Справа № 953/5843/23
Провадження № 1-кп/761/3294/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Шевченківський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судових засідань: ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Києві, із застосуванням відеоконференцзв`язку за допомогою програми EasyCon матеріали кримінального провадження №0000257, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 402 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Шевченківського районного суду міста Київ перебувають матеріали кримінального провадження №0000257, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2022 по обвинуваченню: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 402 КК України.

У судовому засіданні, в межах вказаного кримінального провадження, прокурор ОСОБА_5 заявив суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 який спливає 13.11.2023 року. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, згідно обставин вчинення кримінальних правопорушень, а саме в умовах воєнного стану, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо поданого клопотання прокурора, вважав подане клопотання відносно обвинуваченого необґрунтованим та безпідставним.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував щодо поданого клопотання прокурора, вказав, що досудове розслідування здійснювалось неналежним органом, між тим ризики зазначені прокурором необґрунтовані, а тому просив суд відмовити в його вимогах.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо поданого клопотання прокурора, оскільки воно подане з порушеннями КПК України.

Захисник ОСОБА_8 , в судовому засіданні заперечував щодо поданого клопотання прокурора, вважав подане клопотання відносно обвинуваченого необґрунтованим та безпідставним.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечував щодо поданого клопотання прокурора. Так, обвинувачений вказав, викладене обвинувачення прокурором, а також події які вказані в клопотанні не відповідають дійсності, обвинувачення, яке пред`явлене надумане та спростовуватиметься допитами свідків. Між тим, обвинувачений вказав обставини, які стосуються подій лютого 2022 року та вказав на законність своїх дій, а тому на його думку саме обвинувачення не обґрунтоване, ризики недоведені і наполягав на виклику свідків. Окрім того обвинуваченим було подане клопотання про зміну запобіжного заходу.

Суд, вислухавши клопотання та думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з тим, наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до обвинуваченого ОСОБА_10 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів, зокрема у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану; у самовільному залишенні місця служби без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби); у непокорі, тобто іншому умисному невиконанні наказу, вчиненій в умовах воєнного стану, з врахуванням даних про його особу при наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим у відповідності до ч.ч. 6, 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до особи, в тому числі військовослужбовця, яка підозрюється, зокрема у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 111, 402, 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, ОСОБА_10 судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва 15.09.2023 року обвинуваченому ОСОБА_10 продовжено строк тримання під вартою до 13.11.2023 року, включно.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний під час досудового розслідування ОСОБА_10 , а надалі продовжено судом у відповідності до вимог п. 4 ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1,3, 5 ч. 3 ст. 177 КПК України, які на час проведення судового розгляду судом не відпали.

Так, при вирішені клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, обставини вчинення кримінальних правопорушень, а саме в умовах воєнного стану та відомості що характеризують особу обвинуваченого, та вважає, що з метою дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 відносно останнього необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України

Так ризик переховування ОСОБА_10 , від суду підтверджується тією обставиною, що дане кримінальне провадження знаходиться на розгляді в суді та у випадку доведеності його вини у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, загрожує покарання у вигляді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна .

Ризик незаконного впливу на свідків, обґрунтовується тим, що судовий розгляд триває, а тому з метою зміни останніми своїх показань обвинувачений ОСОБА_10 , шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб, з огляду на займану посаду обвинуваченим ОСОБА_10 в СБ України, та те, що останній є діючим співробітником та не відсторонений від посади.

Сукупність вказаних обставин вказує на наявність ризиків щодо продовження ним протиправної діяльності.

Зокрема інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 , враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, високий ступінь ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом, та високий ступінь суспільної небезпечності інкримінованих злочинів проти порядку несення військової служби, вчинених в умовах воєнного стану, проти основ національної безпеки України.

Крім того, будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового розгляду, виконання процесуальних рішень у справі дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_10 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_10 , щодо неналежного здійснення досудового розслідування, а також встановлення інших обставин вчинення кримінального провадження, оскільки на даній стадії судового розгляду кримінального провадження судом не досліджувались матеріали кримінального провадження, а тому в данному випадку суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд в нарадчі кімнаті при винесені остаточного рішення по справі.

Між тим, характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_10 у тому числі наявність постійного місця проживання, перебування його у шлюбі та наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність судимостей, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Окрім іншого, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-184, 193-201, 206, 314-315, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу, з тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

Строк дії ухвали про тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» визначити до 30 грудня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ "Київський слідчий ізолятор" для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

_____________ _____________ _____________

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3