Справа № 473/6953/23
Номер провадження 1-кс/473/1437/2023
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою

"15" грудня 2023 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону ОСОБА_3 ,про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0001324, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та сторони захисту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що його 05 липня 2022 року призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 та того ж дня направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №175 від 05 липня 2022 року підозрюваного ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 118-РС від 12 червня 2023 року підозрюваного ОСОБА_8 призначено на посаду снайпера роти снайперів першого окремого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного /міського/ територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 05 липня 2022 року, тобто з моменту відправлення підозрюваного ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця ЗСУ, тобто особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконаная військового обов`язку - проходження військової служби.

Таким чином, за версією ограну досудового розслідування, на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_8 мав статус військовослужбовця ЗСУ по мобілізації.

За версією органу досудового розслідування, 13 грудня 2023 року близько 18:00 години, підозрюваний ОСОБА_8 , скориставшись додатком на власному мобільному терміналі, викликав таксі для здійснення поїздки з міста Миколаєва, де він на той час перебував, до міста Южноукраїнська Вознесенського району Миколаївської області.

Після чого чого на вказане місце виклику в місті Миколаєві приїхав автомобіль марки Hyundai Elantra 2016 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням користувача потерпілого водія ОСОБА_5 , який здійснював перевезення населення.

За версією органу досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_8 зайняв місце на правому передньому сидінні в салоні вказаного автомобіля, після чого водій ОСОБА_5 розпочав рух за вказаним маршрутом, тобто з міста Миколаєва до міста Южноукраїнська Миколаївської області.

13 грудня 2023 року біля 19:00 години, в ході руху автомобільною дорогою «Н 24» в межах села Ракове Вознесенського району Миколаївської області, перебуваючи на головній вулиці Кольчака, неподалік від домоволодіння №28, автомобіль марки «Hyundai Elantra» 2016 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого водія ОСОБА_5 здійснив зупинку на забороняючий сигнал світлофора.

В цей момент, за версією органу досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_8 , не задоволений вказаною зупинкою, висловлюючи на адресу водія ОСОБА_5 погрози фізичною розправою, почав вимагати у водія ОСОБА_5 продовжити рух на забороняючий сигнал світлофора, на що останній категорично відмовився продовжити рух.

В цей момент, за версією органу досудового розслідування, у підозрюваного ОСОБА_8 виник раптовий прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом під керуванням потерпілого водія ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, підозрюваний ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , що виразилось у виштовхуванні останнього за межі салону автомобіля, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем моделі «Hyundai Elantra» 2016 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , котрий знаходився в користування водія ОСОБА_5 .

Сівши за кермо даного транспортного засобу, та продовживши рух автомобільною дорогою «Н 24» до вулиці Болгарської в місті Вознесенську, де підозрюваний ОСОБА_8 , не впоравшись з керуванням, здійснив з`їзд з автодороги, зупинившись в межах домоволодіння АДРЕСА_1 , де був затриманий співробітниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в порядку ст. 208 КПК України.

13 грудня 2023 року відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0001324 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

13 грудня 2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

14 грудня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Сторона захисту заперечувала проти обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід в виді особистого зобов`язання.

В ході проведення кримінального провадження під номером 0001324 встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п.2 ч.1 ст.196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_8 , переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків,

В клопотанні поданому до суду зазначено, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а це дає привід вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого. Запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Більш м`які види запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду у кримінальному провадженні та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з вимог ч.1 ст.183 КПК України, відповідно до якого тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно, і прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, поданого до суду відносно підозрюваного ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу, що дає підстави для задоволення даного клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , з врахуванням обставин того, що органом досудового розслідування на теперішній час не встановлено місце знаходження мобільного терміналу підозрюваного ОСОБА_8 , з якого ним був здійснений виклик таксі в місті Миколаєві для його поїздки до міста Южноукраїнська Миколаївської області.

Відмова в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також практику ЄСПЛ з даного питання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя погоджується з позицією сторони захисту, яка з посиланням на практику ЄСПЛ, в даному судовому засіданні зазначала, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177, ст.178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Але, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є військовослужбовцем ЗСУ по мобілізації, учасником бойових дій, враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя вважає можливим в даному провадженні визначаючи розмір застави, з враховунням майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_8 , а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, за необхідне визначити суму застави у розмірі 80 /вісімдесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /2684х80/ = 214 720 /двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять/ гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178, 183, 184, 194, 196, 205, 206 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Костешни Ришканського району Республіки Молдова, громадянину України, освіта повна загальна середня, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, який проходив військову службу по мобілізації на посаді снайпера роти снайперів першого окремого батальону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні "молодший сержант", зареєстрованого за місцем помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого обрати запобіжний захід в виді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО" до 10 лютого 2024 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 80 /вісімдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /2684х80/ = 214 720 /двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять/ гривень.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного за ч.2 ст.289 КК України ОСОБА_8 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду, не відлучатися з місця проживання на території України, без дозволу зазначених осіб, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України, виключити спілкування з потерпілим ОСОБА_5 та свідками у даному кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , більш м`якшого ніж тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО", а саме особистого зобов`язання - відмовити.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою вручити підозрюваному за ч.2 ст.289 КК України ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Подача апеляції до Миколаївського апеляційного суду не зупиняє виконання даної ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1