Справа № 372/4396/23
Провадження № 1-кп-106/24
В И Р О К

іменем України

02 лютого 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 22.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Тинівка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2023 року близько 10:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на території парковки, що розташована поблизу супермаркету «Велмарт», що розташований за адресою: Київська область, місто Обухів, вулиця Київська, 119, у ході словесного конфлікту з ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс не менше 2-х ударів рукою по обличчю та тулубу потерпілого ОСОБА_6 ..

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій виличній ділянці, синця на лівому плечі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, та показав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього померла мати. 05.07.2022 він під`їхав до будинку культури в місті Обухів. На зустріч їхав автомобіль, який не надав йому переваги в русі, та поїхав в бік магазину Велмарт. Обвинуваченому також було потрібно їхати в тому ж напрямку і він повернув за даним автомобілем. В цей час автомобіль, який їхав попереду нього різко зупинився на проїжджій частині дороги та з нього вийшла жінка та пішла в магазин. В цей час даний автомобіль почав рухатись заднім ходом та допустив зіткнення з автомобілем обвинуваченого. В цей час обвинувачений просигналив та потім вийшов з автомобіля та підійшов до водія, який перебував в автомобілі та запитав чому водій не реагував на сигнал та допустив ДТП. Водій (потерпілий) відповів йому в агресивній формі і обвинувачений через відкрите вікно штовхнув його рукою в плече. Після цього потерпілий вийшов з автомобіля і почав йому погрожувати, потім сів назад в автомобіль та від`їхав на декілька метрів. Обвинувачений зробив йому зауваження чому він покидає місце ДТП. Після цього обвинувачений вирішив покинути це місце, оскільки мав їхати на похорон. Потерпілий почав кричати, що обвинувачений іде і почав комусь телефонувати і обвинувачений вибив телефон з рук потерпілого, телефон не падав на землю, проте не розбився, сів в автомобіль і поїхав. Тілесних ушкоджень потерпілому він не наносив, на землю він не падав, свідомість не втрачав. Все це відбувалось поблизу верхнього входу до магазину ОСОБА_8 приблизно о 10 год. 20 хв. Обвинувачений намагався примиритись, проте потерпілий ображав його при спілкуванні. Цивільний позов не визнає в повному обсязі.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена показами потерпілого та свідка.

Так, допитаний потерпілий ОСОБА_6 , показав, що 05.07.2023 він з дружиною приїхав до магазину ОСОБА_8 приблизно о 10 год. Зупинився біля кіоску, оскільки на парковці не було місць. Дружина вийшла до магазину, а він залишився в автомобілі. Його автомобіль трошки покотився назад і в цей час почув сигнал від автомобіля який стояв позаду його автомобіля, впритул. Він вийшов з автомобіля також вийшов водій (обвинувачений) іншого автомобіля і одразу почав кричати та ображати потерпілого та намагався його вдарити в плече. Потерплій уникнув удару, проте обвинувачений вдарив його кулаком в лице. Потерпілий сів у свій автомобіль, від`їхав на пару метрів, щоб подивитись чи завдано шкоду. Він вийшов з автомобіля та виявив що пошкоджень не має та запитав обвинуваченого чому він його вдарив та дістав телефон щоб викликати поліції. Проте обвинувачений знову почав на нього кричати, підбіг та вибив рукою телефон з руки обвинуваченого. Телефон впав на землю обвинувачений ще штовхнув його ногою, а потім вдарив потерпілого кулаком в ліву щоку. Потерпілому стало погано, він оперся на автомобіль та втратив контроль. В цей час, з автомобіля вийшла якась жінка і забрала обвинуваченого і вони поїхали. Потерпілий після цього поїхав в поліцію, там його направили в лікарню, де обстежили та прописали лікування. Обвинувачений наніс йому два удари кулаком в лице, від чого утворився синяк та лопнув зубний протез. Цивільний позв підтримує в повному обсязі, оскільки йому завдано майнову та моральну шкоду. Шкода не відшкодована, обвинувачений не вибачився, один раз подзвонив та почав ображати та погрожувати. Вся подія тривала приблизно 20 хв. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитана в судову засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що є дружиною потерпілого. 05.07.2022 під`їхала разом з чоловіком до магазину. Він зупинився та залився в автомобілі, вона вийшла та пішла до магазину. Пройшла метрів 30 та почула нецензурну лайку, повернулась і побачила, що невідомий чоловік рукою наносить удар її чоловікові в обличчя. Після чого її чоловік підходить до автомобіля каже, що пошкоджень не має і запитує обвинуваченого навіщо він його вдарив та намагався викликати поліцію. Обвинувачений ще раз вдарив чоловіка і він присів а телефон впав на землю. Потім з автомобіля обвинуваченого вийшла жінка та забрала обвинуваченого і вони поїхали. Вона разом чоловіком поїхали в поліцію а потім в лікарню В чоловіка зламався протез і був синяк на лівій щоці. Потім боліла щелепа. Ще був розбитий телефон.

Окрім викладених показань потерпілого, свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР, яким підтверджується внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України від 22.07.2023, заявник ОСОБА_6 (т.1 а.с.56);

- заявою ОСОБА_6 на ім`я начальника Обухівського РУПН від 21.07.2023 про вчинення кримінального правопорушення (т.1 а.с.58);

- довідкою КНП ОМР «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 05.07.2023, про те, що ОСОБА_6 , звертався за медичною допомогою (т.1 а.с.62);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2023 за участю ОСОБА_6 ,. (т.1 а.с.62-66);

- висновком експерта №117 від 25.08.2023, відповідно до якого, у ОСОБА_6 , 1953 року народження, згідно даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій виличній ділянці, синця на лівому плечі. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів) з обмеженою травмучою поверхнею, за часом утворення можуть відповідати даті вказаній в фабулі Постанови, а саме 05.07.2023 та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних в фабулі наданої Постанови від 18.08.2023 та в протоколі допиту потерпілого від 17.08.2023. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок дій відображених під час допиту та за обставин вказаних під час проведення слідчого експерименту за участю останнього. Малоймовірно, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись одномоментно внаслідок падіння з висоти власного росту, враховуючи їх однобічну локалізацію та для утворення яких необхідно заподіяння не менше 2-х прикладань сили (т.1 а.с.70-72);

- відповідь на запит з від 25.07.2023 та відтвореним відеозаписом наданим ТОВ «Фудком» т.1 а.с.73,74);

- протоколом огляду речей і документів від 05.09.2023 (т.1 а.с.77-88).

іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Аналіз свідчень обвинуваченого, потерпілого та свідка в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази потерпілого щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень саме обвинуваченим правдивими, оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі, в тому числі висновком експертизи.

При оцінці показів потерпілого, обвинуваченого суд також враховує характер відносин між ними, зокрема повідомлені цими особами відомості про виниклий конфліктів між ними.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений при нанесенні ударів по лицю та тілу потерпілого реалізовував злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, при цьому об`єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості таких ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений допускав спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та бажав нанести йому тілесні ушкодження, не розраховуючи їх тяжкість, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, при цьому він усвідомлював значення своїх дій, керував ними.

Крім того, між діяннями обвинуваченого у виді нанесення удару по обличчю потерпілого та наслідками у виді тілесних ушкоджень встановлено безпосередній причинний зв`язок, тому суд вважає доведеним причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наступившими наслідками у виді легких тілесних ушкоджень.

Доводи обвинуваченого про непричетність його до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, неможливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень від обвинуваченого, суд вважає необґрунтованими, оскільки на підтвердження цього будь-які докази не подавались, а показами свідка, потерпілого та дослідженими письмовими доказами це спростовується, при цьому покази потерпілого в частині нанесення удару обвинуваченим у час і місці, визначеному обвинувальним актом, є взаємоузгодженими і послідовними.

Відомостей про те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли бути ним отримані у будь-якому іншому місці, у будь-яких інший час, за будь-яких інших обставин, внаслідок діянь будь-якої іншої особи, ніж це передбачено обвинуваченням, не встановлено.

Зважаючи на приписи статті 94 КПК України суд вважає, що стороною обвинувачення достатньо переконливо і послідовно доказано інкриміноване обвинувачення, яке ґрунтується на проаналізованих вище неспростовних презумпціях факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, які включають непростовані стороною захисту об`єктивні дані про обставини, що прямо вказують про вчинення особисто обвинуваченим окремих діянь, які підпадають під ознаки кримінально караних та можуть слугувати підтвердженням існування частини об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованому обвинуваченому злочину. Суд вважає, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.

Поряд із тим, критерію «поза розумним сумнівом» не відповідають доводи обвинуваченого, які є непереконливими та не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду.

Застосовуючи принцип змагальності сторін та диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини, спосіб і механізм вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінальному правопорушенні.

За таких обставин, суд оцінює умисел обвинуваченого при вчиненні інкримінованого діяння як такий, що був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, тому в даному випадку відповідальність настає за фактично заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеними обставини обвинувачення, що у сукупності підтверджує наявність причинного зв`язку між діяннями обвинуваченого та наслідками у виді спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Частково неправдиві покази обвинуваченого, суд розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне.

Суд вважає, що дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

На підтвердження завданої майнової шкоди, позивач надав довідку у формі плану-лікування зубного протезу від 29.08.2023 на суму 19150 грн., та товарний чек ремонту дисплея телефону від 02.09.2023 на суму 4600 грн.

Суд звертає увагу, що наданий план лікування не підтверджує факт витрат та оплати позивача, а є лише довідкою про вартість, в зв`язку з чим, позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Разом з тим, факт витрат та їх розмір на ремонт пошкодженого відповідачем телефону, підтверджується відповідним доказом, і тому дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою за наявності її вини.

У відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Таким чином, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача, яку він отримав внаслідок протиправних дій відповідача ґрунтуються на законі, та підлягають задоволенню частково виходячи з вимог розумності та справедливості. У відшкодування моральної шкоди суд вважає, за необхідне стягнути з цивільного відповідача на користь позивача кошти в розмірі 15000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Щодо судових витрат на правничу допомогу, то суд, з урахуванням ст.133, 137, 139 ЦПК України, приходить до висновку, що вони підлягають стягненню з відповідача з урахуванням до співмірності та складності справи у розмірі 8000 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , майнову шкоду у розмірі 4600 грн., моральну шкоду у розмірі 15000 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази: два диски з відеозаписами залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1