12.10.2023
Справа № 331/6745/23
Провадження № 1-кс/331/1936/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001670 від 05.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації ОСОБА_8 та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV) від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил Російської Федерації на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент Російської Федерації 22 лютого 2022 року направив до ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.

Так, приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням Російської Федерації про військове вторгнення на територію суверенної України. На виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва Російської Федерації, військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України, в тому числі і смт. Якимівка, Мелітопольського району, Запорізької області, яке було захоплено 24.02.2022 року.

З метою відсічі військової агресії Російської Федерації, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 3275-ІХ від 27.07.2023, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом Закон №1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (у редакції від 13.07.2023 №199) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку, та з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Після остаточної військової окупації території Мелітопольського району Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники збройних формувань Російської Федерації, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення із числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, створили на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконний правоохоронний орган «Главное управление МВД в Запорожской области», на захопленій матеріально-технічній базі, яка належить ГУ НП в Запорізькій області, наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.

В подальшому, приблизно у квітні 2022 року (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на захопленій матеріально-технічній базі відділення поліції №1 Мелітопольського РУП ГУ НП в Запорізькій області, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Пушкіна, буд. 21, представниками збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора було створено відповідний територіальний підрозділ вказаного незаконного правоохоронного органу, а саме «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области».

Зокрема, у першій декаді квітня 2022 року (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи у смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, яке з 24.02.2022, та на час складання повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією збройними формуваннями держави-агресора Російської Федерації, ОСОБА_7 , діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, та добровільно, з власної ініціативи вступив до лав незаконного правоохоронного органу, створеного на території тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області мовою оригіналу «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области», який розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Пушкіна, буд. 21, зайнявши посаду мовою оригіналу «помощник дежурного» у вказаному незаконному правоохоронному органі

В подальшому, починаючи з першої декади квітня 2022 року, ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно та виконуючи свої функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади на займаній посаді мовою оригіналу «помощник дежурного» здійснював в межах своїх службових повноважень патрулювання території громади у форменому одязі зі зброєю разом з іншими поліцейськими та представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації, приймав дзвінки від місцевого населення та фіксував інформацію про вчинення діянь на підпорядкованій йому території, а також вчиняв інші протиправні дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області, реалізація яких в свою чергу забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації шляхом функціонування незаконно створеного окупаційного правоохоронного органу Російської Федерації на окупованій території України.

26.09.2023 року слідчим за погодженням із прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні складено та повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке кваліфікується як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

27 вересня 2023 року слідчим направлено постанову до Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях та відповідно до доручення від 27 вересня 2023 року №028-003500ч для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_4 (після виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_7 в окреме кримінальне провадження доручення №028-003702ч від 06.10.2023, адвокат ОСОБА_4 ).

Того ж дня, 27 вересня 2023 року, на виконання вимог частини 3 статті 111, статті 135, статті 278 КПК України, повідомлення про підозру відносно ОСОБА_7 за ч. 7 ст. 111-1 КК України вручено його захиснику адвокату ОСОБА_4 .

Враховуючи перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме, в смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, з метою виклику ОСОБА_7 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області для вручення оригіналу повідомлення про підозру, а також його допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих (розшукових) дій, у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 27 вересня 2023 року було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на 02 жовтня 2023 року, на 03 жовтня 2023 року, 04 жовтня 2023 року.

Водночас, з метою повідомлення особі про підозру, дотримуючись вимог КПК України, газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 27 вересня 2023 року було розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Також, з метою виклику ОСОБА_7 для участі у слідчих діях, 27 вересня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було розміщено текст повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Водночас, 27 вересня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на 02 жовтня 2023 року, на 03 жовтня 2023 року, 04 жовтня 2023 року.

Проте, дотепер ОСОБА_7 не з`явився за викликом та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

05.10.2023 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_7 виділені в окреме кримінальне провадження № 0001670 від 05.10.2023.

05.10.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 4 відділу ГВ КР УСБУ в Запорізькій області.

10.10.2023 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

- повідомленням оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення №59/2/4-9603нт від 26.09.2023;

- рапортом про вчинення кримінального правопорушення №59/2/4-9602нт від 26.09.2023;

- показаннями свідків із числа місцевих жителів, які вказали, що неодноразово особисто бачили ОСОБА_7 під час виконання ним правоохоронних функцій, одягнутого у формений одяг зразка форми поліції Російської Федерації, з шевроном прапору Російської Федерації, маючи при собі зброю, а також, які вказали, що ОСОБА_7 пересувався по смт. Якимівка на службовому транспортному засобі з метою патрулювання вказаного населеного пункту;

- протоколом огляду від 11.07.2023 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_7 отримував заробітну плату за квітень, вересень 2022 року, співпрацюючи з окупаційною владою держави-агресора у незаконно створеному правоохоронному органі;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю свідків, які в ході вказаної слідчої дії давали свідчення стосовно протиправної діяльності ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території в смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, які серед пред`явлених їм фотознімків за відмінними рисами впізнали ОСОБА_7 ; та іншими, зібраними відповідно до КПК України, доказами.

Органом досудового розслідування, відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може: переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків і потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав за викладеними вище мотивами та обґрунтування, просив його задовольнити та розглядати вказане клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись на положення ч. 6 ст. 193 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на відсутність можливості узгодити правову позицію зі своїм підзахисним стосовно заявленого клопотання, покладав його вирішення на розсуд суду.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0001670, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Копію повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у встановленому законом порядку вручено його захиснику адвокату ОСОБА_4 , також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 та опубліковано повістки про його виклик на 02.10.2023 року, 03.10.2023 року, на 04.10.2023 року для вручення повідомлення про підозру та проведення слідчих дій за участю підозрюваного.

05.10.2023 року постановою прокурора матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_7 виділені в окреме кримінальне провадження за № 0001670 від 05.10.2023 року.

Постановою слідчого від 05 жовтня 2023 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у держаний та міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001670, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2023 року відносно громадянина України ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, на даний час підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій збройними силами РФ території в cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 за його відсутності.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також доведений ризик можливого знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що у зв`язку із окупацією зс РФ території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, орган досудового розслідування не має змоги встановити та дослідити усі речі і документи, які можуть мати значення для встановлення усіх обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано.

Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки наразі встановлено та допитано значну кількість свідків, які володіють інформацією про протиправну діяльність ОСОБА_7 та враховуючи те, що вказані свідки мають родичів та знайомих, що перебувають на території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих до нього населених пунктах, де на теперішній час діє окупаційна влада Російської Федерації, підозрюваний може вчинити протиправні дії, направлені на вплив на свідків, яким відомо обставини вчинення ним даного злочину, у тому числі шляхом залякування та погрози фізичного насильства.

Разом з тим, також доведений ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 добровільно погодився на співпрацю із представниками окупаційної влади в смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та за їх підтримки зайняв посаду «помощника дежурного» незаконного правоохоронного органу «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области», тому є достатні підстави вважати, що на даний час ОСОБА_7 , виконує злочинні вказівки в інтересах держави-агресора, що може призвести до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, при розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені ризики є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти вказаним ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, знищення речей або документів, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

З огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 196-197 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001670 від 05.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження, забезпечити його доставку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1