УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березне, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 25 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2023 року прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 29 серпня 2023 року для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що будучи обізнаними з положеннями чинного законодавства, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.06.2023 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на території Рівненської області організували протиправний механізм переправлення осіб призовного віку через державний кордон України за допомогою електронної системи «ШЛЯХ». ОСОБА_5 який займає посаду директора ТОВ «СУПЕР-БУС» () та ОСОБА_6 , який займає посаду директора ТОВ «СМАІЛ-БУСС» () із залученням ОСОБА_7 , яка виконує вказівки щодо незаконного переправлення громадян за кордон та виконує функції бухгалтера ТОВ «СУПЕР-БУС» передав їй у користування свій ЕЦП ключ для внесення громадян України призовного віку у електронну систему «ШЛЯХ».

За попередньою домовленістю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за вказівками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підшукували громадян України призовного віку та повідомляли про можливість виїзду за межі державного кордону України. Військовозобов`язаним, які виявили бажання виїзду до країн Європейського Союзу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомляли про умови та вартість такого виїзду. Якщо зацікавлені особи погоджували на запропоновані умови їм надавали номер мобільного телефону ОСОБА_5 або ОСОБА_6 , які в свою чергу в телефонній розмові домовлялись про особисту зустріч на якій обговорювали всі умови незаконного перетину державного кордону України, а також спосіб передачі останнім грошових коштів за надані послуги.

Після чого військовозобов`язані громадяни за допомогою месенджерів надсилали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фотографії документів необхідних для внесення осіб у електронну систему «ШЛЯХ» та узгоджували орієнтовну дату виїзду. А останні в свою чергу надавали вказівку ОСОБА_8 , щодо проведення інструктажу військовозобов`язаним, з приводу поведінки останніх під час перетину ними державного кордону.

Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 громадянами України призовного віку були надіслані документи необхідні для внесення осіб у електронну систему «Шлях» останні пересилали фотографії вказаних документів за допомогою месенджерів на номер мобільного телефону, який належать ОСОБА_7 , яка виконує функцію бухгалтера ТОВ «СУПЕР-БУС». На виконання злочинних вказівок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 маючи у користуванні ЕЦП ключі керівників підприємств-перевізників ТОВ «СУПЕР-БУС» та ТОВ «СМАІЛ-БУСС», які оформлені на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Перебуваючи на території Рівненської області ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у період часу з 19.02.2022 по 20.04.2023 вносили дані військовозобов`язаних громадян України у електронну систему «ШЛЯХ». Після того, як заявки на для перетину кордону з`являлися на платформі «ШЛЯХ» в базах ДПСУ з`являлася вказана інформація, що давало можливість громадянам України призовного віку незаконно перетнути державний кордон України.

Разом з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 як водій, який здійснює фактичну господарську діяльність, особисто інструктував військовозобов`язаних громадян України щодо дій які необхідно виконати для незаконного перетину державного кордону України.

Після чого ОСОБА_5 або ОСОБА_6 телефонували військовозобов`язаним та повідомляли дату виїзду та місце з якого їх забирав ОСОБА_8 або інший водій, який мав законну підставу для виїзду за кордон, та на постійній основі здійснював господарську діяльність у ТОВ «СУПЕР-БУС» та ТОВ «СМАІЛ-БУСС». Однак під час перетину державного зазначений водій займав місце пасажира, а військовозобов`язаний громадянин України, у свою чергу, під час перетину державного кордону та до моменту в`їзду на територію Республіки Польща керував вказаним транспортним засобом як водій.

Після перетину державного кордону, військовозобов`язаний громадянин передавав грошові кошти ОСОБА_8 та знаходячись на території Республіки Польща здійснював іншу діяльність, не пов`язану із здійсненням господарської діяльності ТОВ «СУПЕР-БУС» та ТОВ «СМАІЛ-БУСС». ОСОБА_8 або інший водій транспортного засобу продовжував поїздку відповідно до графіку та повертався на територію України, як водій транспортного засобу.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 організував незаконний виїзд військовозобов`язаних громадян України за межі державного кордону, що негативно вплинуло на здатність держави забезпечити виконання заходів загальної мобілізації та проведення територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Збройних Сил України призову військовозобов`язаних.

Крім того, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.01.2023 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на території Рівненської області організували протиправний механізм переправлення осіб призовного віку через державний кордон України за допомогою електронної системи «ШЛЯХ». ОСОБА_5 який займає посаду директора ТОВ «СУПЕР-БУС» () та ОСОБА_6 , який займає посаду директора ТОВ «СМАІЛ-БУСС» () із залученням ОСОБА_7 , яка виконує вказівки щодо незаконного переправлення громадян за кордон та виконує функції бухгалтера ТОВ «СУПЕР-БУС» передав їй у користування свій ЕЦП ключ для внесення громадян України призовного віку у електронну систему «ШЛЯХ».

За попередньою домовленістю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за вказівками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підшукували громадян України призовного віку та повідомляли про можливість виїзду за межі державного кордону України. Військовозобов`язаним, які виявили бажання виїзду до країн Європейського Союзу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомляли про умови та вартість такого виїзду. Якщо зацікавлені особи погоджували на запропоновані умови їм надавали номер мобільного телефону ОСОБА_5 або ОСОБА_6 , які в свою чергу в телефонній розмові домовлялись про особисту зустріч на якій обговорювали всі умови незаконного перетину державного кордону України, а також спосіб передачі останнім грошових коштів за надані послуги.

Після чого військовозобов`язані громадяни за допомогою месенджерів надсилали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фотографії документів необхідних для внесення осіб у електронну систему «ШЛЯХ» та узгоджували орієнтовну дату виїзду. А останні в свою чергу надавали вказівку ОСОБА_8 , щодо проведення інструктажу військовозобов`язаним, з приводу поведінки останніх під час перетину ними державного кордону.

Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 громадянами України призовного віку були надіслані документи необхідні для внесення осіб у електронну систему «Шлях» останні пересилали фотографії вказаних документів за допомогою месенджерів на номер мобільного телефону, який належать ОСОБА_7 , яка виконує функцію бухгалтера ТОВ «СУПЕР-БУС». На виконання злочинних вказівок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 маючи у користуванні ЕЦП ключі керівників підприємств-перевізників ТОВ «СУПЕР-БУС» та ТОВ «СМАІЛ-БУСС», які оформлені на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Перебуваючи на території Рівненської області ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у період часу з 19.02.2022 по 20.04.2023 вносили дані військовозобов`язаних громадян України у електронну систему «ШЛЯХ». Після того, як заявки на для перетину кордону з`являлися на платформі «ШЛЯХ» в базах ДПСУ з`являлася вказана інформація, що давало можливість громадянам України призовного віку незаконно перетнути державний кордон України.

Разом з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 як водій, який здійснює фактичну господарську діяльність, особисто інструктував військовозобов`язаних громадян України щодо дій які необхідно виконати для незаконного перетину державного кордону України.

Після чого ОСОБА_5 або ОСОБА_6 телефонували військовозобов`язаним та повідомляли дату виїзду та місце з якого їх забирав ОСОБА_8 або інший водій, який мав законну підставу для виїзду за кордон, та на постійній основі здійснював господарську діяльність у ТОВ «СУПЕР-БУС» та ТОВ «СМАІЛ-БУСС». Однак під час перетину державного зазначений водій займав місце пасажира, а військовозобов`язаний громадянин України, у свою чергу, під час перетину державного кордону та до моменту в`їзду на територію Республіки Польща керував вказаним транспортним засобом як водій.

У період часу з 19.11.2022 року по 03.06.2023 року за грошову винагороду від 600 до 700 євро за допомогою електронної системи «ШЛЯХ», військовозобов`язані громадяни України, під виглядом водіїв ТОВ «СМАІЛ-БУСС» та «СУПЕР БУС» незаконно перетнули державний кордон України, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Після перетину державного кордону, військовозобов`язаний громадянин передавав грошові кошти ОСОБА_8 та знаходячись на території Республіки Польща здійснював іншу діяльність, не пов`язану із здійсненням господарської діяльності ТОВ «СУПЕР-БУС» та ТОВ «СМАІЛ-БУСС». ОСОБА_8 або інший водій транспортного засобу продовжував поїздку відповідно до графіку та повертався на територію України, як водій транспортного засобу.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 організував незаконний виїзд військовозобов`язаних громадян України за межі державного кордону, що негативно вплинуло на здатність держави забезпечити виконання заходів загальної мобілізації та проведення територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Збройних Сил України призову військовозобов`язаних.

30 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

10 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши йому залишати в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 07.09.2023 року включно.

29 серпня 2023 року постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_27 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000459 від 25 травня 2023 року, до трьох місяців, а саме до 30 вересня 2023 року.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на сьогоднішній день виникла необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще триває.

У кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через складність завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: з урахуванням здобутих під час досудового розслідування доказів вирішити питання про повідомлення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну раніше повідомленої підозри; додатково допитати підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; отримати відповіді на раніше направлені запити до Рівненського РВК; отримати характеризуючи матеріали на підозрюваних; звернутися з клопотаннями про тимчасовий доступ до мобільних операторів підозрюваних до слідчого судді; провести тимчасові доступи до мобільних операторів; провести огляд матеріалів отриманих в результаті проведення тимчасового доступу до мобільних операторів; провести тимчасовий доступ до речей та документів які знаходяться у володінні банку щодо руху коштів; отримати висновок судової комп`ютерно технічної експертизи; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин виконати відповідно до положень ст. 290, 291 КПК України усі необхідні процесуальні дії щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та скерування його до суду разом із обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування.

Обставинами, які перешкоджали виконати слідчі (розшукові) дії

та процесуальні дії раніше, є те, що у призначених експертизах наявна велика кількість об`єктів дослідження, що потребує значного часу, а також враховуючи складність кримінального провадження з урахуванням обсягу та специфіки слідчих і процесуальних дій, які не сприяли проведенню досудового розслідування у найкоротші строки, а також те що підозрювані проживають на території іншого регіону.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, підстави для зміни запобіжного заходу та відмови у продовженні підозрюваному ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби на даний час відсутні, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу не зменшились.

Зважаючи на викладене виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив задовольнити з огляду на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши думку прокурора, пояснення захисника, підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000459, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

30 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

10 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши йому залишати в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 07.09.2023 року включно.

29 серпня 2023 року постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_27 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000459 від 25 травня 2023 року, до трьох місяців, а саме до 30 вересня 2023 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, є ймовірною та може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Крім того, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").

Крім того, слідчим суддею перевірені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом.

Разом із тим, слідчим у клопотанні зазначено щодо існування відносно ОСОБА_5 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; серед оточення підозрюваного є невстановлені учасники злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, їх характер та значну суспільну небезпеку, а також те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, то з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Отже, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри на даній стадії досудового розслідування є достатньою; викладені обставини свідчать про те, що закінчити досудове розслідування у встановлені строки не виявляється можливим, а заявлені ризики не зменшились в частині необхідності забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, які виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v.Austria»).

При прийнятті рішення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя керувався тим, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до системного аналізу вимог ст. ст. 2, 21, 337 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у межах вимог, викладених слідчим у поданому клопотанні, та не має права самостійно вийти за межі вимог слідчого, погіршивши таким чином процесуальне становище підозрюваного.

Водночас, приймаючи рішення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, суд враховує процесуальну мету застосування норми ч. 6 ст. 176 КПК України, яку вкладав в неї законодавець, приймаючи Закон України № 2198-IX від 14.04.2022, із змінами, внесеними згідно із Законами № 2531-IX від 16.08.2022, № 2997-IX від 21.03.2023, а саме: неможливість застосування відносно особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України, більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, за умови звернення слідчого/прокурора до слідчого судді/суду саме із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який у свою чергу безальтернативно має застосувати слідчий суддя/суд до підозрюваного у випадку наявності підстав, визначених ст. ст. 176-178, 194 КПК України.

В даному випадку, слідчий звернувся до слідчого судді саме із клопотанням про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, перелічених у клопотанні слідчого.

Зазначене із врахуванням вимог ч. 6 ст. 176, 337 КПК України, не дозволяє слідчому судді застосувати відносно підозрюваного як більш м`якого запобіжного заходу, так і вийшовши за межі вимог клопотання, - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працюючий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий.

У зв`язку з цим, слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Саме домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Крім цього, продовжуючи застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту шляхом заборони залишати житло в нічний час доби, слідчий суддя вважає, що такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та необхідності виконання процесуального обов`язку явки за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а також необхідності прибути до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

Керуючись статями 176-178, 181 194, 199, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби строком до 30 вересня 2023 року, заборонивши йому з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибути до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі с. Орлівка, Рівненського району, Рівненської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками.

Строк дії ухвали визначити до 30 вересня 2023 року включно.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 05 вересня 2023 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1