Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/21/23

У Х В А Л А

18 жовтня 2023 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , представника потерпілого ОСОБА_24 - адвоката ОСОБА_25 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

17 жовтня 2023 року прокурор подав до суду клопотання про продовження застосованого щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати цілодобово житло за вказаною адресою; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У той же час прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_11 згідно із ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2023 року з покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: не залишати житло цілодобово за вказаною адресою; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування клопотань прокурор зазначив, що як ОСОБА_14 , так і ОСОБА_11 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією майна.

Також прокурор вказав, що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються ОСОБА_14 та ОСОБА_11 було вчинено ними у складі організованої групи, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна (вимагання), що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Крім того, прокурор зазначив, що підставою для продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , кожного окремо, з урахуванням даних, які їх характеризують, є наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, які ґрунтуються на тому, що обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути їм призначене у разі визнання їх винуватими, з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються.

На думку прокурора, продовження щодо ОСОБА_14 і ОСОБА_11 такого запобіжного заходу з покладанням на них певних процесуальних обов`язків забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігання зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у них підстав та просив їх задовольнити, оскільки вважає мету і підстави продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо кожного із обвинувачених, законними і обґрунтованими.

Представник потерпілого ОСОБА_24 адвокат ОСОБА_25 , підтримав клопотання прокурора, оскільки вважає, що ризики на які посилається прокурор, зокрема переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_24 та вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати, жодним чином не зменшились та їм можливо запобігти лише шляхом застосування до ОСОБА_14 та ОСОБА_11 такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, з покладанням на них обов`язків про які йдеться вище.

Обвинувачений ОСОБА_14 та захисник ОСОБА_23 проти задоволення клопотання прокурора заперечували зазначивши, що ризики на які посилається прокурор мають характер припущень та жодними об`єктивними даними не доведені.

Разом із цим захисник ОСОБА_23 подав заперечення на клопотання прокурора у яких, окрім наведеного, зазначив, що ОСОБА_14 має постійне місце мешкання, де проживає із бабусею, яка є особою похилого віку, вся члени його родини мати, дружина перебувають за кордоном, як переміщені особи. Рідний брат проходить військову службу.

За таких обставин, враховуючи те, що відносно ОСОБА_14 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній не може самостійно придбати продукти харчування та ліки, позбавлений можливості працювати, у тому числі для утримання своєї бабусі.

При цьому захисник зауважив, що прокурор у своєму клопотанні не зазначає про факти чи обставини, які б заважали суду обрати відносно ОСОБА_14 менш суворий запобіжний захід із збереженням всіх тих обмежень, які були встановлені у попередній ухвалі.

Разом із цим захисник ОСОБА_23 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_14 на домашній арешт із забороною останньому залишати житло у період часу з 20 до 07 години, з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_11 , проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Захисник ОСОБА_19 , заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби, оскільки останній не порушував умови застосованого щодо нього запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків, ризики про які йдеться у клопотанні прокурора суттєво зменшились.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питання, яке вирішується, суд доходить наступного.

Так, згідно із частинами 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частинами 1, 5, 7 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, окрім інших: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

08 лютого 2022 року ОСОБА_14 був затриманий у порядку, передбаченому ст. 191 КПК України, у тому числі, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 лютого 2022 року щодо ОСОБА_14 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначений запобіжний захід був неодноразово продовжений, останній раз згідно із ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2023 року по 13 квітня 2023 року.

Підставою для прийняття таких рішень стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, метою - запобігання ризикам, у тому числі передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зміст яких наведений вище.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 14 березня 2023 року ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2023 року в частині продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_14 скасовано.

При цьому щодо обвинуваченого ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

Цією ж ухвалою на ОСОБА_14 покладені процесуальні обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, про які йдеться у клопотанні прокурора.

Разом із цим суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку про можливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладанням на нього певних обов`язків, про які зазначено вище.

Зазначений запобіжний захід щодо ОСОБА_14 , та обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, були неодноразово продовжені, останній раз згідно із ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 серпня 2023 року по 24 жовтня 2023 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 - у вигляді тримання під вартою, був застосований 08 вересня 2021 року.

Підставою для прийняття такого рішення слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яка підтверджувалася зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; знищенню, схованню або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконному впливу на потерпілих та свідків; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення, продовженню кримінального правопорушення, у якому підозрюється зазначена особа.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_11 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 грудня 2021 року, включно.

Підставою для прийняття такого рішення стала наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_11 , кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зміст яких наведений вище.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року, постановленої під час підготовчого судового засідання, щодо обвинуваченого ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому був неодноразово продовжений судом, останній раз по 01 квітня 2023 року.

30 березня 2023 року запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 був змінений - на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк дії запобіжного заходу встановлений по 30 травня 2023 року, включно.

Цей запобіжний захід в подальшому був неодноразово продовжений, останній раз до 24 жовтня 2023 року.

До цієї ж дати, відносно обвинуваченого, були продовжені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені на останнього при зміні запобіжного заходу.

На даній стадії суд позбавлений можливості робити будь які висновки щодо обґрунтованості підозри, оскільки з моменту надходження обвинувального акта до суду змінюється процесуальний статус підозрюваної особи на обвинуваченого (ч. 1, ч. 2 ст. 42 КПК України), і вказаній особі висувається обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ч. 1 ст. 337 КПК України).

У свою чергу, обґрунтованість висунутого обвинувачення перевіряється судом на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися, або якими може спростовуватися обвинувачення, яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті, ухвалюючи остаточне рішення у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд на даній стадії судового провадження не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри шляхом надання оцінки доказам у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачуються.

Так, відповідно до п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» суд зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Враховуючи наведені вище критерії, на обґрунтованість обвинувачення для вирішення питань у цій стадії кримінального провадження, вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування ОСОБА_14 і ОСОБА_11 було повідомлено про підозру, а згодом висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою, на обґрунтування чого зібрані докази, про які йдеться в реєстрах матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, які додані до обвинувальних актів.

Оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству, суд, враховуючи викладене доходить висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо обвинувачених.

Так, ОСОБА_14 і ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказане свідчить про те, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , які хоча і мають постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, усвідомлюючи обсяг висунутого їм обвинувачення та покарання, яке може бути їм призначене у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованого злочину, можуть вдатися до переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

До того ж суд зазначає, що даний ризик, в умовах воєнного стану, який діє в Україні, є досить вагомим.

Надаючи оцінку ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що згідно з п. 43 рішення ЄСПЛ «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків (потерпілих) може бути визнано на початкових стадіях процесу.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими і свідками у кримінальному провадженні, в тому числі й на стадії судового розгляду - надаються усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ст. ст. 352, 353 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого і свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи обсяг висунутого обвинувачення, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, те, що потерпілий, який згідно із обвинувальним актом був безпосереднім учасником подій вчинення злочину щодо нього, судом не допитаний, як і не допитані свідки у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про існування ризику незаконного впливу на потерпілого і свідків з боку обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , ступінь якого не зменшився.

Проаналізувавши наявні дані, що характеризують обвинувачених, їх соціальні зв`язки, репутацію та майновий стан, у сукупності з обставинами інкримінованого їм кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що наведені обставини об`єктивно вказують на наявність ризику вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_14 іншого кримінального правопорушення, тобто на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене суд доходить висновку про доцільність продовження застосованого щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченим залишати житло цілодобово, та покладення на них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема про які йдеться у клопотанні прокурора.

Крім того, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, а також більш м`які умови цього запобіжного заходу на даному етапі судового провадження не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .

При вирішенні питання доцільності зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш м`який запобіжний захід та доцільності зміни умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що стороною захисту не надано переконливих доказів, які свідчать про неможливість перебування обвинувачених під цілодобовим домашнім арештом та зменшення наявних ризиків до такого ступеню, що їм можливо запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Щодо доводів, на які посилається захисник ОСОБА_23 , як на підставу зміни запобіжного заходу, суд не приймає їх до уваги, оскільки перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, обвинувачений має можливість доглядати за своєю бабусею. Крім цього, суд зазначає, що бажання обвинуваченого ОСОБА_14 працевлаштуватись не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Разом із цим суд вважає за доцільне роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_14 , що він не позбавлений можливості забезпечувати свій побут шляхом звернення до суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, з відповідним обґрунтованим клопотанням.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є наявними і достатніми для продовження застосованого щодо обвинувачених запобіжного заходу та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку, що клопотання захисника ОСОБА_23 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 - на домашній арешт із забороною останньому залишати житло у період часу з 20 до 07 години, та клопотання захисника ОСОБА_19 про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 331, 369 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_23 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 на домашній арешт із забороною останньому залишати житло у період часу з 20 до 07 години - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_19 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_14 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто по 18 грудня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду у встановлений ними час;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: квартира АДРЕСА_2 , щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два місяці, тобто по 18 грудня 2023 року.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , визначити по 18 грудня 2023 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , обов`язків покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3