Справа № 487/6942/23
Провадження № 1-кп/487/758/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0000328 від 02.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 приблизно 12.08.2023, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи за біля будинку №36 по вулиці Лазурній в місті Миколаєві, попросив у потерпілого ОСОБА_4 надати йому в користування на декілька днів мобільний телефон, на що останній погодився та надав мобільний телефон марки «Nokia 220 Dual Sim RM-969», в подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій кримінально-протиправний корисливий умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном потерпілого шляхом зловживання довірою, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зловживаючи довірою, заволодів мобільним телефоном «Nokia 220 Dual Sim RM-969» вартістю 491,66 грн., який належить ОСОБА_4 , та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 491,66 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, пояснив, що 12.08.2023 зловживаючи довірою потерпілого, заволодів мобільним телефоном останнього, яким розпорядився на власний розсуд.

29.09.2023 у даному кримінальному проваджені між потерпілим та обвинуваченим із власної ініціативи та домовленості, відповідно до положень ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, сторони угоди узгодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді 2 (двох) років обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 2 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки.

Крім того сторони узгодили, що розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком потерпілому, сторони визнають в сумі 491,00 грн., яку підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується виплатити потерпілому ОСОБА_4 впродовж двох місяців після набрання вироком суду про затвердження цієї угоди законної сили.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної між потерпілим та підозрюваним відповідає вимогам ст.471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Потерпілий також просив затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого Кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, має посередню характеристику, не одружений, раніше не судимий. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, та стороною обвинувачення в обвинувальному акті та угоді не зазначено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції статті, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР № 0000328 від 02.09.2023, укладену 29.09.2023 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 та ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення Миколаївським НДЕКЦ МВС України експертизи № СЕ-19/115-23/12604-ТВ від 13.09.2023 в сумі 1912,00 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1