ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3311/23 Справа № 203/4180/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2023 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, строком 04 листопада 2023 року.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, а обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд першої інстанції врахував особи обвинувачених, які не мають офіційного постійного місця роботи або джерела заробітку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подав апеляційні скарги, в яких просив скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2023 року та обрати стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , мають постійне місце мешкання, раніше не судимі, є особами, що характеризується позитивно, ОСОБА_8 має неповнолітніх дітей.

Захисник вказав, що посилання прокурора на існування ризиків взагалі не обгрунтовані та є надуманими оскільки доказів, що пітверджували відомості, зазначені в клопотанні прокурором додані не були.

Захисник вважає що прокурор не зазначив та не довів суду першої інстанції належним чином обгрунтованість тримання особи під вартою, та зважаючі на дані про його особу, вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Також захисник зазначає, що суд першої інстанції не вмотивовано відмовив у застосуванні застави.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Жоден з учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, а тому останні можуть переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , щодо того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають постійне місце мешкання, раніше не судимі, характеризується позитивно, а також ОСОБА_8 має неповнолітніх дітей, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинувачених, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованих обвинуваченим злочинів, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в їх поведінці.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачується в тому числі, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, а відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3