Провадження № 1-кп/537/353/2023
Справа № 537/4227/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000702за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не маючого утриманців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.02.2004 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 14.11.2004 постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, засуджений направлений для відбування покарання у вигляді 4 років обмеження волі, 23.04.2008 постановою Вільнянського районного суду Запорізької області невідбута частина покарання замінена на підставі ст. 82 КК України виправними роботами на строк 6 місяців 25 днів з утриманням 15 відсотків заробітку;

-13.05.2009 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 70, ст.. 71 КК України до остаточного покарання у виді 8 років 3 місяців 12 днів позбавлення волі;

-29.11.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 389, ч.4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 8 років 3 місяців позбавлення волі;

-07.09.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 1 року 11 місяців 25 днів позбавлення волі;

-16.05.2019 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 259, ч.4 ст. 70 до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі; 29.11.2019 Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Синельниківського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 в частині призначеного покарання скасований, призначено ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України, ч.4 ст. 70 КК у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфісковано у власність держави мобільний телефон із сім-картою, в іншій частині вирок залишений без змін

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скоїв злочин за наступних обставин:

05.09.2023 о 06 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на законних підставах за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на ліжку сумку, в якій знаходився належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A51 lite» синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , внаслідок чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, таємно викрав вказаний мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A51 lite», вартістю 1836 грн. 84 коп. У подальшому ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1836 грн. 34 коп.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, так як обвинувачений таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Допитаий в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні встановленого судом злочину визнав у повному обсязі та пояснив про обставини і мотиви скоєного, як вказано у описовій частині вироку. Вказав, що щиро розкаюється та попросив вибачення у потерпілої.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлений судом злочин, та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями в судовому засіданні. Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважав за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, так як обвинувачений таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд, враховуючи вимоги ст.65-68 КК та реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання,приймає до уваги конкретні обставини справи,характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є тяжким злочином, розмір шкоди, спричиненої злочином, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого, відсутність тяжких наслідків для потерпілої.

Судом також враховується особа обвинуваченого, який має постійне місце проживання, неодружений, утриманців не має, його задовільний стан здоров`я, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває. Крім цього, судом береться до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, його активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджено прокурором.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті закону у вигляді позбавлення волі, від відбування якого звільнити з іспитовим строком. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Необхідності обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, на думку суду, немає.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

Р І Ш И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2023 на речові докази: мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A51 lite» синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 , банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_5 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A51 lite» синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_5 .

Речові докази: банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 , банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_5 повернути володільцю ОСОБА_3 .

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження

Суддя: ОСОБА_1