Провадження №1-кп/522/808/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

здійснивши судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003176 від 31 жовтня 2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АРК Крим, м. Алушта, українця за національністю, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, без реєстрації та фактичного місця проживання, раніше судимого:

30.11.2016 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 187 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 20.11.2019 року звільнився у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, п. 6 ч.2 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

31.10.2020 приблизно о 10:20 годин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Базарній в м. Одесі, де біля будинку №50 побачив відчинене кафе «Black milk coffe», в приміщенні якого самостійно перебувала співробітниця вказаного кафе ОСОБА_10 , та у останнього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та грошовими коштами, які знаходилися в приміщені вказаного кафе.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, та мету особистого незаконного збагачення, діючи умисно, ОСОБА_5 переконавшись в тому, що його дії можуть залишитись непоміченими для сторонніх осіб, зайшов до приміщення кафе «Black milk coffe», де почав вимагати від ОСОБА_10 видати йому грошові кошти з каси, та належний останній мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 7 в корпусі червоного кольору вартістю 2900,00 гривень, намагаючись при цьому заволодіти грошовими коштами простягаючи свої руки до каси, яка знаходилась за барною стійкою.

Відмовивши у видачі грошових коштів, мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 7, та прибираючи руки ОСОБА_5 від каси, ОСОБА_10 таким чином почала чинити йому фізичний опір, не давши змоги заволодіти грошовими коштами з каси. Далі, ОСОБА_5 відчуваючи на собі фізичний опір ОСОБА_10 , побачив в приміщенні кафе кухонний ніж, після чого з метою подолання її опору для подальшого заволодіння грошовими коштами з каси кафе «Black milk coffe» та мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi Note 7, ОСОБА_5 зайшов за барну стійку кафе де знаходилась ОСОБА_10 , яка продовжувала чинити фізичний опір намагаючись відштовхнути ОСОБА_5 від себе своїми руками та завадити йому схопити в руки кухонний ніж, який знаходився поряд з барною стійкою на столі біля умивальника.

Однак, не зважаючи на спроби ОСОБА_10 чинити опір, ОСОБА_5 схопив в праву руку кухонний ніж, який знаходився поряд на столі біля умивальника, після чого утримуючи його в правій руці, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення розбійного нападу, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, наблизився до ОСОБА_10 та здійснив напад на неї, почавши наносити їй удари в область грудної клітини кухонним ножом, а саме не менше двох, від яких остання відбилась руками в ході чинення фізичного опору. Після яких у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 з корисливих мотивів, в зв`язку з чим він схопив лівою рукою та утримуючи її за шию, повалив на підлогу, після чого, з метою доведення злочинного умислу направленого на умисне вбивство з корисливих мотивів, одразу наніс їй третє ножове поранення в область грудної клітини, спричинивши їй тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудей, яке проникає в праву плевральну порожнину з ушкодженням правої легені та аорти з крововиливом в праву плевральну порожнину, яке є небезпечним для життя і за цим критерієм згідно п. 2.1.1.а, 2.1.3.й, 2.1.3.о, 2.1.3.п «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Подолавши таким чином опір ОСОБА_10 , яка з отриманим ножовим пораненням залишалась лежати на підлозі, ОСОБА_5 в подальшому не маючи на те перешкод та не відчуваючи на собі будь якого опору з боку потерпілої, переслідуючи корисливий мотив, мав на намір заволодіти мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi Note 7 в корпусі червоного кольору вартістю 2 900,00 гривень, належним ОСОБА_10 , який знаходився під барною стійкою з ліва від каси, однак з причин що не залежали від його волі, останній був викритий випадковим свідком, у зв`язку з чим він злякався викриття у скоєному та припинив дії направлені на заволодіння мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi Note 7, та встиг заволодіти лише грошовими коштами з каси, яка була розташована за барною стойкою кафе простягнувши руку за грошовою купюрою номіналом 20,00 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 одразу заволодівши вказаними грошовими коштами, а саме купюрою номіналом 20,00 гривень, які належать ФОП « ОСОБА_11 », покинув приміщення вказаного кафе, та намагався втекти з місця скоєння кримінального правопорушення, але був затриманий сторонніми особами.

Від отриманого вищевказаного тілесного ушкодження в області життєво важливого органу грудної клітини аорти з крововиливом в праву плевральну порожнину ОСОБА_10 померла на місці скоєння кримінальних правопорушень від гострої крововтрати.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

ч.4 ст.187 КК України, а саме: розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

п.6 ч.2 ст.115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав частково, в частині кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України, зазначив, що обставини кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті, відповідають дійсності в частині вбивства. Обвинувачений зазначив, що декілька днів поспіль вживав алкогольні напої, на цій підставі мав галюцинації, в день вбивства також був в стані алкогольного сп`яніння. Він рухався в сторону ринку «Привоз», зайшов в кафе «Black milk coffe», з метою вжити алкогольні напої, продавець йому відмовила, почалася бійка. ОСОБА_5 взяв ніж та наніс їй декілька ударів. Потім вийшов на вулицю, наніс декілька ударів по автомобілях й був затриманий третіми особами. Як ОСОБА_5 зайшов в кафе, чи брав щось в приміщенні кафе, чи заволодів мобільним телефоном не пам`ятає. Цивільний позов не визнав в повному обсязі.

Захисник просив виправдати по ч. 4 ст. 187 КК України та призначити мінімальне покарання за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Потерпіла особа, ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд провадження за відсутності сторони. Представник потерпілої особи, адвокат ОСОБА_9 просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді довічного позбавлення волі, цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна за ч. 4 ст. 187 КК України та у вигляді позбавлення волі строком на 15 років із конфіскацією майна за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років із конфіскацією майна.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст.115 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів.

Судом вивчено та досліджено ряд доказів у кримінальному провадженні.

Протокол огляду місця події від 31.10.2020 р. за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, буд. 50, відповідно до якого вилучені на місці події: кофта темного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, бюстгальтер світлого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, кросівки та шкарпетки різнокольорові з трупа, труси червоного кольору з трупа, ланцюжок з жовтого металу з трупа, мобільний телефон «Xiaomi Redmi», карту пам`яті з відеокамери зовнішнього відеоспостереження розташовану в середині кафе на якій зафіксовано момент вбивства «TOSHIBA», змив речовини бурого кольору, шматок синтетичної тканини білого кольору з плямою речовини бурого кольору, чоловічий головний убір чорного кольору.

Протокол огляду місця події від 31.10.2020 р. за адресою м. Одеса, вул. Базарна, буд. 54, відповідно до якого вилучені на місці події: ніж кухонний, грошова купюра номіналом 20,00 грн. Додаток до протоколу огляду місця подій у вигляді DVD-диска ALERUS DVD-R 7/4 GB, на якому наявні відеозаписи з місця вчинення злочину з підтвердженням всіх фактів та обставин, викладених в обвинувальному акті.

Протокол №000496 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 31.10.2020 р., відповідно до якого зафіксована наявність алкогольного сп`яніння обвинуваченого.

Висновок експерта судово-медичної експертизи №2707/59 від 31.10.2020 р. про наявність саден та інших ушкоджень у ОСОБА_5 .

Висновок експерта судово-медичної експертизи №2526-3540/2020 від 17.11.2020 р. про дослідження трупу ОСОБА_10 , та виявлення проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудей з раною, ушкодження лівого краю середньої частки правої легені, передньої стінки навколосерцевої сумки, передньої стінки аорти; щодо прямого причинного зв`язку між смертю ОСОБА_10 , та колото-різаним поранення грудей з ушкодженням навколосерцевої сумки та аорти з крововиливом у праву плевральну порожнину.

Висновок судово-психіатричної експертизи №552 від 01.12.2020 р., відповідно до якого зроблений висновок про відсутність якісно порушеної свідомості, будь-яких хвилювань психотичного типу у ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, тому він був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 не страждає на хронічні психічні захворювання, недоумство або інший хворобний стан психіки.

Висновок судово-медичної експертизи №1161 від 09.11.2020 р., відповідно до якого зроблений висновок про віднесення групи крові ОСОБА_5 до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Висновок судово-медичної експертизи №1230 від 09.11.2020 р. щодо дослідження крові ОСОБА_10 на її джемпері.

Висновок судово-медичної експертизи №1179 від 09.11.2020 р. щодо дослідження крові на марлевому тампоні.

Висновок судово-медичної експертизи №512 від 03.11.2020 р. щодо дослідження бюсгалтера, який належав ОСОБА_10 , на можливість спричинення пошкодження клинком, наданого на експертизу ножа.

Висновок судово-медичної експертизи №511 від 03.11.2020 р. щодо дослідження джемперу, який належав ОСОБА_10 , на можливість спричинення пошкодження клинком, наданого на експертизу ножа.

Висновок судово-медичної експертизи №1206 від 06.11.2020 р. щодо дослідження крові на футболці ОСОБА_5 .

Висновок судово-медичної експертизи №1198 від 06.11.2020 р. щодо дослідження крові на джинсових брюках ОСОБА_5 .

Висновок судово-медичної експертизи №1170 від 09.11.2020 р. щодо дослідження крові на двох марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_5 .

Висновок судово-медичної експертизи №502 від 03.11.2020 р. щодо дослідження крові на кухонному ножі з суцільнолітим руків`ям з втсавками чорного кольору.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснила, що 31.10.2020 р. знаходилась біля кафе «Black milk coffe», вигулюючи свою собаку породи лабрадор. Почула крик в кафе, заглянула в приміщення та втрутилась до конфліку за запитанням «Що ви робите, я викличу поліцію?», обвинувачений подивився на ОСОБА_12 , відвернувся, вдарив дівчину-бармена ножом та почав виходити з кафе. Свідок почала голосити та кликати на допомогу, обвинувачений вийшов на вулицю та почав пробивати ножом автомобілі, які стояли поруч. Двоє чоловіків затримали обвинуваченого, у якого в одній руці був ніж, а в іншій купюра номіналом в 20,00 грн. Після цього свідок зайшла в кафе та побачила там мертву дівчину-бармена й була викликана поліція.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 .

Позицію обвинуваченого щодо невизнання вини в частині ч. 4 ст. 187 КК України (заволодівши грошовими коштами, а саме купюрою номіналом 20,00 гривень, які належать ФОП « ОСОБА_11 ») суд розцінює як захисну, яка має на меті уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, та є неправдивою.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами (ч. 4 ст. 187 КК України та ч.1 ст.152 КК України)), особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та те, що злочини було вчинено з прямим умислом та корисливим мотивом.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує те, що кримінальне правопорушення вчинене особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння (протокол огляду №000496 від 31.10.20); вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів; тяжкі наслідки, завдані злочином.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд зазначає про наявність повторності кримінальних правопорушень у обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.32 КК України. Повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України. Відповідно кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003176 від 31 жовтня 2020 р., ОСОБА_5 скоїв кримінальні злочини, передбачені ч.4 ст.187 та п. 6 ч.2 ст.115 КК України. 30.11.2016 р. Приморським районним судом м. Одеси ухвалено вирок, яким засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 187 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Суд зазначає про наявність рецидиву кримінальних правопорушень у обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.34 КК України. Рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Відповідно кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003176 від 31 жовтня 2020 р., ОСОБА_5 скоїв кримінальні злочини, передбачені ч.4 ст.187 та п. 6 ч.2 ст.115 КК України 30.11.2016 р. Приморським районним судом м. Одеси ухвалено вирок, яким засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 187 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, колегія суддів приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства та вважає доцільним призначити обвинуваченому відбування покарання у вигляді позбавлення волі. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання колегії суддів, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 , суд дійшов наступних висновків.

Так, потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, в розмірі 1 000 000 гривень. В обґрунтуванні заявленої позовної вимоги зазначено, що своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_5 спричинив тяжкі душевні страждання та моральні переживання потерпілій ОСОБА_8 , яка є матір`ю загиблої ОСОБА_13 . Також потерпіла в цивільному позові зазначає, що загибель доньки внесла негативні зміни в житті потерпілої ОСОБА_8 , які мають триваючий характер, потерпіла пережила емоційний стрес, що призвело до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін.

Обвинувачений не визнав заявлені позивачем (потерпілою) позовні вимоги, вважаючи їх необґрунтованими. Захисник та обвинувачений просив відмовити у задоволені позову.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та цивільного позову, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають частковому задоволенню виходячи з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).

Суд вважає, що заявлена потерпілою ОСОБА_8 позовна заява про стягнення обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

В позовній заяві та в судовому засіданні, в обґрунтування зазначеного розміру стягнення моральної шкоди, представник потерпілої особи зазначив, що обвинувачений завдав потерпілій моральної шкоди, яка виражається в тому, що загибель доньки внесла негативні зміни в житті потерпілої ОСОБА_8 , які мають триваючий характер, потерпіла пережила емоційний стрес, що призвело до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін.

Вказане є суб`єктивним припущенням потерпілої, що всупереч п.5 ч.3 ст.175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, не підтверджено доказами та визнається судом неспроможним.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, з огляду на фактичні обставини справи, характер, глибину моральних страждань та переживань потерпілої ОСОБА_8 , керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілій в розмірі 750 000,00 гривень та саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілої за переконанням суду є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілої і не буде становити надмірного тягаря для винного ОСОБА_5 .

При цьому, суд констатує, що потерпіла не виконала визначеного ЦПК України обов`язку щодо доведення стороною обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та не довела перед судом заявлений нею розмір моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування потерпілій понесеної нею моральної шкоди саме у такій сумі, суд виходить з того, що визначаючи розмір відшкодування, слід керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності та розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

Потерпілою не доведено суду заподіяння їй моральної шкоди саме у розмірі, заявленому у позові, а також такого матеріального стану відповідача, який би свідчив про його спроможність реально задовольнити вимоги потерпілої. Відтак, зазначений розмір задоволених судом позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілого, з іншого.

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129, 174 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

По відношенню до ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання:

-за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі, строком на 10 (десять) років із конфіскацією майна.

-за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі, строком на 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк позбавлення волі, рахувати з моменту ухвалення вироку.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання термін з дати його затримання з 31.10.2020 року (один день затримання по ст.208 КПК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст.72 КК України)).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати накладений Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2020 р. по справі «522/19216/20 (провадження №1-кс/522/14320/20) арешт на майно, вилучене 31.10.2020 р., а саме: кофту темного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, бюстгальтер світлого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, кросівки та шкарпетки різнокольорові з трупа, труси червоного кольору з трупа, ланцюжок з жовтого металу з трупа, мобільний телефон «Xiaomi Redmi», карту пам`яті з відеокамери зовнішнього відеоспостереження розташовану в середині кафе на якій зафіксовано момент вбивства «TOSHIBA», змив речовини бурого кольору, шматок синтетичної тканини білого кольору з плямою речовини бурого кольору, чоловічий головний убір чорного кольору, ніж кухонний, грошова купюра номіналом 20,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

кофта темного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, бюстгальтер світлого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з трупа, кросівки та шкарпетки різнокольорові з трупа, труси червоного кольору з трупа, змив речовини бурого кольору, шматок синтетичної тканини білого кольору з плямою речовини бурого кольору, чоловічий головний убір чорного кольору ніж кухонний, грошова купюра номіналом 20,00 грн. знищити,

ланцюжок з жовтого металу з трупа повернути потерпілій особі,

мобільний телефон «Xiaomi Redmi» вважати повернутим потерпілій особі,

карту пам`яті з відеокамери зовнішнього відеоспостереження розташовану в середині кафе, на якій зафіксовано момент вбивства «TOSHIBA» та DVD-диски ALERUS DVD-R 7.4 GB у кількості двох одиниць залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 750 000,00 грн. (сімсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2