В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2023 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0002179 від 03.08.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє: вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2019 за ч.2 ст.15-ч.3 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 29 липня 2023 року о 19:17 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено до 15.11.2023, перебуваючи поряд тролейбуса, який знаходився на пл. Кропивницького у м. Львові, шляхом проникнення через вікно викрав з кабіни водія тролейбуса № НОМЕР_1 гаманець, в якому знаходились наступні речі: мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 200 грн., перепустка НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення, посвідчення водія, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, дані документи видані на ім`я ОСОБА_5 , картка Ощадбанку № НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 1400 грн., а також квитки на проїзд у кількості 230 шт, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1600 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз"яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини та надав суду показання про те, що все викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності та ним не оспорюється. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_5 при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , поклалась на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, при яких таке вчинено.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_3 на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше неодноразово судимий.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки останній, будучи неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності, повторно вчинив злочин проти власності в умовах воєнного стану, відтак виправлення останнього, на думку суду, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Речові докази, а саме:

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія НОМЕР_5 видане на ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 видане на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційний код № НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_5 залишити потерпілій ОСОБА_5 , згідно розписки останньої;

-мобільний телефон марки «Nokia», кнопочний задній корпус сірого кольору, по середині надпис «Nokia»; квитки на проїзд у тролейбусі та трамваї у трьох пачках, квитки склеєні клеєм зверху, перша пачка номерації квитків №00, друга пачка №00, третя пачка №00, в загальній кількості 226 шт; банківська картка Ощадбанку № НОМЕР_3 повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

-чоловічу футболку сірого кольору, на грудях надпис білими буквами «Boxeur des rues», кепка в клітинку, які запаковані в спец пакет Національної поліції України № INZ 2006813 повернути ОСОБА_3 ;

-DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, після набрання даним вироком законної сили.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1