ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3651/23 Справа № 932/790/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000689 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Дагестан, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2023 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за 0000689, стосовно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 364-1 КК України повернуто прокурору Центральної окружної прокуратури м. Дніпра у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Мотивуючи постановлене рішення, суд послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме обвинувальний акт взагалі не містить формулювання обвинувачення за жодним з кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких, були встановлені прокурором, що є порушенням права обвинуваченого, передбаченого ст. 42 КПК України, - знати у вчиненні яких кримінальних правопорушень він обвинувачується, оскільки і суд у порядку ст.348 КПК України не зможе роз`яснити суть обвинувачення останньому, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого на захист.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вказує, що рішення суду є незаконним, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, й зокрема містить фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення короткий виклад диспозиції кримінально-правової норми, порушення яких йому інкримінуються. Прокурор звертає увагу на те, що у постанові ККС ВС від 03.07.2019 вказано, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті, перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, тощо й повертати обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з неправильністю кваліфікації дій обвинуваченого, а визначення обсягу обвинувачення, при направленні обвинувального акту до суду, належить виключно до повноважень прокурора.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор та представник потерпілого підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просили її задовольнити, а ухвалу, з підстав, викладених у ній, скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали ухвалу суду законною та обгрунтованою.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з наведених вимог закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення») та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Отже, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд зазначив, що в обвинувальному акті взагалі не викладено формулювання обвинувачення щодо кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_7 .

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вищевказаним вимогам закону відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення, є безпідставними.

Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_7 та які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація його дій, формулювання обвинувачення.

Отже, зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_7 убачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні, а відтак посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1 КК України,- скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4