмове клопотання про судовий розгляд у письмовому провадженні, з позицією про безпідставність апеляційних вимог скаржника. У зв`язку з цим, на підставі ст.406 КПК України, апеляційна скарга підлягає розгляду в письмовому апеляційному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_5 було дотримано.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч.2 ст.214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження №296/7984/23, 18.08.2023 ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до Корольовського районного суду м.Житомира відносно зобов`язання уповноважених службових осіб прокуратури Житомирської області у відповідності до ст.214 КПК внести до ЄРДР відомості про вчинення прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що мають ознаки злочинів, передбачених ст.ст.364, 366, 367 КК України згідно повідомлення від 15.08.2023. В обґрунтування зазначив, що 15.08.2023 він направив на електронну адресу прокуратури Житомирської області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.364, 366, 367 КК України, оскільки відомості за його повідомленням не внесені до ЄРДР, він звернувся до суду з скаргою від 18.08.2023 у порядку ст.303 КПК України (а.п.1-20).

За результатами судового розгляду цієї заяви, слідчим суддею встановлено, що фактично заява ОСОБА_5 від 15.08.2023 (т.1 а.п.8-15) про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю є незгодою останнього із процесуальними рішеннями та діями прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , прийнятих у межах наданих прокурору дискреційних повноважень в межах кримінальних проваджень №0000042 та №0000063.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки дійсно із змісту заяви ОСОБА_5 від 15.08.2023 (т.1 а.п.8-15) вбачається, що, на суб`єктивне переконання заявника, прокурором ОСОБА_6 вчинено кримінально карані діяння в межах наданих прокурору дискреційних повноважень у кримінальних проваджень №0000042 та №0000063.

Тобто, в даному випадку, вище зазначена заява ОСОБА_5 фактично не є повідомленням про злочини, а містить виключно інформацію, пов`язану із здійсненням досудового розслідування кримінальних проваджень №0000042 та №0000063, за відсутності встановлених конкретних даних про вчинення вказаною особою кримінальних правопорушень.

При цьому, в ході судового розгляду скарги слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили, що повідомлення заявника ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення містить передбачені ч.5 ст.214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених чинним Кримінальним кодексом України.

Погоджується з таким висновком слідчого судді і суд апеляційної інстанції, оскільки, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення, вона не містить жодних фактичних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в повідомленні особами кримінально-караного діяння, як і не містить жодних доказів на підтвердження такого, а тому наведене не може бути підставою для скасування рішення слідчого судді.

В зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання ОСОБА_5 на те, що в заяві ним послідовно зазначені обставини вчинення кримінальних правопорушень та наведено докази на підтвердження даного факту.

Істотних порушень вимог положень КПК України, які були б безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.08.2023, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб прокуратури Житомирської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, відповідно до його повідомлення від 15.08.2023, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :