Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4661/23
Провадження № 1-кс/723/5450/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року

м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта не повна середня, раніше не судимого, працюючого по найму, на утриманні семеро дітей, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України

встановив:

Групою слідчих СВ ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000344 від 05.07.2023 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

Постановою прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 від 03.10.2023 року матеріали відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 332 ч.3 КК України виділено в окреме провадження за № 0000508.

Згідно клопотання встановлено, що ОСОБА_4 вступив у попередню змову з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з чим діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, умисно, протиправно, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, а саме брав участь у організації переправлення через державний кордон України громадян України ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В подальшому ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , діючи за узгодженим планом забрали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і на автомобілі марки ВАЗ моделі 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , направились в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Румунії, але в с. Череш Чернівецького району Чернівецької області були затримані.

За зазначеними обставинами кримінального правопорушення складено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

22.07.2023 року ОСОБА_4 був затриманий на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

23.07.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області 25 липня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 02.08.2023 року ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту скасована та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 вересня 2023 року визначенням застави. Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду 18.09.2023 року продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням застави підозрюваному ОСОБА_4 до 23 жовтня 2023 року.

За результатами проведеного досудового розслідування 20.10.2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000508 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, скеровано до Сторожинецького районного суду для розгляду по суті.

Прокурор у поданому клопотанні просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики встановлені судом та існують обставини, які не залежать від сторони обвинувачення, а строк запобіжного заходу закінчується.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, про що зібрано достатньо доказів, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки з обвинуваченим добре знайомий, а щодо свідків існує домовленість, умови якої не виконано. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просить продовжити строк запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання його під вартою до 60 днів.

Адвокат ОСОБА_5 подав до суду заперечення проти клопотання прокурора та просив про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт посилаючись на те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні семеро неповнолітніх дітей, дружина його вагітна, сам хворіє. Просить врахувати постійне місце проживання обвинуваченого, майновий та сімейний стан, його хвороби та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, обіцяючи його дотримуватися.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що на даний час досудове розслідування завершено і обвинувальний акт направлено до суду для розгляду по суті у кримінальному провадженні №0000508 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, слідчий суддя вирішує питання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до початку проведення підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя, дослідивши письмові докази, які були додані до клопотання прокурора, клопотання адвоката та надані документи, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні змінилися обставини, оскільки завершилося досудове розслідування і обвинувальний акт направлено до суду. Прокурор зазначав про наявність трьох, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Вивчивши зазначені ризики, на які посилається прокурор, слідчий суддя знаходить що існування зазначених ризиків знайшли своє підтвердження в суді частково, виходячи з такого.

Посилаючись на наявність ризику щодо можливості переховування від суду, ініціатор клопотання обґрунтовує його тяжкістю злочину та відсутністю альтернативних видів покарання у санкції інкримінованої ОСОБА_4 , внаслідок чого обвинувачений може умисно переховуватись з метою уникнення покарання.

На думку слідчого судді вказаний ризик не доведений суду та до того ж суперечить вимогам п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини.

Крім того, не доведений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді підтвердженим є ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на який посилається прокурор, щодо можливості незаконного впливу на іншого обвинуваченого, оскільки вони добре знайомі та свідків.

Слідчий суддя вважає, що не підтвердження інших ризиків чи їх частини, на які посилається прокурор, мають оцінюватися зважаючи на вимоги п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого чи іншого більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Досліджуючи вказане, слідчий суддя знаходить, що таких доказів суду не було надано, а в клопотанні взагалі відсутня вказівка на законодавчо визначені обставини щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, однак не доведено обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, тому слідчий суддя має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленому в суді ризику.

При цьому слідчий суддя враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та необхідності забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому слідчий суддя враховуючи відповідні вимоги ч.5 ст.194 КПК України вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язки, прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися з місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , повідомляти суд про зміну місця свого проживання, та утриматися від спілкування з свідками та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно положень ст.181 КПК України, полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби. При цьому під житлом у значенні, що використано в цій статті, на думку слідчого судді, по відношенню до житла обвинуваченого ОСОБА_4 слід розуміти житловий будинок приватної форми власності з усіма приміщеннями, в яких постійно чи тимчасово проживає обвинувачений, включаючи приміщення, не призначені для проживання, які є складовою будинку.

Суд також, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який має стійкі соціальні зв`язки в місці свого постійного проживання, наявності на утриманні семи малолітніх дітей, позитивну характеристику за місцем свого проживання, що підтверджується характеристикою з місця проживання, вагітністю дружини; дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у виді домашнього арешту, які застосовувалися до нього раніше та обставину, що він не є судимою особою.

З огляду на всі вище викладені обставини, слідчий суддя вважає, що домашній арешт щодо ОСОБА_4 на наступні два місяці, має бути обмежений цілодобовим домашнім арештом.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Покласти, строком на два місяці, на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

-утриматися від спілкування з свідками та обвинуваченим у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання до Сторожинецького відділу національної поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Строк дії ухвали рахувати до 23 грудня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду: ОСОБА_1