Справа № 136/2231/21
провадження №1-кп/136/135/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000360 від 04.11.2021, та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000223 від 04.08.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, проживає у незареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше не судимого, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 4 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, проживає у незареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, в силу ст..89 КК України не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з боку захисту

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2021 у вечірній час доби, більш точного часу органом досудового слідства не встановлено, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, у зв`язку з чим, вони, діючи із корисливих мотивів, прийшли до земельної ділянки ОСОБА_8 , яка знаходиться в с. Журава, Турбівської ТГ, Вінницької області, кадастровий номер :05:000:2133, яка огороджена оцинкованою сіткою «рабиця». Перебуваючи на місці події, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, з корисливих спонукань, розуміючи незаконність своїх дій, за допомогою бокорізів, які заздалегідь взяли із собою, демонтували 40 метрів оцинкованої сітки «рабиця», вартість якої складає 1650 грн. 72 коп., яку скрутили у рулон, після чого з викраденою сіткою покинули місце вчинення злочину та у подальшому зазначеним викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Такі умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, 04.08.2022 о 14:00 год., ОСОБА_3 , прямуючи з лісу по вул. Травнева в с. Журава, Турбівської ОТГ Вінницького району Вінницької області до місця свого проживання, на дорозі біля домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 помітив індичку білого кольору, яка випасалась та яка належить останньому, яку вирішив викрасти. Після цього, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ(зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ) та дію якого продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, підійшов до вказаної вище індички породи «Біг-6», вагою 7,730 кг, яку спіймав та переніс до земельної ділянки, на якій зростає кукурудза та яка розташована навпроти домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , після чого викраденою індичкою розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 765 грн. 27 коп.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 4 ст.185 КК України визнав частково лише по епізоду викрадення оцинкованої сітки «рабиця», який мав місце 03.10.2021. Суду пояснив, що розумів те, що майно у вигляді сітки йому не належить, але переконавшись, що його протиправні дії носять таємний характер, вчиняв крадіжку майна спільно і ОСОБА_4 , яким вони розпорядились на власний розсуд. Зазначив, що розкаюється у скоєному, зробив для себе висновки подібного в майбутньому не вчиняти, просив суд суворо його не карати.

Щодо крадіжки індички породи «Біг-6», після роз`яснення суті обвинувачення заперечував свою винуватість, суду пояснив, що 04.08.2022 в обідню пору, він, ОСОБА_3 прямуючи з лісу по АДРЕСА_1 , до місця свого проживання, на дорозі біля домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , помітив індичку білого кольору, яка випасалась, в подальшому птиця на нього накинулась, як відомо це великий птах, тому він злякався, а оскільки при собі він мав ніж, так як ходив до лісу по гриби, тому перерізав її шию, а коли це зрозумів та побачив безсилого птаха, то викинув його на обабіч дороги.

У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щодо викрадення індички породи «Біг 6» визнав у повному обсязі, за обставин вказаних в обвинувальному акті, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, суду пояснив, що усвідомив, що посягав на чуже майно, яке було ним протиправно, таємно вилучене, усвідомив злочинний характер своїх дій, зазначив, що в ході досудового розслідування ним було повернуто тушку індички потерпілому, яку він зарізав, а також відшкодовано ще окремо вартість птиці у розмірі 2000 грн., просив врахувати його щире каяття та суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, щиро жалкує про вчинене, готовий нести покарання.

У ході судового розгляду, у зв`язку із смертю потерпілого ОСОБА_8 , до участі у справі було залучено у якості потерпілого його дружину ОСОБА_10 .

Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що десь за рік до вчинення крадіжки йому подарували пару індиків породи «Біг-6», які є бройлерами, вони є досить великими понад 20 кг чоловічої статі та на третину менша жіночої статі, мають певні особливості, відрізняються від звичайних індиків, так як тихі та не кричать, не відлучаються від господарства. Його індики ходили із курми, коли він вдома він їх випускав на вулицю, оскільки вони проживають у селі та це не завдавало нікому шкоди. Точної дати та часу він не пам`ятає, утім це відбувалось у літку 2022 року. Він перебував вдома по АДРЕСА_1 , зокрема у будинку, коли почув крик курей, який не міг бути безпідставним, тому вийшов на подвір`я, непобачивши нікого вийшов на вулицю, перейшовши дорогу навпроти його подвір`я, на полі у кукурудзі у прольоті між рядами побачив людину, що заховалась, присівши. Підійшовши ближче, він упізнав ОСОБА_3 , оскільки останній приходиться йому колишнім однокласником, він тримав індика із перерізаним горлом, був у крові, коли він його запитав: - «що це ти робиш?», той не дав зрозумілої відповіді, утім у подальшому шкоду ОСОБА_3 відшкодував у повному обсязі, тому претензій а ні матеріального, а ні морального характеру до нього він не має.

Прокурор у ході судового розгляду відмовився від допиту свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та така відмова була прийнята судом шляхом постановлення протокольних ухвал.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо обсягу та порядку дослідження доказів, відповідно до ч.2 ст.349 КПК України, судом було визначено загальний порядок розгляду кримінального провадження, який у подальшому змінено з урахуванням позицій учасників кримінального провадження.

Суд переконався, що показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними, не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Ураховуючи те, що обвинувачені визнали свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, по епізоду крадіжки оцинкованої сітки «рабиця», тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознакам - крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Доведеною є винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, по епізоду крадіжки індички породи «Біг-6», тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", враховує характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та загальні засади призначення покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2, 4 ст.185 КК України, які згідно з ст. 12 КК України, відносяться відповідно до категорії нетяжких та тяжких злочинів, вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, проживає у цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має; офіційно не працевлаштований, на життя заробляє тимчасовими заробітками; за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, однак порушень громадського порядку не допускає; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, шкода завдана кримінальним правопорушенням по епізоду крадіжки птиці відшкодована потерпілому шляхом повернення майна та грошових коштів на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому в ході досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом приймається до відома досудова доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з якою оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та для суспільства середня, виправлення ОСОБА_3 можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк за умови здійснення за ним нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному; проживає у цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має; офіційно не працевлаштований, на життя заробляє тимчасовими заробітками; за місцем зареєстрованого місця проживання характеризується добре; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; в силу ст..89 КК України не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом приймається до відома досудова доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до якої, оцінка ризику повторного кримінального правопорушення визначена як висока, тоді як ризик небезпеки для суспільства середній, а виправлення ОСОБА_4 можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк лише за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, проходження пробаційної програми.

Разом з цим, суд звертає увагу, що такий висновок органу пробації пов`язаний із притягненням ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, судимість за який, в силу приписів ст..89 КК України, погашена, що не може свідчити про його суспільну небезпеку на даний час.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості, справедливості та індивідуалізації покарання, при цьому враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, позицій потерпілих, тому вважає, що необхідним і достатнім для ОСОБА_3 буде покарання в межах санкцій частин статей, за якими інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі, застосувавши правила ст..70 ч.1 КК України та призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, його особи та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України та покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості, справедливості та індивідуалізації покарання, при цьому враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілого, тому вважає, що необхідним і достатнім для ОСОБА_4 буде покарання передбачене в межах санкції частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі.

Суд приймає до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , щире каяття, його особу та інші обставини справи, тому дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а відтак приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України та покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засуджених, привчати їх до додержання законів, нагадувати їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.

Питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинувачених в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 на протязі іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк за даним вироком стосовно ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення вироку.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_4 на протязі іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк за даним вироком стосовно ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази:

- оцинковану сітку «рабиця», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП у Вінницькій області, - повернути законному володільцеві;

- індичку породи «Біг 6», із пір`ям білого кольору, вагою 7,730 кг, що передана потерпілому на зберігання, - залишити у його володінні;

- кухонний ніж із ручкою чорного кольору, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП у Вінницькій області, - знищити.

Стягнути із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертизи (висновок експерта №8003/2121 складений Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України) у сумі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 83 коп.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертизи (висновок експерта №5404/22-21 складений Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України) у сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 коп.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1