ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0001293щодо ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , поданою на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді солдата резерву взводу солдатів резерву запасної роти, у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та визначенням початку строку відбування покарання із моменту фактичного затримання ОСОБА_7 ,

встановила:

Вироком суду встановлено, що старший солдат ОСОБА_7 , як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, під час проходження її на посаді солдата резерву взводу солдатів резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 діючи умисно, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання

переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин 21 червня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану) та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був незаконно відсутній на службі до 18 вересня 2023 року, коли звернувся до правоохоронних органів із зізнанням.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує вирок суду у частині покарання та просить призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст.69,75 КК України.

Зазначає, що він визнає свою провину у повному обсязі, щиро кається у скоєному, бажає і надалі проходити військову службу та бути корисним для держави.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх із наявними у матеріалах кримінального провадження обставинами, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Між тим суд першої інстанції, постановляючи вирок, не дотримався вимог кримінального процесуального закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотні порушення кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно зі статтею 412 КПК, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.110 КПК передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.369, 371-374 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст.375 КПК у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.

Всупереч вказаним вимогам процесуального закону вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року, який ухвалювався в нарадчій кімнаті, не підписаний головуючим суддею ОСОБА_1 (а.п.50-52), що, у відповідності до ч.1 ст.412 КПК, є окремим істотним порушенням, внаслідок якого оскаржуване судове рішення не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час постановлення вироку припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 та ст.415 КПК є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та призначення нового судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону,з призначенням нового розгляду в суді першій інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати зазначені в рішенні суду апеляційної інстанції порушення норм КПК, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи та викладені в апеляційній скарзі захисника доводи, після чого, виходячи з сукупності досліджених судом і перевірених доказів, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.405,407,408,409,418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.5 ст.407 КК України скасувати, із призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягають.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3