Справа № 186/566/22
Провадження № 1-кп/0186/12/24
У Х В А Л А

03 січня 2024 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м.Першотравенськ кримінальні провадження внесені до ЄРДР за №0000592 від 03 травня 2022 року та №0000585 від 06 серпня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебувають вказані кримінальні провадження, які ухвалою суду від 17.04.2023 року об`єднані в одне та призначені до судового розгляду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2023 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 січня 2024 року включно, а також визначено заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200гривень.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підставою для продовження запобіжного заходу стало те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, існують ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та строк раніше обрано запобіжного заходу спливає.

Прокурори клопотання підтримали в повному обсязі та прохали його задовільнити.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували прохали в його задоволенні відмовити та обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторони суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2023 року обвинуваченому продовжено раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 04 січня 2024 року включно.

Під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, офіційно не працює, не одружений, в нього відсутній постійний заробіток, немає сталих соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, обвинувачується у вчиненні аналогічні злочинів, а відтак, з огляду на наведені обґрунтування ризиків прокурором та покарання, яке обвинувачений може понести у випадку встановлення його винності, суд дійшов висновку про наявність існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те що він, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як останній не дотримується суспільних норм поведінки і моралі, може намагатися уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також враховуючи тяжкість, наслідки від вчинення вказаного кримінального правопорушення, крім того у разі визнання особи винуватою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, останньому загрожує максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки враховуючи те, що під час проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_5 бачив особу, яка придбавала психотропну речовину метамфетамін, це дає підстави вважати, що останній може незаконно впливати на свідка, а також, те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: встановити повні анкетні дані свідків, понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій за даним кримінальним провадженням. У разі встановлення цих осіб, останній може намагатись впливати на свідків, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, це вказує на можливість повторного вчинення ним кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів із метою заробітку грошових коштів.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_5 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою, не відпали, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, та уникнути ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в той же час у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину в період дії застави в іншому кримінальному провадженні, тобто даний запобіжний захід із розміром застави в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не став стримуючим фактором для припинення протиправної поведінки, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу яка перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вищевикладеного, суд визначає суму застави - 265 (двісті шістдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 гривень), що складає 802 420гривень 00 копійок, що буде достатньо для забезпечення виконання обвинувачуваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовільнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк запобіжного заходу на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 березня 2024 року включно.

Визначити заставу у розмірі 265 (двісті шістдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 802 420(вісімсот дві тисячі чотириста двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинувачуваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; прибувати до суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурорам, захисникам, обвинуваченому негайно після її оголошення та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1