Справа № 761/2011/24
Провадження № 1-кс/761/2063/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 420 231 133 300 000 71 від 27.12.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні № 420 231 133 300 000 71 від 27.12.2023 арешту на тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СУ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 231 133 300 000 71 від 27.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , діючи за усними вказівками невстановлених осіб, які постійно обіймають посади в одному з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки міста Києва, тобто виконують функції, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, та відповідно являються службовими особами, вчинив неправомірні дії, які полягають у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин.

Так, не пізніше 22.12.2023, ОСОБА_5 залучено як пособника до реалізації злочинного плану спільно з невстановленими службовими особами одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки міста Києва.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 26.12.2023, ОСОБА_5 , діючи як пособник в одержанні неправомірної вигоди, перебуваючи на майданчику для паркування транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_1 , під час консультації ОСОБА_7 щодо можливості перебування на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою переконання останнього у необхідності виконання всіх оголошених умов, повідомив, що має знайомих осіб з числа службових осіб одного з ІНФОРМАЦІЯ_2 , які за грошову винагороду у розмірі 2900 доларів США можуть оформити документи щодо зняття останнього з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 із подальшим поставленням його на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою уникнення призову під час мобілізації.

Того ж дня, ОСОБА_7 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їх контролем.

ОСОБА_5 09.01.2024, близько 12 год. 30 хв., перебуваючи у салоні автомобіля «Hyundai Santa-FE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, пр-т Павла Тичини, неподалік будинку № 7, діючи умисно як пособник, з корисливих мотивів, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, отримав від останнього частину неправомірної вигоди у розмірі 400 доларів США.

У подальшому, ОСОБА_5 12.01.2024, близько 11 год. 30 хв., продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, перебуваючи в салоні вказаного автомобіля, з метою одержання неправомірної вигоди, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , повідомив останньому про необхідність прибути 12.01.2024 у період часу з 17 год 30 хв до 17 год. 45 хв. до майданчику для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, пр-т Павла Тичини, буд. 7, та надати другу частину коштів у розмірі 2 500 доларів США, 300 доларів з яких він залишить собі.

Так, ОСОБА_5 12.01.2024, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи у салоні автомобіля «Hyundai Santa-FE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, пр-т Павла Тичини, неподалік будинку № 7, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 2 500 доларів США.

Працівниками правоохоронних органів 12.01.2024 затримано ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, чим припинили протиправну діяльність останнього.

ОСОБА_5 13.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК.

У зв`язку з невідкладним випадком, з метою відшукання та збереження речових доказів, 12.01.2024 проведено обшук службового кабінету № 102, розташованого на першому поверсі ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою діяльність ОСОБА_8 , під час якого вилучено: мобільний телефон Sony, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; копію функціональних обов`язків заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення на 4 арк.; витяг наказу № 18 від 01.12.2020 про призначення на посаду ОСОБА_8 на 1 арк.; витяг наказу № 317 від 02.12.2023 про призначення на посаду ОСОБА_8 на 1 арк.; витяг з реєстру «Оберіг» на громадянина ОСОБА_7 на 1 арк.; функціональні обов`язки начальника відділення призову на особливий період на 3 арк.

У зв`язку з тим, що це майно може містити на собі сліди вчинено злочину, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, прокурор просив накласти на нього арешт.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 , власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання відмовити, вважаючи, що вилучені в ОСОБА_5 речі не мають доказового значення у кримінальному провадженні, тому застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження не є необхідним.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, власників майна та представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК та причетність до його вчинення ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.

Прокурором та матеріалами клопотання доведено, що вилучене у ході проведення обшуку майно містить інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та є доказами у цьому кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для задоволення ініційованого прокурором клопотання.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 420 231 133 300 000 71 від 27.12.2023 арешт на:

-мобільний телефон марки Sony, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , які поміщено до спец пакету № KIV5100853;

-копію функціональних обов`язків заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення, які затверджені 08.12.2020, на 4 арк.,

-витяг наказу №18 від 01.12.2020 про призначення на посаду ОСОБА_8 на 1 арк.;

-витяг наказу № 317 від 02.12.2023 про призначення на посаду ОСОБА_8 на 1 арк.;

-витяг з реєстру «Оберіг» на громадянина ОСОБА_7 на 1 арк.;

-функціональні обов`язки начальника відділення призову на особливий період, затверджені 28.12.2022 на 3 арк., які поміщено до спецпакету № KIV5100852.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1