Справа № 953/9669/23
н/п 1-кс/953/7823/23
"09" жовтня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
06.10.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події від 05.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: на металевий ніж та футболку чорного кольору, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та визначити місцем їх зберігання камеру схову речових доказів ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, м. Харків, вул. Алчевських, 49.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 05.10.2023 о 07 год. 42 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 05.10.2023 о 06 год. 30 хв. прийшов додому її син ОСОБА_5 , який був у стані сп`яніння та почав виражатись в її бік нецензурною лайкою, погрожував, після чого ОСОБА_4 з необережності нанесла йому тілесні ушкодження.
05.10.2023 у період часу з 02 год. 20 хв до 12 год. 00 хв. було проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 під час якого було виявлено і вилучено: змиви речовини бурого кольору на ватномарлевому тампоні, металевий ніж, футболку чорного кольору.
Вилучений металевий ніж та футболка чорного кольору, належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Всі вилучені речі є безпосередніми знаряддями злочину та предметами вчиненого кримінального правопорушення.
Так, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту, для збереження доказів, а саме: на металевий ніж та футболку чорного кольору, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Також під час досудового розслідування виникла необхідність у проведені ряду судових експертиз, а саме: цитологічної, імунологічної, криміналістичної, дактилоскопічної експертизи та інших.
Оскільки вказане майно відповідає зазначеним критеріям, передбаченим п.п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України та вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, а металевий ніж є безпосередньо знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його збереження, використання під час досудового розслідування..
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
05.10.2023 з 08.20 год. до 12.00 год. згідно протоколу огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 05.10.2023, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 5-12).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 05.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на металевий ніж та футболку чорного кольору - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - камеру схову речових доказів ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1