ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3228/23 Номер провадження 11-кп/814/2694/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000521 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотань захисника, задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріччя Сокальського району Львівської області, українцю, громадянину України, із вищою освітою, військовослужбовцю, учаснику бойових дій, одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, обвинуваченому за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.01.2024.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу до Збройних Сил України, 04.11.2022, близько 11 год. 17 хв., перебуваючи на 319 кілометрі автодороги «Київ-Харків-Довжанський» у с. Циганське Полтавського району Полтавської області, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, умисно, використовуючи малозначний привід, а саме різке зменшення швидкості руху водієм автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , убив потерпілого, здійснивши один постріл з автомату «АК-74» № НОМЕР_2 у напрямку голови ОСОБА_10 .

Своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину.

Крім того, місцевий суд при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 взяв до уваги особу обвинуваченого, який одружений, до призову на військову службу не працював, не судимий, проживав до мобілізації з дружиною, дітьми, тестем та тещею, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем, не має місця проживання у м. Полтава. Також врахував характер обвинуваченого, його моральні якості, спосіб життя, поведінку під час розслідування кримінального правопорушення та стан здоров`я, який не перешкоджає застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги захисник мотивував, що місцевий суд під час попереднього судового засідання врахував доведеність винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», не проаналізував у сукупності, зазначені прокурором у клопотанні експертизи та не врахував, що ОСОБА_11 може не підлягати в майбутньому кримінальній відповідальності, оскільки з урахуванням висновку експертизи під час вчинення кримінального правопорушення він не міг усвідомлювати свої дії та не міг керувати ними, тому застосування запобіжних заходів не є виправданим на теперішній час.

Також прокурор не надав доказів на підтвердження того, що встановлені під час застосування запобіжного заходу ризики не зменшилися.

Зазначає, що ризик незаконного впливу свідків та потерпілу на теперішній час не існує, оскільки під час досудового розслідування було допитано усіх свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, проведено слідчі експерименти з їх участю з використанням відеозапису, які знаходяться у сторони обвинувачення.

Просить при ухваленні рішення взяти до уваги позитивну характеристику ОСОБА_9 , часткову компенсацію ним завданої кримінальним правопорушенням шкоди, наявність тяжких захворювань у обвинуваченого та членів його родини.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0000521 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі та довічне позбавлення волі, обґрунтовано звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому правопорушенні, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Крім того, місцевий суд при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 правомірно взяв до уваги особу обвинуваченого, який одружений, до призову на військову службу не працював, не судимий, проживав до мобілізації з дітьми, дружиною та її батьками, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем, не має місця проживання у м. Полтава. Також врахував характер обвинуваченого, його моральні якості, спосіб життя, поведінку під час розслідування кримінального правопорушення та стан здоров`я, який не перешкоджає застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №1122 від 21.11.2012 затверджено Порядок надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі, відповідно до якого зазначеним особам безперешкодно надається медична допомога у закладах охорони здоров`я відповідно до специфіки захворювання.

Також є непереконливими твердження захисника, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні чи суттєво зменшилися, у зв`язку з тим, що досудове розслідування закінчилося, наявні у справі свідки та потерпіла допитані та проведено всі необхідні слідчі дії, оскільки судовий розгляд не завершений та суд вправі допитувати учасників провадження повторно або додатково, досліджувати докази для об`єктивного встановлення фактичних обставин справи.

Щодо доводів сторони захисту про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 у стані неосудності, що підтверджується одним із висновків психіатричної експертизи, необхідно зазначити, що у справі №158/3106/18 від 04.12.19 Верховний Суд висловив позицію про те, що висновок експерта не має наперед встановленої сили для суду та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності, тому зазначений доказ повинен оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження захисника про наявність тяжких захворювань у членів родини ОСОБА_9 , його позитивну характеристику та часткове відшкодування обвинуваченим завданої кримінальним правопорушенням шкоди та не свідчать про зменшення ризиків, на які посилається суд першої інстанції.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 на теперішній час не зменшилися.

Крім того, відповідно до роз`яснень ВС №1/0/2-22 від 03 березня 2022 року, як відповідний ризик враховано запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисником доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2023 року, щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4