Провадження №1-кп/761/918/2023
В И Р О К

іменем України

25 грудня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження №№0002403 від 31.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єйськ Краснодарського краю російської федерації, громадянина України, неодруженого, з базовою середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, з місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , та з місцем проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого (відповідно до ст. 89 КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин.

28 серпня 2022 року, близько 19 годин 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля приміщення кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованої за адресою: АДРЕСА_3, замовив собі каву та, чекаючи решти, розуміючи що за його діями ніхто не спостерігає, і не зможе завадити, раптово, діючи умисно та таємно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення, а саме просунення своєї правої руки через віконце кав`ярні, взяв (викрав) мобільний телефон марки «VIVO», модель «V211 », ІМЕI: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який знаходився на столі, поряд з касовою зоною продавця (потерпілої ОСОБА_7 ) всередині кав`ярні.

Після цього, не дочекавшись решти, обвинувачений ОСОБА_4 разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 6 499 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він 28 серпня 2022 року у вечірній час доби, перебуваючи біля приміщення кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованої за адресою: АДРЕСА_3, замовив собі каву, а потім, чекаючи решти, розуміючи, що його дії носять таємний характер, просунув руку через віконце кав`ярні, звідки викрав мобільний телефон. Після цього залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), то такі його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він є раніше не судимою особою (відповідно до ст. 89 КК України), на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, негативно не характеризується, тому, на думку суду, в даному конкретному випадку є можливість обмежитись йому мінімальним розміром покарання, передбаченим у санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, відшкодував матеріальну шкоду, завдану його діями, а потерпіла не зверталася до суду щодо призначення обвинуваченому покарання, пов`язаного з його реальним відбуванням, тому, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до ОСОБА_4 слід застосувати ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 3 (три) роки. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме мобільний телефон, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - вважати повернутим законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1