ЄУН № 337/2240/23
Провадження № 1-кп/337/67/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в порядку спеціального судового провадження (in absentia), у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 1111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час, приблизно 01 квітня 2022 року (більш точні дата та час встановити за об`єктивних причин не вдалось можливим) ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасового окупованій російською федерацією території смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, будучи громадянином України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», діючи усвідомлено, з власних корисливих та ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків, прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації, та надав добровільну згоду на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі (мовою оригіналу) «Отдел полиции №3 (дислокація пгт. Михайловска) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», зайнявши посаду старшого зміни патрульних, із місцем фактичного розташування: АДРЕСА_2 .

Далі, обіймаючи зазначену посаду, приблизно з початку квітня 2022 року ОСОБА_5 здійснював протиправну діяльність в інтересах держави агресора російської федерації, та з метою підтримання окупаційної влади на території смт. Михайлівка Запорізької області, окрім іншого, займався організацією та контролем за роботою структурного підрозділу незаконного правоохоронного органу, здійснював у встановленому порядку доповіді керівництву відносно виїзду патрульних, здійснював разом із підпорядкованим йому особовим складом патрулювання території смт. Михайлівка, з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень забезпечував охорону правопорядку під час проведення окупаційною владою смт. Михайлівка агітаційних заходів, спрямованих на підтримання іміджу окупаційної адміністрації, та здійснював охорону ввіреної йому дільниці під час проведення незаконного референдуму відносно «виходу» Запорізької області із складу України.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в у Донецькій та Запорізькій областях.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст.323 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_4 у судових засіданнях зазначав, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу всіх процесуальних питань, що відбулись в судових засіданнях.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку рф частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами рф, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.1111 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:

Допитані в судовому засіданні свідки, а саме:

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є місцевою мешканкою смт. Михайлівка, яке на початку березня 2022 року взяли в окупацію росіяни. Приблизно з початку квітня 2022 року окупанти почали формувати правоохоронний орган - поліцію, до якого пішло працювати багато місцевих молодих людей, в тому числі і ОСОБА_7 . На роботу приймали усіх, і без освіти, і навіть тих, хто «сидів». ОСОБА_8 особисто бачила 3-4 рази, коли він патрулював території. Він був одягнений в темний одяг, при собі мав газовий балончик і дубинку. Погон і наліпок ще тоді у них не було. ОСОБА_5 зупиняв її, представлявся, перевіряв документи і розпитував, чого вона ходить в комендантську годину. Також бачила його 9 травня, коли він «охороняв» порядок під час громадських заходів, та коли він виходив «на перекур» на поріг будинку, що використовувала окупаційна поліція (в минулому, в будівлі розташовувалась податкова). Під час патрулювання вночі ОСОБА_5 й інших поліцейських супроводжував російський військовий зі зброєю. Пересувався ОСОБА_5 на автомобілі с «зетками». Наприкінці травня 2022 року свідок виїхала на підконтрольну Україні територію.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є місцевим мешканцем смт. Михайлівка, і перебував там з початку окупації до 27 травня 2022 року. Він знайомий з ОСОБА_10 , оскільки той ходив на секцію боротьби разом з його племінником. Після окупації загарбники почали формувати «народні дружини», з кінця травня, початку квітня 2022 року - створювати щось схоже на райвідділ поліції, що розташували в будівлі воєнкомату та податкової, по вул. Святопокровській, 3. Приймали і записували туди усіх без розбору, за добровільним бажанням, але багатьох пізніше звільнили. Силою нікого йти працювати не змушували. Знає, що ОСОБА_5 пішов працювати до окупаційної поліції. З ним він особисто тоді не спілкувався, але не менше трьох разів бачив, як ОСОБА_5 патрулював вулиці, маючи при собі бронежилет, пов`язку на руці, дубинку, кайданки, і ходив у складі групи з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (яких свідок також знає особисто). Крім того патруль супроводжував російський військовий зі зброєю. Також бачив, як ОСОБА_5 здійснював охорону масових заходів і публічні виступи місцевої влади 09.05.2022 року.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що в смт. Михайлівка він перебував з початку окупації до 14 вересня 2022 року. ОСОБА_5 є братом його невістки (дружини його сина). Познайомився з ОСОБА_5 він ще до війни, коли той приїжджав в гості до сестри. На початку квітня 2022 року ОСОБА_5 , навіть скоріше за свою сестру, пішов працювати на окупаційну владу, до поліції. Пішов добровільно, за заробітком, оскільки був з бідної родини, а окупанти обіцяли зарплати від 40 до 80 тисяч рублів. Першою, що ОСОБА_5 пішов в поліцію, сказала невістка, а після він приїжджав до неї, в тому числі на службовому автомобілі (Волга 24), та в формі. ОСОБА_5 до цього в «органах» не працював, - після ПТУ працював кухарем, а потім займався бізнесом (купівлею-продажем). Зараз ОСОБА_5 вже не працює, оскільки в якийсь час його направили навчаться до Мелітополя, і там звільнили.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що з початку окупації і до кінця жовтня 2022 року він проживав в смт. Пришиб, що розташований за 9 км. від смт. Михайлівка. ОСОБА_5 знає візуально. Наприкінці весни, десь в травні, від знайомих дізнався, що ОСОБА_5 почав працювати на окупаційну поліцію. Пізніше, протягом червня-вересня 2022 року, оскільки працював водієм і багато «катався», особисто бачив, як ОСОБА_5 патрулював вулиці, їздив на поліцейських машинах (що позабирали у наших), перебував на закритій території біля відділу окупаційної поліції. ОСОБА_5 був у формі, та інколи патрулі супроводжували військові. Тоді він з ОСОБА_5 не спілкувався, а бачив з відстані до 20-30 метрів.

Протокол огляду від 12 січня 2023 року, згідно якого була оглянута інформація з «Телеграм-каналу» « ОСОБА_15 », опублікована 04 травня 2022 року о 13:27 годині, 14 серпня 2022 року о 11:58 годині, про функціонування в смт. Михайлівка відділу поліції.

Протокол огляду від 05 січня 2023 року, згідно якого була оглянута інформація з «Телеграм-каналу» «Гнила черешня», опублікована 27.08.2022 року о 11:42 годині із текстом «Список мусорів Василівського району, які перейшли на бік ворога.», до якої прикріплено фотографії із списками співробітників, в тому числі, на першій фотографії, в графі «Сектор патрульно-постової служби», під №10 ОСОБА_5 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 квітня 2023 року, згідно якого ОСОБА_6 з чотирьох фотознімків осіб, впізнав ОСОБА_5 як особу, що у формі співробітника так-званої «поліції» патрулював смт. Михайлівка, та чула, як він агітував людей за «російський мир».

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 квітня 2023 року, згідно якого ОСОБА_9 з чотирьох фотознімків осіб, впізнав ОСОБА_5 як особу, що у формі співробітника так-званої «поліції» патрулював в смт. Михайлівка.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 квітня 2023 року, згідно якого ОСОБА_13 з чотирьох фотознімків осіб, впізнав ОСОБА_5 як особу, що у форменому одязі виконувала обов`язки так-званої «поліції» у смт. Михайлівка.

Інформацією за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем за ідентифікаційними ознаками номер мобільного телефону НОМЕР_1 , месенджер «Telegram» НОМЕР_2 , яким користувався громадянин рф ОСОБА_16 , в папці «chat» якого було виявлено:

- файл «ЗП-апрель-копия.xlsx» відомості про заробітну плату за квітень 2022 року «Головного управління МВС в Запорізькій області» Розділ ІІ Територіальні органи внутрішніх справ, №п.п.521 Старший зміни патрульних ОСОБА_5 , оклад 45000,00 рублів;

- файл «ЗП.xlsx» зі списком співробітників за травень 2022 року «Головного управління МВС в Запорізькій області» Розділ ІІ Територіальні органи внутрішніх справ, №п.п.529 Старший зміни патрульних ОСОБА_5 , оклад 45000,00 рублів.

Інформацією за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем за ідентифікаційними ознаками номер мобільного телефону НОМЕР_3 , месенджерів «Telegram», «WhatsApp», «Viber», яким користувався громадянин ОСОБА_17 , в папці «chat» якого було виявлено:

- файл «АДРЕСА И ПРЕДСЕДАТЕЛИ УИК (1).docx», в якому під порядковим номером 125 зазначено дільницю № НОМЕР_4 , яка розташована на території АДРЕСА_3 , та відомості про їх голів, відповідальних за проведення незаконного референдуму, а також співробітників т.зв. поліції, що здійснюють його охорону - ОСОБА_5 НОМЕР_5 .

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.1111 КК України, наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяги з ЄРДР, постанову про визначення групи прокурорів, постанови про визначення слідчих, постанови про зупинення та відновлення досудового розслідування, повідомлення про підозру та виклик до слідчого ОСОБА_5 , постанови про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , протоколи огляду веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр», повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 , доручення про надання безоплатної правової допомоги, постанови про доручення призначити захисника для здійснення безоплатної правової допомоги у кримінальному провадженні, повістки про виклик, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Захисник ОСОБА_4 констатував, що в даному випадку не має аргументів заперечувати доведеність вчинення ОСОБА_5 злочину, однак просить призначити його підзахисному максимально м`яке покарання.

Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.1111 КК України, поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 добровільно, будучи громадянином України, зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 1111 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.7 ст.1111 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, досить молодий вік ОСОБА_5 , суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком наближеного до мінімального, у межах санкції встановленої ч.7 ст.1111 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, на той самий строк, із застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

Щодо запобіжного заходу, то такий під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 не застосовувався. В ході судового розгляду прокурором також не надавалось письмових клопотань про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим він не підлягає застосуванню.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 1111 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги на строк 12 (одинадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений в Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1