Справа № 357/5748/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 8 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0002145, внесене 02.05.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.03.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України з підписаною сторонами угодою про визнання винуватості, за погодженням з потерпілими.

Так, встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Разом з тим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.08.2022 строком на 90 діб до 21.11.2022.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб до 19.02.2023.

Указом Президента України від 14.02.2023 № 2915-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 20 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб до 20.05.2023.

Встановлено, що 30.04.2023 приблизно о 17:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи на лавці поблизу будинку № 169 по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква, Київської області, разом із потерпілим ОСОБА_6 побачив у нього на поясі сумку із вмістом мобільного телефону «Realme UI» моделі RMX3241, та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими потерпілим ОСОБА_6 та сторонніми особами, шляхом вільного доступу, із вказаної сумки, яка знаходилась на поясі у потерпілого здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Realme UI» моделі RMX3241, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 4966 гривень 67 копійок.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4966 гривень 67 копійок.

Крім цього, 03.05.2023 приблизно о 14 години 30 хвилин ОСОБА_3 проходячи поблизу будинку № 66 по вул. Дачній у м. Біла Церква, Київської області, побачив потерпілого ОСОБА_7 , який перебував на лавці та біля якого знаходився мобільний телефон марки «Huawei SLA-L22» та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та в зазначений час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими потерпілим ОСОБА_7 та стороннім особами, шляхом вільного доступу, із вищевказаної лавки здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Huawei SLA-L22», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 вартістю 841 гривня 67 копійок.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 841 гривня 67 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

17.05.2023 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 17.05.2023 укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника подана до суду разом з обвинувальним актом, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 17.05.2023.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви відповідно до яких не заперечували проти затвердження угоди, просили судовий розгляд проводити без їх участі. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не мають.

Прокурор у судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор - ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України у зазначених діях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць. Сторони також погоджуються на застосування ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні остаточного покарання, за сукупністю вироків, частково приєднати до даного вироку невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2023 та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяця.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, обставиною, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

При цьому суд не враховує обвинуваченому, добровільне відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілим, після того як були внесені відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань, тобто після втручання правоохоронних органів, що не може бути враховане, як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Крім цього при призначенні покарання сторонами угоди враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий, з 27.04.2023 ОСОБА_3 перебуває на обліку уповноваженого органу з питань пробації за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, під час іспитового строку вчинив два корисливих злочинів, розлучений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, непрацевлаштований, без місця реєстрації, але з фактичним місцем проживання, а також ОСОБА_3 20.03.2018 знятий з військового обліку військовозобов`язаних сержантів і солдатів запасу в ІНФОРМАЦІЯ_2 як такий, що вибув в іншу місцевість України до нового місця проживання (м. Миколаїв).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв зазначені кримінальні правопорушення до повного відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2023, згідно з яким ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Таким чином ОСОБА_3 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в кількості двох епізодів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Таким чином судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 17.05.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.05.2023 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2023, та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років два місяця.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після набрання вироком законної сили доручити Білоцерківському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 .

Речові докази: мобільний телефон марки «Realme UI» моделі RMX3241, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, залишити у останнього, як у власника майна.

Мобільний телефон марки «Huawei SLA-L22», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, залишити у останнього, як у власника майна.

Оптичний СД-диск з відеофайлами та флеш-накопичувач МР4 з відеофайлами фіксації вчинення кримінальних правопорушень, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, продовжити зберігати у прокурора в кримінальному провадженні № 0002188 від 04.05.2023.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_8