Справа № 465/8859/13-к
пр.№ 1-кп/464/141/24
У Х В А Л А

02 січня 2024 року Сихівський районний суд м. Львова в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002060 від 08.07.2013, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и в:

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді домашнього арешту на строк 2 місяці, оскільки термін такого закінчується, а судовий розгляд кримінального провадження триває. Вказав, що ризики, які враховувались при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 даного запобіжного заходу, на даний час не відпали, а без продовження дії обов`язків, передбачених ст.194 Кримінального процесуального кодексу України - (далі - КПК України), покладених на обвинуваченого ухвалою від 27.09.2023, не буде в повній мірі забезпечено виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні подав клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на менш тяжкий, а саме особисте зобов`язання. Зазначив, що починаючи із 01.05.2023, зокрема з часу зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт, прокурор вп`яте пропонує суду продовжити дію даного запобіжного заходу, однак сторона обвинувачення формально вносить такі клопотання, які за змістом ідентичні. Наведене вказує на те, що прокурор формально подає такі клопотання, не аналізуючи обставини, що є на даний час, щоб правдиво їх викласти. Таким чином, вказує, що єдиним аргументом прокурора для підтвердження ризику втечі є тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, яке йому можливо буде призначено судом. Також вважає недоведеним прокурором ризик впливу на свідків лише з тої підстави, що такі ще не допитані судом. Окрім цього, захисник зазначив, що раніше судом вже змінювався обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на легший, а згодом взагалі щодо нього не застосовувались жодні запобіжні заходи. Його процесуальна поведінка під час дії такого заходу та без нього була бездоганною. Протягом усього періоду тривалого досудового слідства та судового розгляду, які тривають уже майже 10 років, жодні дії ОСОБА_5 не дають підстави вважати їх неправомірними та такими, що порушують обов`язки обвинуваченого, передбачені КПК України. Такі обов`язки він весь час чітко виконував, в тому числі і протягом травня-грудня 2023 зауважень до поведінки ОСОБА_5 зі сторони обвинувачення немає. Також вказує про наявність обставин, які виключно позитивно характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 . Щодо тяжкості можливого покарання зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 , відповідно до ст. 72 КК України, вже відбув більше 11 років позбавлення волі, призначених вироком Франківського районного суду м.Львова від 18.06.2021. Зважаючи на наведене, вказав, що на даний час наявність ризиків, зазначених стороною обвинувачення, є не доведеною.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримала клопотання захисника ОСОБА_9 та просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.05.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, який полягає у забороні залишати квартиру АДРЕСА_1 у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 17.11.2023 на два місяці, а саме до 17.01.2024 включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною першою ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При вирішенні доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 26.12.2018 обвинуваченому ОСОБА_5 вже було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. У період застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме з 26.12.2018, порушень обов`язків, покладених на нього відповідно до ст. 194 КПК України не встановлено. Більше того, вказаний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в подальшому не був продовжений, відтак обвинувачений ОСОБА_5 з 27.02.2018 перебував без жодного запобіжного заходу до звернення вироку Франківського районного суду м.Львова до виконання, а саме до 02.08.2022. Порушень процесуальних обов`язків не допускав.

Окрім цього, після зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт згідно з ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.05.2023, прокурором не надано жодної інформації щодо здійснення контролю за виконанням зазначеної ухвали. Таким чином, запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, який неодноразово продовжувався судом, починаючи із 01.05.2023 фактично носив формальний характер.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано обґрунтованих доводів, які б виправдовували подальше застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Таким чином, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає за можливе на даний час застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які були визначені при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись статтями 177-178, 179, 205, 331, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до Сихівського районного суду м.Львова;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з особами, які виступають в якості свідків у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України - два місяці, а саме до 02.03.2024 включно.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_10

Судді

ОСОБА_11