Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1453/19
Провадження № 1-кп/475/20/23
У Х В А Л А

26.09.2023смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с.Євгенівка, Тарутинського району, Одеської області, українки ,громадянки України, співмешкає, має на увтриманні 4 малотініх дітей, освіта загальна середня, раніше не судимої, прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно Ч.2, ч.7ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток; батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Так, 04.08.2016 ОСОБА_4 у пологовому відділені Доманівської центральної районної лікарні (вул. Пирогова, 6, смт. Доманівка, Миколаївської області) народила сина ОСОБА_7 без будь-яких вроджених захворювань.

У період з 08.08.2016 по 04.09.2016 ОСОБА_4 проживаючи з сином, ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, злісно не виконувала обов`язки по догляду за дитиною, ОСОБА_7 , не передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, хоча повинна і могла їх передбачити.

Так, 04.09.2016 ОСОБА_7 було доставлено до Доманівської ЦРЛ у важкому стані, де у нього виявлено гіпотрофію З ступеню, гостру пневмонію, функціональне порушення кишківника. Дитина була доставлена у важкому стані з опрілостями на сідницях та виділеннями з очей, годувалася через зонд, апетит знижений.

У зв`язку з цим, 05.09.2016 дитину ОСОБА_4 , машиною швидкої допомоги для подальшого лікування направлено до Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні у важкому стані зі скаргами на погану прибавку у вазі при годуванні 5-6 разів. Діагноз - гострий гастроентероколіт клебсиезної етіології, білково-енергетичний дефіцит 2 ступеню, СРК синдром швидкого росту кишкової флори грибкової етіології. Після проведеного лікування стан дитини стабілізувався та дитина із позитивною динамікою виписана на лікування за місцем проживання.

16.11.2016р. дитину ОСОБА_7 , 04.08.2016 взято на Д-облік.

Не дивлячись на це, 04.01.2017 сімейним лікарем дитину ОСОБА_4 знову було доставлено до Доманівської ЦРЛ з діагнозом - гострий обструктивний бронхіт, ДН 1-2 ступеню, гіпотрофія, анемія 1 ступеню, де вона пробула до 24.01.2017. На фоні проведеного лікування стан поліпшився, із матір`ю проводились бесіди про годування та догляд за дитиною.

Усвідомлюючи, що причинами захворювання дитини є неналежне харчування, ОСОБА_4 після виписки з лікарні належних висновків для себе не зробила, почала зловживати алкогольними напоями, через що не змогла надавати своїй малолітній дитині належний догляд і харчування, у зв`язку з чим 02.03.2017 дитина повторно захворіла та була доставлена до Доманівської ЦРЛ з діагнозом гострий бронхіт, ДН 1 ступеню, анемія 1 ступеню де пробула до16.03.2017.

04.042017р. дитину ОСОБА_4 в четвертий раз доставлено до Доманівської ЦРЛ з діагнозом гострий бронхіт, ДН 1 ступеню де пробула до13.04.2017р..

Унаслідок злісного невиконання ОСОБА_4 встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_7 , 04.09.2016 у останнього було виявлено гіпотрофію З ступеню, гостру пневмонію, функціональне порушення кишківника. Дитина була доставлена у важкому стані з опрілостями на сідницях та виділення з очей, та для подальшого лікування була транспортована до м. Миколаїв, де після обстеження був встановлений діагноз - гострий гастроентероколіт клебсиезна етіологія, білково-енергетичний дефіцит 2 ступеню. Дані захворювання виникли на фоні недостатнього збалансованого годування немовля та його перебування в антисанітарних умовах.

Дитина ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , доношеною без вроджених вад від 3-ї вагітності, 3-х пологів.

У разі ненадання своєчасної медичної допомоги дитині ОСОБА_7 в період 04.09.2016р. не виключено, що стан здоров`я прогресивно погіршувався, що могло призвести до настання смерті дитини.

У зв`язку із станом дитини ОСОБА_7 в період 04.09.2016р. на той час мати недостатньо приділяла увагу годуванню та гігієнічному догляду немовля.

Таким чином, у період з народження дитини і по 04.04.2017 ОСОБА_4 злісно не виконувала встановлені законом обов`язки по догляду за своїм новонародженим сином ОСОБА_7 , ігноруючи права і законні інтереси дитини на охорону здоров`я та фізичний розвиток: не доглядала, не дотримувалася норм харчування та гігієни, внаслідок чого стан здоров`я дитини погіршувався та у неї почала спостерігатися очевидні ознаки захворювань.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.166 КК України, тобто злісне невиконання батьками, встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у вчинені кримінального правопорушення визнала і підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. Дійсно після народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_6 вона халатно віднеслася до догляду за дитиною, внаслідок чого дитина постійно хворіла. Із-за неякісного харчування дитину доставили машиною швидкої допомоги до лікарні, де примусово кормили. Через короткий проміжок часу знову поклали в лікарню із-за пневмонії. На даний час обвинувачена розуміє, що неналежно виконувала батьківські обов"язки по вихованню та утриманню дитини. Із-за недбалого ставлення до лікування дитина, вона могла її втратити, так як дитина не набирала вагу, мала слабкий імунітет, із-за цього постійно хворіла. На даний час вона переглянула своє відношення до батьківських обов"язків. У вчиненому щиро кається.

Представник потерпілого- ОСОБА_9 в судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просить покарати обвинувачену відповідно до вимог закону.

Вина обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення підтверджуєтьтся і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення., а саме: актами обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї ОСОБА_4 ; медичними картками розвитку новонародженого, історією пологів, копією амбулаторної картки на ОСОБА_7 , 2016р. народження, медичними картами стаціонарного хворого ОСОБА_7 , висновком комісійної судово-медичної експертизи, згідно якого , у зв"язку із станом дитини ОСОБА_10 в період 04.09.2016р. можна зробити висновки, що на той момент мати недостатньо приділяла увагу годуванню та гігієнічному догляду немовля, що можна розцінити як ухиляння від виконання батьківських обов"язків. У разі ненадання своєчасної медичної допомоги дитині не виключено, що стан його здоров"я прогресивно погіршувався, що могло привести до настання смерті дитини.

Аналізуючи досліджені в судовому засідання письмові докази, суд приходитиь висновку, що дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ст.166 КК України як злісне невиконання батьками, встановлених законом обов"язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

У судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину, а кримінальне провадження по закрити, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ст.166 КК України (у редакції чинній на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що події кримінального правопорушення за ст.166 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце у період з 04.08.2016р. по 04.04.2017р., тобто на даний час минуло більше 5 років, що є підставою для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковою умовою для суду. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_11 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.166 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення належить за ступенем тяжкості до категорії злочинів середньої тяжкості , строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за 166 КК України закінчились, обвинувачена не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї в цій частині, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, на підставі ст. 49 ч1 п.3 КК України, у зв"язку з закінченням строків давності..

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

суддя : ОСОБА_1