Справа № 303/1470/24
1-кс/303/238/24
У Х В А Л А

15 лютого 2024 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2024 року за №0000252, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 терміном на строк 60 діб без визначення застави.

Клопотання старший слідчий мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, шляхом вимагання, застосовуючи шантаж, який полягав у неоприлюднені відеозапису на якому зафіксовано факт сексуальних домагань з боку потерпілого до ОСОБА_7 , з погрозою насильства над потерпілим та заподіяння тілесних ушкоджень, 14.02.2024 року в період часу з 00 год. 50 хв. по 01 год. 20 хв. вчинили вимагання відносно потерпілого ОСОБА_9 за наступних обставин.

Так, 14.02.2024 року близько о 00 год. 30 хв. потерпілий ОСОБА_9 в месенджері «Telegram» домовився з ОСОБА_7 про зустріч у помешканні останнього. В цей же час ОСОБА_7 , з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які знаходилися у помешканні ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_2 , вступили у злочинну змову, направлену на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_9 . Попередньо домовившись між собою, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_4 та ОСОБА_8 направилися до однієї з кімнат даної квартири, де одягнули на голови футболки та кофти, намагаючись замаскувати свої обличчя, очікували вказівки ОСОБА_7 . Тим часом ОСОБА_7 , вийшовши з квартири, зустрів на вулиці потерпілого ОСОБА_9 та провів його до кухонної кімнати, де напередодні ОСОБА_8 залишив свій мобільний телефон з ввімкнутою камерою та почали розмовляти про інтимні стосунки.

У подальшому близько 00 год. 50 хв. реалізуючи злочинний умисел, направлений на вимогу передачі потерпілим ОСОБА_9 грошових коштів, ОСОБА_7 покликав ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , та переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, шляхом вимагання, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи, що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, застосовуючи шантаж, який полягав у неоприлюднені відеозапису на якому зафіксовано факт сексуальних домагань з боку потерпілого до ОСОБА_7 , з погрозою застосування насильства, по черзі почали висувати потерпілому вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 10000 гривень. При цьому, для того щоб змусити потерпілого ОСОБА_9 скоритися

Ст. 2 із 4

їхнім незаконним вимогам, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , знаходячись біля потерпілого з вдягненими на голову кофтами, де підозрюваний ОСОБА_8 тримав в руках предмет з виду схожий на пістолет, а ОСОБА_4 тримав в руках предмет з виду схожий на кастет, та демонструючи їх здійснювали психологічний тиск на потерпілого, погрожуючи їх застосуванням. Цим часом ОСОБА_7 дістав з поясу своїх штанів предмет з виду схожий на пістолет та направляючи його в бік потерпілого, погрожуючи його застосуванням, здійснював на потерпілого психологічний тиск, який ОСОБА_9 реально сприймав. В свою чергу, ОСОБА_9 реально сприймав виконання даної погрози побоюючись за своє життя, оприлюднення вищезазначеної інформації та з метою уникнення фізичної розправи зі сторони ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , погодився надати їм грошові кошти у розмірі 6000, які в подальшому банківським переказом перерахував на картковий рахунок належний ОСОБА_7 . В результаті вказаних дій, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України, а саме вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану. У зв`язку з чим, 14.02.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 14.02.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні ним даного кримінального правопорушення. На підставі наведеного є необхідним у застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання старшого слідчого, просив його задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та його вина підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. В ході досудового розслідування були встановлені ризики, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні щодо зміни їхніх показів на судовому розгляді, а наявна підозра у вчиненні злочину із застосуванням насильства, може стати ваговим інструментом залякування. Зокрема ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого, чинити на нього психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого та свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження. Також підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має офіційного місця роботи та постійного джерела доходів. З урахуванням вищенаведеного та враховуючи реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вчинений жорстокий злочин був висвітлений у багатьох засобах масової інформації та викликав особливий суспільний резонанс, а тому перебування підозрюваного під вартою є виправданим та слугує інтересам громади у демократичному суспільстві, у зв`язку з чим просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді саме тримання під вартою, без визнання застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні даного клопотання та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки наміру вчиняти дії, зазначені прокурором, та які передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України не має. Зобов`язався виконувати вчасно всі покладені на нього судом процесуальні обов`язки.

Захисник ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання старшого слідчого про застосування відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила відмовити у його задоволенні мотивуючи тим, що прокурором зазначені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які на думку сторони обвинувачення наявні і підтверджені, однак до матеріалів клопотання не долучено жодного письмового доказу, який би це підтвердив. Тому зазначені ризики слід вважати лише припущенням прокурора, які ймовірно в майбутньому може вчинити

Ст. 3 із 4

підозрюваний ОСОБА_4 , та такі спростовуються характеризуючими даними особу ОСОБА_4 . Зокрема, підозрюваний раніше є не судимим, навчався, закінчив у 2022 році Державний професійно-технічний навчальний заклад «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені Михайла Данканича» та здобув професію «слюсар ремонту колісних транспортних засобів, рихтувальник кузовів», за місцем проживання характеризується з позитивного боку. З урахуванням вищенаведеного просила застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду клопотання, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.02.2024 року, ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 208-211 КПК України затриманий 14.02.2024 року о 05 год. 57 хв. в АДРЕСА_2 .

Із повідомлення про підозру від 14.02.2024 року вбачається, що 14 лютого 2024 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом у окремих випадках.

Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підставою для обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, тобто у вимаганні, - вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст.189 КК України, незаконно впливати на потерпілого, інших підозрюваних та свідків у цьому ж провадженні щодо зміни їх показань на судовому розгляді, зокрема підозрюваний може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній, знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може чинити на них психологічний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показань щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як наважившись на вчинення особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану, може аналогічно вчинити кримінальне правопорушення, з урахуванням відсутності у нього постійних місця роботи та джерела доходів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_4 офіційно не працює, є неодруженим, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

Тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним і неефективним.

Ст. 4 із 4

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Осіб, які заслуговують на довіру і бажають поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є занадто м`яким та неможливим, з огляду на покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв`язків, що створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний може покинути межі Закарпатської області або вчинити нове кримінальне правопорушення за місцем проживання.

Заперечення сторони захисту щодо відсутності підтверджуючих доказів наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням позитивних характеризуючи даних особу підозрюваного, дає підстави застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, судом відхиляються з огляду на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відсутності у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки той не працює, у нього відсутнє постійне джерело доходу, є неодруженим, утриманців не має, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із тримання підозрюваного в умовах ізоляції не зможе забезпечити його дієвість у даному кримінальному провадженні та не зможе запобігти встановленим в суді ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Тому необхідно обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Згідно вимог п.1 та п.2 ч.4 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки вчиненими підозрюваним ОСОБА_4 злочином було застосовано насильство відносно потерпілого, суд вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Таким чином, клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на строк до 13 квітня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1