Справа № 758/1019/23
Провадження № 1-кп/331/406/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя в режимі відеоконференцзв`язку з Київським апеляційним судом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001587 від 06.08.2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу не минули та продовжують існувати. На даний момент триває судове слідство, свідки та представник потерпілого у вказаному кримінальному провадженні не допитані. Зауважив на кількість епізодів, які інкримінуються обвинуваченому та можливість настання вірогідного покарання, яке може понести ОСОБА_4 в разі доведення його вини, останній може переховуватись від суду. ОСОБА_4 не працевлаштований, що говорить про наявність високих ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України. З огляду на те, що обвинувачений вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнає, стан здоров`я останнього дозволяє йому перебувати в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», прокурор просить клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Представник потерпілого в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора адже вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнає. Вказав, що вже зазначав про наявність в нього роботи, а також малолітньої дитини, яка проживає із його сестрою, а також за час його перебування під вартою у нього народилася іще одна дитина, яких він повинен утримувати. Також зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем.

Захисник проти задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Зазначив про те, що наявність ризиків прокурором не обґрунтована належним чином та не доведена. Зважаючи на характеристики обвинуваченого, відсутність судимостей, просив визначити запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також запобігти подальший фізичний вплив з боку сторонніх осіб.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2022 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. В подальшому в ході досудового розслідування строк запобіжного заходу неодноразово продовжувався.

За поданням Подільського районного суду м. Києва ухвалою Верховного суду від 27.03.2023 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України передані до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

В підготовчому судовому засіданні за результатами розгляду клопотання прокурора, обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений судом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, обвинуваченого, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи.

Так надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги тяжкість висунутого обвинувачення (вчинення тяжкого злочину), за яке передбачене покарання до восьми років позбавлення волі. Окрім того, суд бере до уваги, суму збитків, завданих інкримінованим кримінальним правопорушенням, яке зазначено у обвинувальному акті, таким чином ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд бере до увагу кількість епізодів, за якими пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 , що може свідчити про наявність високого ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Ризик протиправного впливу на представника потерпілого та свідків суд оцінює як дуже низький.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання суду є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу утриманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України» суд визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, іних даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Застава має на меті не гарантувати відшкодування шкоди,завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи у судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться із урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Таким чином, з огляду на той факт, що обвинувачений уже деякий час перебуває під вартою, суд вважає за можливо частково зменшити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 178, 194, 314, 315, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 04 січня 2024 року включно.

Встановити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 53680,00 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити письмово прокурора та суд протягом доби після звільнення про засоби зв`язку (номер телефону) та адресу місця проживання;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку протягом 24 год.

-прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;

-не відлучатися з меж міста Запоріжжя без дозволу суду;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 04 січня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 09 листопада 2023 року о 08 год. 20 хв

Суддя: ОСОБА_1