ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 561/1323/23 12 грудня 2023 року

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Зарічненського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 22 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Серники Зарічненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, пенсіонера, не судимого, за ч.1 ст.121 КК України, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_6 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження сину ОСОБА_5 , при наступних обставинах.

22 червня 2023 року приблизно о 10 год, ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з сином ОСОБА_5 , умисно наніс останньому металевим ріжковим гайковим ключем не менше трьох ударів в ліву частину потиличної ділянки голови. ОСОБА_5 впав на землю, втративши свідомість. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений, за допомогою невстановленого твердого предмета із округлою та дещо загостреною формою із обмеженою контактуючою поверхнею ударно-колотої дії, наніс потерпілому один удар і потиличну ділянку голови зліва та невизначену кількість ударів в передню та задню частину грудної клітки. В результаті чого ОСОБА_6 заподіяв сину тілесні ушкодження у вигляді множинних забійних та колотих ран, забоїв м`яких тканин голови з підшкірною гематомою лобово-тім`яної та параорбітальної ділянок справа, в тому числі округлої колотої рани потиличної ділянки зліва, з дефектом потиличної кістки зліва (парамедіанно) діаметром до 5 мм, посттравматичного ґенезу (що є раневим каналом), втисненого уламкового перелому зовнішньої пластинки фронтального синуса справа, з поширенням на верхню стінку правої орбіти та втисненого перелому передньої стінки правої з ознаками внутрішньошлуночкових (після травматичних) крововиливів з такими ускладненнями як лівобічна геміплегія та правобічний геміпарез, які в свої сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Своїми діями, які виразились в умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні винним себе не визнав. Суду показав, що 22 червня 2023 року у ранішню пору син ОСОБА_8 прийшов в його частину будинку, будучи в нетверезому стані. Син почав вимагати гроші, ображав та вдарив його рукою в ліву частину голови. Він з метою самозахисту, схопивши гайковий ключ, наніс сину удари по голові, в результаті чого останній впав на землю. Він, будучи схвильованим на не усвідомлюючи значення своїх дій, металевою лапою для ремонту взуття та іншими предметами, які були під рукою, наніс удари по тілу сина. Скільки ударів наніс сину, не пам`ятає.

Винуватість ОСОБА_6 встановлена та доведена доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що він проживає в житлового будинку, який розділений на дві частини і має два входи. Він проживає в одній частині будинку, а в іншій проживає його батько ОСОБА_6 . Між ним та батьком часто виникали сварки з приводу оплати за електроенергію, оскільки лічильник в будинку один і батько відмовлявся сплачувати кошти за використану електроенергію в його частині.

Так, 22 червня 2023 року зранку, він зайшов в частину будинку, де проживає батько та попросив кошти на оплату електроенергії. Батько відмовився, в результаті чого виникла сварка. Він збирався виходити з будинку, повернувшись спиною до батька, коли відчув удар по голові, в результаті чого впав на підлогу і втратив свідомість. Чим саме батько наніс йому тілесні ушкодження не бачив. До свідомості прийшов через декілька днів в обласній лікарні. З приводу отриманих тілесних ушкоджень він став інвалідом 1 групи загального захворювання. З того часу батько його здоров`ям не цікавився, жодного разу не зателефонував, матеріальної допомоги не надавав, батько не вибачився перед ним, та не розкявся в скоєному. Просив обрати останньому покарання на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству із обвинуваченим та потерпілим. 22 червня 2023 року зранку вона разом з свекром ОСОБА_10 та дитиною, перебуваючи на своєму подвір`ї, почула сварку між сусідами ОСОБА_6 та сином останнього. Бачила, як останні зайшли в будинок. через невеликий проміжок часу, вона побачила, як батько ОСОБА_6 витягнув сина з будинку, залишивши лежачого на землі. Також бачила , що ОСОБА_6 зачинив вхідні двері на замок і швидко вийшов з подвір`я, залишивши місце події. Вона побачивши, що ОСОБА_5 продовжує лежати на землі і не рухається, викликала поліцію і швидку медичну допомогу. Після того, яки приїхала поліція, вона підійшла до ОСОБА_5 і побачила, що останній був без свідомості, ледве дихав, все тіло було в крові, на тілі було багато ран.

Аналогічні за змістом показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_10 . Суду показав, що обвинувачений з потерпілим проживають в окремих частинах одного будинку. Дійсно, 22 червня 2023 року він чув та бачив сварку між сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка відбулась на порозі перед входом в частину будинку ОСОБА_6 . Бійки між останніми не бачив. Бачив лише, як ОСОБА_6 витягував сина ОСОБА_5 з своєї частини будинку на двір та залишив лежати на землі біля порога. ОСОБА_6 помив руки та швидко залишивши подвір`я, зник. Після приїзду поліції та швидкої медичної допомоги, він побачив ОСОБА_5 без свідомості, голова та тіло були в крові. Йому відомо, що між обвинуваченим та потерпілим виникали сварки за оплату електроенергії.

Свої показання свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили в ході слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він є рідним братом обвинуваченого. Від працівників поліції він дізнався, що його брат наніс тілесні ушкодження сину ОСОБА_8 . Про конфлікти, які виникали між обвинуваченим і потерпілим, з приводу оплати за електроенергію, йому було відомо ще раніше зі слів брата.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вона прожила з чоловіком ОСОБА_6 вісімнадцять років. За час сімейного проживання останній, вживаючи спиртні напої часто бив її та дітей. Діти боялись батька. Вважає, що дочка стала інвалідом та перебуває на обліку у психіатра саме через агресивну поведінку батька. В листопаді 2023 року син ОСОБА_8 , якому завдав тілесні ушкодження батько, також став інвалідом першої групи. Очевидцем події вона не була, оскільки проживає окремо. Про подію її повідомила сусідка.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 22.06.2023 року, в ході огляду будинку та подвір`я по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено п`ятна бурого кольору, схожих на кров біля входу в житловий будинок, на дерев`яній дошці будинку, на внутрішній частині коробки вхідних дверей, на дерев`яній підлозі веранди. З місця події з п`ятнами бурого кольору, схожими на кров також вилучено наступні речі: кросівки синього кольору, рожковий гайковий ключ, розкладний ніж та кепку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 257 від 30.08.2023 року, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді:

-п. 1.1. множинних забійних та колотих ран, забої м`яких тканин голови, з підшкірною гематомою лобово-тім`яної та параорбітальної ділянок справа;

А) в тому числі округлої колотої рани потиличної ділянки зліва з «дефектом потиличної кістки зліва (парамедіанно), діаметром до 5 мм, посттравматичного ґенезу (що є раневим каналом)»;

Б) втисненого уламкового перелому зовнішньої пластинки фронтального синуса справа з поширенням на верхню стінку правої орбіти;

В) втисненого перелому передньої стінки правої орбіти з ознаками внутрішньошлуночкових (після травматичних) крововиливів з такими ускладненнями, як лівобічна геміплегія, правобічний геміпарез (до 2 балів);

- п.1.2. множинних забійних та колотих ран передньої та задньої поверхні грудної клітки, з ознаками підшкірної емфіземи задніх відділів лівої половини грудної клітки з рентген-клінічними ознаками малого апікального пневмотораксу;

- 1.3. множинних забійних та колотих ран, забої м`яких тканин кінцівок.

Ушкодження, що зазначені в п.1.1. (А.Б.В) виникли внаслідок травматичних дій твердими предметами із обмеженою контактуючою поверхнею, враховуючи характеристики ушкодження, що зазначене в п.1.1.(А), могло виникнути внаслідок ударно-колотої дії твердим предметом із обмеженою контактуючою поверхнею (можливо умовно-округлою, можливо дещо загостреною), ушкодження, що зазначені в п.1.1. (Б.В) могли виникнути внаслідок ударно-стискуючих дій твердими предметами, ймовірно із обмеженою контактуючою поверхнею.

В своїй сукупності, ушкодження, що описані в п.1.1. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент його заподіяння.

Ушкодження, що зазначені в п.п.1.2, 1.3, також могли виникнути внаслідок травматичних дій твердими предметами із обмеженою контактуючою поверхнею, в своїй сукупності та окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Згідно з висновком експерта № 631 від 28.06.2023 року, дослідженого в судовому засіданні, при судово-медичній експертизі зразків крові встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_5 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_6 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А анти-В за ізосерологічною системою АВО.

За висновками експертів №№632, 628, 629, 630 від 12.07.2023 року, при судово-медичній експертизі речових доказів, а саме, гайкового ключа, одягу ОСОБА_6 - сорочки та штанів, пари кросівок, кепки, змивів з місця події, встановлено, що на вищевказаних предметах виявлена кров людини. При серологічному дослідженні встановлений лише антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В. Дані ознаки властиві особам групи крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В.

У вказаних висновках також зазначено, що походження крові можливе як від потерпілого ОСОБА_5 так і від дій обвинуваченого ОСОБА_6 , якщо в останнього була зовнішня кровотеча.

Проте, відповідно до висновку експерта №181 від 30.06.2023 року, при судово-медичні експертизі ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження у вигляді синця правої передвушної ділянки. Вказане ушкодження виникло внаслідок травматичної (ударної) дії тупим, тупим твердим предметом, і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказаною експертизою, наявність кровотечі в обвинуваченого ОСОБА_6 не виявлено, що підтверджується показаннями обвинуваченого, даними в судовому засіданні.

А тому, суд виключає наявність крові обвинуваченого на місці події та на вилучених речах та вважає, що кров на предметах, одязі та змивах, які виявлені та вилучені в ході огляду місця події, належить виключно потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №230/23 від 31.08.2023 року, ОСОБА_6 в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку в період часу, який досліджувався в провадженні, не перебував. Підозрюваний ОСОБА_6 , з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку, спроможний правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, а також надавати про них відповідні показання.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а саме, умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень мало місце і це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 винуватий у вчиненні цього злочину і підлягає покаранню за вчинений ним злочин.

До такого висновку суд дійшов з урахуванням критерію доведеності вини поза розумним сумнівом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, з висновками, викладеними в п. 67 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України».

Показання ОСОБА_6 про те, що тілесні ушкодження сину він наніс з метою самозахисту, суд розцінює, як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я, який, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Як особа, ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується посередньо, є інвалідом другої групи загального захворювання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 у відповідності ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою він перебуває в сімейних відносинах.

Суд також враховує ту обставину, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_5 став інвалідом І-ї групи загального захворювання. Саме ця обставина істотно збільшує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд рахує, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні строку покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою похилого віку, інвалідом другої групи загального захворювання. А тому за таких обставин, суд вважає за доцільне, призначити ОСОБА_6 покарання, у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підлягає до задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.12.2023 року.

Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В строк відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою і початок строку відбування покарання рахувати з 00 год 05 хв 23.06.2023 року - часу фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів з дня ухвалення вказаного вироку, терміном до 10.02.2024 року.

Речові докази: дерев`яну дошку розміром 20Х17,5 см; ріжковий гайковий ключ 27Х30; розкладний ніж, пляму бурого кольору, ззовні схожу на кров із вмістом ґрунту та контрольних зразок землі, які упаковано в сейф-пакет №НПУ № ЕХР 0252176; пляму бурого кольору з вмістом ґрунту та контрольний зразок ґрунту, які в сейф-пакет №НПУ № ЕХР 0281679; пляму бурого кольору, ззовні схожу на кров на слідоносієві (дерев`яній дошці), які упаковано в сейф-пакет; змив із нижньої частини дерев`яної коробки вхідних дверей та контрольний змив до нього, які упаковано в паперовий конверт НПУ СУ; змив з дерев`яної підлоги веранди житлового будинку та контрольний змив до нього, які упаковано в паперовий конверт НПУ СУ, знищити.

Кросівки синього кольору та кепку, які знаходяться на зберіганні у ВП №2 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області, повернути ОСОБА_5 .

Сорочку білого кольору, штани, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області, повернути ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд, обвинуваченим з моменту вручення копії вироку, іншими учасниками з моменту його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1