Номер провадження 1-кп/521/1537/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 р. Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2021 року за № 0001050 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Лепетиха, Херсонської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючому в Херсонському дитячо-юнацькому клубі фізичної підготовки №5 Херсонської міської ради на посаді керівника гуртка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 16.12.2021 близько 20:17 керуючи технічно-працездатним автомобілем «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині, що веде від (до) мосту (шляхопроводу), який з`єднує мікрорайони "ХБК- Таврійський" в м. Херсоні, за напрямком від мосту до просп. А. Сенявіна, порушуючи вимоги п.п.2.3(6), 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, не зменшив швидкість, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у вигляді автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, визначеного дорожніми знаками п.п. 5.38.1 і 5.38.2 розділу 33 Правил дорожнього руху України та дорожньою розміткою п. 1.14.1 - «зебра», Розділу 34 вищевказаних Правил, з права на ліво за ходом його руху, уникаючи зіткнення із зазначеним транспортним засобом, застосував екстрене гальмування та відворот керма вліво, в результаті чого уникнувши зіткнення неконтрольовано виїхав за межі проїзної частини на розділювальну смугу, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, де здійснив наїзд на зазначеного пішохода.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , а саме:

п. 2.3. б) - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п.13.1 - «Водій залежно від швидкості руку, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вище викладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, розкаявся у вчиненому. Обвинувачений вказав, що дійсно, 16 грудня 2021 року, приблизно об 20:00 годині, керуючи автомобілем марки «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав про проїзній частині за напрямком від мосту до проспекту А.Сенявина в місті Херсон, швидкісний режим не порушував. Спереду його автомобілю, рухався автомобіль «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який почав раптово гальмувати, і як він потім зрозумів, пропускаючи пішохода ОСОБА_14 Намагаючись уникнути зіткнення, він застосував екстрене гальмування та відворот керма вліво, в результаті чого уникнув зіткнення з автомобілем, але здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_14 , який знаходився на розділювальній смузі, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Обвинувачений визнав, що порушив правила дорожнього руху, проявивши неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, не зменшив швидкість руху свого автомобілю, аж до повної зупинки, об`їжджаючи перешкоду, а саме автомобіль марки «Renault Logan 90L», виїхав за межі проїзної частини. Шкодує про вчинене, при цьому не заперечував, що ніяких витрат на лікування та реабілітацію потерпілого не відшкодовував, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 10000 гривень. Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини. Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив суду, що 16 грудня 2021 року мешкав у місті Херсон. У вечірній час доби, приблизно об 20:00 годині вийшов на вулицю гуляти з собакою. Прогулюючись по проспекту А.Сінявіна, вирішив перейти проїзджу частину на нерегульованому пішохідному переході. Проїзна частини цієї вулиці поділена розділювальною смугою, тобто посередині проїзної частини, є ділянка, де пішоходи, можуть перечекати поки проїдуть автомобілі. Він зупинився на цій ділянці, а потім втратив свідомість, та на деякий час і пам`ять. Те що на нього наїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_12 , дізнався від своєї матері, на наступний день, знаходячись у лікарні. Йому було проведено оперативне лікування, у лікарні в місті Херсоні провів тиждень, потім лікувався вдома. Після початку війни та окупації міста Херсона, він був вимушений залишатися у місті Херсон, оскільки не мав можливості виїхати із-за проблем зі здоров`ям. Після деокупації Херсона, він виїхав до міста Одеси, де йому зробили ще одну операцію, видаливши металеву пластину з ноги. Потерпілий підтримав позовні вимоги, пред`явлені до обвинуваченого, та просив стягнути з ОСОБА_12 398228 гривень 30 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди заявлені до страхової компанії підтримав.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, показів потерпілого ОСОБА_9 , вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказом, зокрема дослідженим в ході судового розгляду висновком судово-медичної експертизи №24 від 21.02.2022 року, з якого убачається, що на підставі судово-медичної експертизи по матеріалам справи по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ,1998 року народження, його медичного документу, експерт дійшов до висновків, що закритий компресійний внутрішньосуглобовий перелом зовнішнього виростку правої великогомилкової кістки, забій головного мозку легкого ступеня, крововилив під м`яку мозкову оболонку, садна китиць виникли від дії тупих предметів, не виключено 16.12.2021, при наїзді автомобіля на пішохода ОСОБА_9 .. Закритий компресійний внутришньосуглобовий перелом зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, забій головного мозку легкого ступеня, крововилив під м`яку оболонку, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за оцінкою тривалого розладу здоров`я ( а.с.218-219).

Покази обвинуваченого та потерпілого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності їх позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням висновку експерта № 24 від 21.02.2022 року та зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_12 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_12 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_12 на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, спосіб життя (раніше не судимий, до повномасштабного вторгнення рф на територію України мав офіційне місце роботи, одружений, утримує двох неповнолітніх дітей, має задовільний стан здоров`я, на даний час сім`я мешкає не за місцем реєстрації із-за постійних обстрілів міста Херсон), позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання та потерпілого, висловлену у судовому засіданні, відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 286 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суд враховує не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, із застосуванням до призначеного судом основного покарання ст.75 КК України, зі звільненням його від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, яке є пропорційним вчиненому злочину та таким, що перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 , суд приходить до наступного.

На умовах договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 206100855 ід 30.09.2021 року) ОСОБА_12 було застраховано цивільно-правову відповідальність будь-якої особи, яка правомірно керує транспортним засобом автомобілем марки «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума за вищезазначеним договором за шкоду, завдану життю та здоров`ю, становить 260 000,00 грн.

Правовідносини, що випливають із зазначеного договору, врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом, а саме Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону №1961, - відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Потерпілий ОСОБА_9 звернувся до суду з позовною заявою, згідно з якою просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - 35434 грн., витрат на лікування та 1771 грн. 70 коп. моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_15 на його користь - 398228 гривень 30 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.24.1 ст. 24 Закону № 1961, - у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Відповідно до чеків, наданих потерпілим ОСОБА_9 розмір фактично понесених витрат становить 35434,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд присуджує до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» матеріальну шкоду у розмірі - 35434,00 грн.

Відповідно до ст. 26-1 Закону № 1961, - страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г»' і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, Законом № 1961 встановлено, розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається шляхом вирахування 5% від суми страхового відшкодування за витрати, понесені у зв`язку з лікуванням. Враховуючи ту обставину, що витрати пов`язані з лікуванням складають - 35434,00 грн., то розмір моральної шкоди, визначений у порядку ст. 26-1 Закону № 1961 становить - 1771 гривень 70 копійок ( 5% від 35434,00).

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_12 і понесеною потерпілим ОСОБА_9 моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.

У відповідність до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.

Підстави позову і вина відповідача у заподіянні моральної шкоди злочинними діями встановлена судом. Судом встановлено, що діями відповідача ОСОБА_12 потерпілому нанесено немайнових втрат, викликаних моральними і фізичними стражданнями, які викликали негативні зміни в його житті, а саме: негативні переживання і спогади, настороженість, тривога, емоційні і тілесні реакції при згадці аварії, тяжкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання і реабілітації, переживання фізичних незручностей, змінювальний настрій, порушення сну, емоційна напруга, реакції і побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. У момент ДТП позивач переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я. При визначенні розміру моральної шкоди, судом приймається до уваги, що потерпілий тривалий час пересувався на милицях та за допомогою палиці, позбавлений можливості повноцінно працювати та утримувати себе. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, майновий стан відповідача, ступінь вини обвинуваченого в заподіянні моральної шкоди, те що він не сплатив на користь потерпілого жодної суми, а також часткове визнання обвинуваченим позовних вимог. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 , суму в розмірі 200 000,00 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Стосовно витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, суд дійшов наступних висновків.

Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що привела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення до справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Відповідно до частини 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:1) їх дійсність;2) необхідність;3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, суду надано договір про надання правової допомоги від 09.06.2023 року, укладений між адвокатом ОСОБА_10 та клієнтом ОСОБА_9 , квитанцію підтверджуючу оплату послуг адвоката на суму - 20 000,00 гривень.

Проаналізувавши вищенаведені вимоги законодавства, документи надані адвокатом на підтвердження надання адвокатських послуг, суд присуджує до стягнення з ОСОБА_3 компенсацію витрат на правничу допомогу у загальному розмірі - 20000,00 гривень (за підготовку цивільного позову у кримінальній справі та за представлення інтересів клієнта в судових засіданнях). Суд відмовляє у задоволенні вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» витрат пов`язаних з наданням правової допомоги потерпілому ОСОБА_9 , оскільки позовні вимоги до страхової компанії були заявлені в процесі судового розгляду. Крім того, суд враховує, що страховим полісом та спеціальним законом не передбачено обов`язку страхової компанії відшкодовувати потерпілому витрати пов`язані з наданням правової допомоги, замість особи, яка є винною у дорожньо-транспортній пригоді.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

Згідно ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначене ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки - підлягає реальному і самостійному виконанню.

Запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи № CE-19/122-21/ 167 IT від 18.01.2022, вартістю 1376 (одна тисяча сімдесят шість) гривень 96 копійок; за проведення інженерно - транспортної експертизи № CE-19/122-21/1058-IT від 09.02.2022, вартістю 1376 (одна тисяча сімдесят шість) гривень 96 копійок; судово-медичної експертизи №24 від 21.02.2022 року - 451 ( чотириста п`ятдесят одну) гривню 68 копійок.

Речовий доказ у кримінальному проваджені - автомобіль марки «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 ., переданий на відповідальне збереження ОСОБА_3 - залишити у володінні ОСОБА_3 .

Речовий доказ - оптичний диск DVD-R, вилучений згідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 12.01.2022 в Управлінні патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, розташованому за адресою: місто Херсон, проспект А.Сенявіна, 128 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_16 від 23.12.2021, на якому знаходиться 2-ва відеозаписа, назва одного із файлів «202112216_201651А», де зафіксований рух учасників перед настанням ДТП - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Провідна», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Провідна» (м.Київ -01049, Повітрофлотський проспект,5 на користь ОСОБА_9 - 35474 (тридцять п`ять тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1771 ( одну тисячу сімсот сімдесят одну) гривню 70 копійок - моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 - 200000 (двісті тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень - витрат на правничу допомогу.

В решті частини позовних вимог ОСОБА_9 - відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1