КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 23 листопада 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, громадянка України, фізична особа-підприємець, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000858 від 09 червня 2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що згадане повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення про підозру дотримані вимоги ст. 278 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000858.

Вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована з огляду на наступне.

Стверджує, що на час складання повідомлення про підозру, яке датоване 09 червня 2022 року, органу досудового розслідування достовірно було відомо, що ОСОБА_6 у зв`язку із початком збройної агресії російської федерації проти України не проживала за місцем реєстрації, оскільки виїхала за межі України, а саме до Республіки Ірландії.

Зауважує, що у повідомлені від 09 червня 2022 року про підозру ОСОБА_6 всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 277 КПК України не вказано місце проживання останньої.

Вважає, що стороною обвинувачення проігноровано положення ч. 7 ст. 135 КПК України та не здійснено в належний спосіб вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 в день його складання.

Щодо скріншотів переписки у месенджері «Viber» зазначає, що електронний документообіг регулюється Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». На переконання захисника, надані стороною обвинувачення зображення самі по собі не дають можливості ідентифікувати та підтвердити особи абонентів і точну дату обміну повідомленнями, а технічний функціонал додатку «Viber» дозволяє будь-якій особі зареєструвати обліковий запис, указавши в ньому будь-які ідентифікаційні дані, прикріпити до створеного аканту довільно обране фотозображення, у тому числі й те, яке міститься в матеріалах справи. Зокрема, жоден номер телефону у меседжерах не може свідчити про його приналежність до конкретної особи, оскільки такий номер слугує лише для реєстрації в системі. Стверджує, що чинне законодавство не встановлює, що «Viber» являється приналежним або тотожним телефонному спілкуванню.

Зауважує, що відповідно до отриманої інформації від ОСОБА_8 , його донька ОСОБА_6 до початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України постійно мешкала у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Так, о 10.00 год. 24 лютого 2022 року остання вимушено покинула м. Харків, в подальшому із м. Львова поїхала до Республіки Ірландія, де стала на облік як вимушено переміщена особа, отримала посвідку на проживання та офіційно працює згідно з укладеним контрактом.

Також ОСОБА_8 повідомив, що періодично навідувався до квартири доньки та до власної квартири у м. Харків, однак листів чи інформації від правоохоронних органів він не отримував, а також їх не отримував від сусідів та ЖЕКу.

Захисник стверджує, що ні ОСОБА_6 , ні її рідні, ні сусіди, ні житлово-експлуатаційна організація за місцем проживання у м. Харкові не були повідомлені про наявність складеного повідомлення про підозру.

Вважає, що ОСОБА_6 не може вважатися такою, що набула 09 червня 2022 року статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні.

Вказує, що сторона обвинувачення, володіючи інформацією, що ОСОБА_6 знаходиться за межами України та на законних підставах проживає за кордоном, не виконала вручення повідомлення про підозру останній у порядку, визначеному ч. 7 ст. 135 КК України.

Зазначає, що ОСОБА_6 не знає ОСОБА_9 не обізнана про його участь, ніяким чином не підтримувала з ним зв`язок, не координувала свої дії з ним та відповідно ОСОБА_9 не координував свої дії з ОСОБА_6 , яка не вчиняла будь-яких злочинів у складі організованої групи з останнім.

Зауважує, що ОСОБА_6 не володіє і не могла володіти жодною інформацією щодо дійсності намірів ОСОБА_10 з приводу ведення останнім господарської діяльності, оскільки надавала йому лише послуги SMM-реклами.

Вказує, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 від 26 лютого 2021 року двом іншим особам 02 червня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів та 09 червня 2022 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у зв`язку з чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчувався 02 серпня 2022 року.

Зазначає, що органом досудового розслідування допущено ряд процесуальних порушень в частині продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні та стверджує, що відповідною постановою від 08 серпня 2022 року строк досудового розслідування продовжено до 09 вересня 2022 року, тобто за межами строку, який прохав слідчий у своєму клопотанні.

Вказує, що беручи до уваги очевидні факти порушень, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року скасовано постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 від 20 липня 2022 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000480.

Вважає, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 після повідомлення особі про підозру не переривався у період з 02 червня 2022 року по 02 серпня 2022 року, а тому двомісячний строк досудового розслідування закінчився 02 серпня 2022 року та продовжений не був.

Захисник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформований. Надіслав клопотання про розгляд даного провадження за його відсутності, вимоги апеляційної скарги підтримує та просить її задовольнити. Зважаючи на викладене, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального закону колегія суддів вважає, що тільки порушення вимог наведених КПК України, а саме порушення випадків, змісту та порядку повідомлення особі про підозру може бути предметом для оскарження повідомлення про підозру.

Як убачається з наявних в суді апеляційної інстанції матеріалів провадження, в рамках кримінального провадження № 0000480, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2021 року, ОСОБА_6 09 червня 2022 року повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому організованою групою осіб; у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, організованою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України.

01 вересня 2022 року постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 із кримінального провадження № 0000480 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000858.

12 червня 2023 року захисник ОСОБА_12 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на вищевказане повідомлення про підозру від 09 червня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги захисника.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя у постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їх кримінальних правопорушень відповідає вимогам ст. 277 КПК України і при врученні повідомлення про підозру дотримані вимоги ст. 278 КПК України.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи у сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про ймовірне вчинення підозрюваною ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, на момент прийняття оскаржуваного рішення присутня, всупереч доводам апеляційної скарги.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що органом досудового розслідування вжито всіх можливих та необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру, тобто дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

Також, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржено після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно зі ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи факт оскарження стороною захисту повідомлення про підозру, колегія суддів вважає, що відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_6 не набула статусу підозрюваної.

З урахуванням наведеного, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, навіть з урахуванням усіх викладених у ній доводів - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000858 від 09 червня 2023 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/24188/23-к Справа №11-сс/824/4560/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1