Справа № 346/1555/23
Провадження № 1-в/346/355/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника військової частини ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 24.04.2023 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,-

в с т а н о в и в :

в поданні зазначено, що вищевказаний вирок суду набрав законної сили 25.05.2023 року. Згідно з ч.4 ст.76 КК України нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_5 в період дії іспитового строку покладено на командира військової частини. На виконання вказаного вироку ОСОБА_5 зобов`язаний був 25.052023 року прибути у військову частину НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби під контролем за його поведінкою з боку командира вказаної військової частини. Однак, ОСОБА_5 , будучи зобов`язаним і маючи реальну можливість виконати вказаний вирок суду, після набрання ним законної сили, з 25.05.2023 року по теперішній час (більше 4 місяців) до зазначеної військової частини (як уповноваженого органу з питань пробації) для подальшого проходження військової служби не прибув, не з`явився для реєстрації, не бажає ознайомлюватися з порядком та умовами нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, обов`язками, покладеними на нього судом, а також з наслідками у разі допущення порушень порядку відбування іспитового строку. Вказані дії свідчать про наявність умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та небажання стати на шлях виправлення, що є самостійною безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання, призначеного судом.

Тому командир вказаної військової частини, посилаючись на ч. 2 ст. 78 КК України, просить скасувати звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направити останнього для відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні представник військової частини зазначене подання підтримала та просить подання задовольнити, оскільки ОСОБА_5 після набранням вироком законної сили, маючи реальну можливість, не прибув до військової частини, до його місця проживання двічі прибували працівники Військової служби правопорядку та доводили до його відома необхідність виконання обов`язків, покладених судом, однак, він не виявив бажання прибути до військової частини. Інформацією щодо притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності представник не володіє.

ОСОБА_5 в судове засідання повторно не прибув, причини неявки суду не повідомив від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні вказане подання підтримав та просить це подання задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали, щодо долучені до подання, заслухавши пояснення представника військової частини та думку прокурора, які також не заперечили щодо розгляду подання у відсутності ОСОБА_5 , приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вищевказаним вироком Коломийського міськрайонного суду від 24.04.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Цим вироком на засудженого також покладено обов`язки, передбачені п.1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.52-53).

Судом також встановлено, що згідно з повідомленням Коломийського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 02.06.2023 року (Вх № 9948/23-Вх від 08.06.2023 року), відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили 25.05.2023 року, щодо ОСОБА_5 , засудженого згідно з вищевказаним вироком, одержаний та прийнятий до виконання (а.с. 60).

Відповідно до даних супровідного листа від 25.05.2023 року копію вказаного вироку також направлено командиру військової частини НОМЕР_1 (а.с. 56).

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Відповідно до правил ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням становища засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено особами, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Наведені у поданні командира військової частини факти не можуть свідчити про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку командиром військової частини не доведено.

Слід зазначити, що механізм здійснення контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням покладено на командирів (начальників) військових частин (органів військового управління, військових навчальних закладів, установ, організацій) та регулюється Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 року N337 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2020 р. за № 967/35250 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ вказаного Порядку поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) здійснюється в одноденний строк після отримання копії вироку суду, що набрав законної сили, засвідченого та скріпленого відповідною печаткою суду.

Згідно з п.4 розділу ІІ Порядку військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, вважається поставленим на облік з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Отже, військовослужбовець вважається поставленим на облік при наявності двох обставин: з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням (п.4 розділу 2 Порядку)

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 4 та пункту 5 розділу ІІ Порядку у день поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік командир (начальник) військової частини (установи) видає наказ, в якому зазначаються підстава і дата поставлення на облік такого військовослужбовця, а також, за потреби, заходи, що мають вживатися з метою здійснення контролю за його поведінкою та посадових осіб військової частини (установи), відповідальних за їх здійснення. Наказ командира (начальника) військової частини (установи) про поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) доводиться такому військовослужбовцю під підпис. На кожного військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, після поставлення на облік у військовій частині (установі) заводиться особова справа.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Порядку звільнений від відбування покарання з випробуванням, вважається таким, що систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративне стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, у разі, якщо протягом іспитового строку такий військовослужбовець вчинив три і більше адміністративних правопорушення, за які на нього накладено адміністративні стягнення.

Згідно з 10 розділу ІІІ цього Порядку у разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, умисно не виконує (неналежно виконує) обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, командир (начальник) військової частини (установи) письмово попереджає такого військовослужбовця про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 4 до цього Порядку.

Перед винесенням попередження військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, може надати пояснення, у яких зазначає обставини, що спричинили невиконання (неналежне виконання) покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та пояснення військовослужбовця (за наявності) долучаються до особової справи.

Згідно з пунктом 11 розділу III «Заходи контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням» вказаного Порядку у разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання.

До суду надсилається особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зазначаються дата і зміст порушень, яких він припустився, та заходи впливу щодо нього.

Як вбачається з матеріалів подання, командир військової частини звернувся до суду з цим поданням 19.10.2023 року, матеріали особової справи щодо ОСОБА_5 як військовослужбовця суду не надані, як і відомостей про існування наказу командира військової частини про постановлення на облік військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням у цій військовій частині та його доведення ОСОБА_5 як військовослужбовцю під підпис. Доказів, які свідчать про невиконання ОСОБА_5 , звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зміст порушень, яких він припустився, та заходи впливу щодо нього, застосування до нього письмового попередження, командиром військової частини не надано та матеріали подання таких не містять.

Отже, положення вищевказаного Порядку командиром військової частини не дотримані.

Таким чином, при оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання з підстав наведених вище допущених порушень норм зазначеного Порядку. Крім того, слід звернути увагу, що вказаним вироком, який органом пробації прийнято до виконання, на ОСОБА_5 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Тому в задоволенні вказаного подання слід відмовити.

На підставі ст.78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України, керуючись ст.ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні подання командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , засудженого 24.04.2023 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29.11.2023 року об 11:40 год.

Суддя: ОСОБА_1