Справа № 461/24/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/181/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року про арешт майна

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_8 , задоволено.

Накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 146 075 грн.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчої про арешт майна.

Зазначає, що 25.01.2024 ознайомився з текстом ухвали.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Отримання неправомірної вигоди, за версією слідства, відбувалося за результатами двох епізодів: 27.06.2023 - 84 000 грн. - за пришвидшення ремонту 42 вагонів; 16.08.2023- 46 000 грн - за пришвидшення ремонту 21 вагону.

В межах досудового розслідування, 04.01.2024 було проведено два обшуки:

за адресою: АДРЕСА_2 (приміщення ВП «Ремонтне вагонне депо Дрогобич»), у результаті якого було вилучено: у службовому кабінеті ОСОБА_9 , окрім іншого, 72 332 грн; у службовому кабінеті ОСОБА_10 , окрім іншого, 6 800 грн. Разом: 79 132 грн.

за адресою: АДРЕСА_3 (місце проживання ОСОБА_9 ), у результаті якого було вилучено: у спальні у шухляді - 116 575 грн; у спальні у шафі в кишені одягу 29 500 грн. Разом: 146 075 грн.

За версією слідства, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за пришвидшений ремонт 42 вагонів отримали 84 000 грн неправомірної вигоди.

Натомість, слідчий просив накласти арешт на грошові кошти вилучені за місцем проживання ОСОБА_9 у розмірі 146 075 грн, як на доказ отримання неправомірної вигоди у розмірі 84 000,00 грн.

При тому, що у службових кабінетах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було вилучено 79 132 грн.

Звертає увагу на те, що грошові кошти, які нібито були передані у якості неправомірної вигоди слідством жодним чином не ідентифіковані.

Вважає, що грошові кошти у розмірі 146 075 грн, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_9 не відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України та не можуть бути використані у якості доказу у даному кримінальному провадженні.

Більше того, частина цих коштів, а саме грошові кошти у розмірі 116 575 грн належать іншій особі - ОСОБА_11 , яка є тещею ОСОБА_9 , яка передала ці кошти на зберігання своїй доньці - ОСОБА_12 . Зазначена обставина підтверджується договором зберігання від 01.12.2023.

Щодо коштів у розмірі 29 500 грн, то зазначені кошти є особистими заощадженнями дружини підозрюваного - ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

Так у провадженні слідчого управління ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000133 від 04.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень. передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

04.01.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинене групою осіб, повторно, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

04.01.2024 на підстави ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, проведено обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_9 , в ході проведення якого вилучено грошові кошти в сумі 146 075 грн.

04.01.2024 постановою старшого слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 146 075 грн визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000133.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає вимогам ч. 2, 3, 5 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності, необґрунтованості судового рішення та неповноти судового розгляду колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 174 КПК України визначено осіб, які наділені правом на звернення із клопотанням про скасування арешту майна у випадку якщо у застосуванні такого відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4