УХВАЛА

21 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 755/1894/17

провадження № 51-3880 зно 19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 09 червня 2021 року щодо нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаного судового рішення щодо нього.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року вказану заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 462 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

На виконання ухвали суду, в межах встановленого судом строку, ОСОБА_4 подав заяву, однак недоліки, зазначені в ухвалі суду від 08 листопада 2023 року, не усунув та припустився нових.

Зокрема, усуваючи недоліки заяви залишеної без руху засуджений змінив предмет перегляду за нововиявленими обставини, а саме просить скасувати постанову Верховного Суд від 27 листопада 2019 року, якою скасовано ухвалу апеляційного суду і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Однак, вказана постанова не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки рішенням суду касаційної інстанції, яким завершено судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , є постанова Верховного Суду від 09 червня 2021 року.

Також, засудженим не усунуто порушення приписів пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, за якими у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Разом з цим, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК України, у першу чергу зі ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За змістом статей 459 - 467 КПК України, процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт, а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Як слідує зі змісту поданої заяви, ОСОБА_4 не наводить обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України, які не були відомі, та не могли бути відомі суду і заявнику під час розгляду кримінальної справи касаційною інстанцією і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути.

Водночас, засудженим наводяться обставини про існування яких йому було достовірно відомо на час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанції, що фактично зводяться до заперечення ним своєї винуватості, які в свою чергу могли бути предметом оцінки суду виключно під час розгляду обвинувачення по суті. Наведене ж засудженим обґрунтування свідчить про незгоду із встановленими судами попередніх інстанцій фактичними обставинами та спробу домогтися повторного розгляду кримінального провадження по суті, що не відповідає меті інституту перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Як вже було вищезазначено, усуваючи недоліки, ОСОБА_4 змінив предмет перегляду за нововиявленими обставинами, при цьому просить скасувати постанову Верховного Суду від 27 листопада 2019 року і направити кримінальне провадження на новий розгляд по суті до Дніпровського районного суду м. Києва, однак такі вимоги не узгоджуються з повноваженнями Суду за наслідками розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами відповідно до положень ст. 467 КПК України, позаяк постанова Верховного Суду від 27 листопада 2019 року не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України, тобто така заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 464, ч. 3 ст. 429 КПК України,

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 09 червня 2021 року щодо нього повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3