Провадження №1-в/369/16/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працює у СТО «Є-гараж», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 289, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_7 покладено обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Білоцерківський районний відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення щодо ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання, призначеного вказаним вироком суду. Подання мотивовано тим, що 30.03.2020 надійшли на виконання до Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили та вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 відносно ОСОБА_7 , 16.11.2018 року засудженому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання та обов`язки покладені на нього вироком суду, про що у засудженого відібрано зобов`язання. Обґрунтовуючи доводи подання, орган пробації зазначив, що засуджений ухиляється від виконання покладених на нього судом обов`язків, а саме не з`являвся на виклики до Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області без поважних причин. Так, 13.04.2020 ОСОБА_7 під час перевірки старшим інспектором Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області за місцем проживання засудженого за адресою: АДРЕСА_1 останнього вдома не було, з отриманих письмових пояснень ОСОБА_8 (пояснив, що є батьком ОСОБА_7 ), з`ясовано, що засуджений за вказаною адресою більше року не проживає. У зв`язку із невідомим місцем проживання ОСОБА_7 , відносно останнього органом пробації в період з червня 2020 року по жовтень 2022 року вжито відповідні розшукові заходи. 04.11.2022 року ОСОБА_7 з`явився на виклик органу пробації та надав письмове пояснення щодо причин своєї неявки, а саме зазначив, що йому не було відомо про місце реєстрації (адресу органу пробації), оскільки виклики на його адресу реєстрації не надходили, про те, що він перебуває в розшуку йому теж не було відомо. Враховуючи вказане орган пробації вважає, що засуджений свідомо ухилявся від відбування покарання з випробуванням, змінивши місце проживання та не повідомивши при цьому орган пробації, обов`язки визначені судом фактично не виконав.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 проти подання заперечив та зазначив, що адресу реєстрації місця проживання не змінював, повідомлення про виклик до органу пробації на його адресу не надходили, його батько жодних пояснень не підписував та його рідні, які також проживають за адресою: АДРЕСА_1 , йому про жодні виклики або відвідування працівників органу пробації не повідомляли. Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просила в задоволенні подання відмовити, зазначила, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року на ОСОБА_7 не було покладено обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, вказувала, що ОСОБА_7 офіційне місце реєстрації не змінював, жодних викликів від органу пробації до 01.11.2022 не отримував, тому порушень обов`язків, визначених судом не допускав.

Прокурор та представник органу пробації подання просили задовольнити.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали подання та особову справу ОСОБА_7 , проаналізувавши представлені докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідності до частин 1, 2 статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. За змістом статті 78 КК України скасування випробовування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

У відповідності до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно частини 2 статті 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до статті 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, уповноважений орган пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому згідно з статтею 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Зі змісту наведених норми законодавства, вбачається, що суд має право вирішувати питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання в межах дії встановленого іспитового строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 не з`явився до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, на облік не став, в судовому засіданні з даного приводу пояснив, що за межі країни не виїжджав, адресу проживання (реєстрації) не змінював та не переховувався від органу пробації, зазначив, що обов`язок періодично з`являтися до органу пробації йому не визначався, викликів від органу пробації не отримував, його батько жодних пояснень органу пробації не надавав та не підписував.

Крім того, встановлено, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2022 року в задоволенні подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу у місті Києві та Київської області філії Державної установи «Центр пробації» про приведення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, у відповідність з діючим законодавством, відмовлено. Таким чином, підстави вважати, що у засудженого було визначено обов`язок періодично з`являтися до органу пробації відсутні. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази направлення викликів засудженому, його пояснення про те, що таких викликів від органу пробації останній не отримував, матеріалами справи не спростовані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженого стати на шлях виправлення, суд не вважає, що наведені в поданні обставини (зокрема, нез`явлення до органу пробації для постановки на облік та зміна фактичного місця проживання без повідомлення про цей факт орган пробації) є в цій конкретній справі достатніми підставами для направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком суду. Суд вважає, що засуджений не є суспільно-небезпечним або таким, що потребує ізоляції від суспільства, при цьому встановлено, що останній має постійне місце роботи та дохід, має на утриманні малолітню дитину, здійснює активну підтримку Збройних Сил України, про що надав відповідні подяки. При цьому з матеріалів подання встановлено, що ОСОБА_7 за час іспитового строку не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Крім того, судом встановлено, що іспитовий строк засудженого обчислюється з 16.11.2018 року по 16.11.2020 року. За таких обставин, зважаючи, що наразі іспитовий строк у засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року ОСОБА_7 закінчився, суд не вбачає підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбуття покарання, а тому у задоволенні подання органу пробації необхідно відмовити.

На підставі статей 74, 75, 78 КК України, керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного судом щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Особову справу засудженого ОСОБА_7 повернути до Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 18.09.2023 р. о 17 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_9 Перекупка