КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року,

за участю особи, яка подала

скаргу - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 30 жовтня 2023 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_7 залишила без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя, посилаючись на вимоги ст.ст. 303, 306 КПК України, обґрунтувала тим, що службові особи Деснянської окружної прокуратури м. Києва, діяли в межах чинного законодавства та наданих їм повноважень, оскільки 10.10.2023 року керівником Деснянської окружної прокуратури м. Києва звернення адвоката ОСОБА_6 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення суддею Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2023 року направлено за належністю до ТУ ДБР розташованого у м. Києві.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 30.10.2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати службову особу Деснянської окружної прокуратури м. Києва, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 від 05.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань для початку досудового розслідування.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та з порушенням норм матеріального права, без належного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, викладених у скарзі.

Зокрема, апелянт вказує на те, що з висновками слідчого судді, не згодний, оскільки не досліджено фактичних обставин викладених в його скарзі, вважає, що порушення закону, допущені під час розгляду скарги на бездіяльність службових осіб Деснянської окружної прокуратури м. Києва, є суттєвими, оскільки, незважаючи на факт невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя, отримавши скаргу на бездіяльність уповноважених службових осіб Деснянської окружної прокуратури, не вирішила питання стосовно порушення вимог ст. 214 КПК України, а одразу зробила висновок про відсутність бездіяльності з боку уповноважених службових осіб прокуратури, вдаючись в оцінку і аналіз змісту поданої заяви про кримінальне правопорушення.

Оцінка слідчим суддею питання складу кримінального правопорушення, на думку апелянта, була неприпустимою з огляду на стадію кримінального провадження, а тому вбачаються законні підстави для скасування ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

По-перше, колегія суддів не може погодитися з мотивами, якими слідчий суддя обґрунтувала своє рішення за наслідками розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а саме з тим, що у слідчого судді були відсутні підстави для зобов`язання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва внести відомості до ЄРДР за повідомленням адвоката ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення суддею Броварського міськрайонного суду Київської області, оскільки таке повідомлення було направлено прокурором для розгляду іншому органу досудового розслідування, а перевірка доводів про незаконність передачі повідомлення про злочин за підслідністю до іншого органу досудового розслідування знаходиться поза межами предмету скарги, оскільки вказані мотиви не в повній мірі узгоджуються з вимогами закону, зокрема з положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, яка не наділяє прокурора правом направляти заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення за підслідністю до іншого органу досудового розслідування без внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Більш того, безпідставність такого рішення прокурора підтверджується положеннями ч. 7 ст. 214 КПК України, якими прямо передбачено, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Тобто, з урахуванням вимог наведеної вище норми кримінального процесуального закону, питання щодо направлення відповідних матеріалів за підслідністю, з урахуванням вимог ст. 216 КПК України, прокурор вправі вирішувати лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

По-друге, незважаючи на вищенаведене, колегія суддів не вбачає достатніх правових підстав для задоволення апеляційної скарги в частині зобов`язання службової особи Деснянської окружної прокуратури м. Києва внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі відповідної заяви адвоката ОСОБА_6 від 05.10.2023 року, поданої в інтересах ОСОБА_5 , з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України дійсно встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного встановлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до вимог п. 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять у собі достатні фактичні дані про обставини, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена законом України про кримінальну відповідальність. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть визнаватися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Такий висновок узгоджується з положеннями, закріпленими у ст. 2 КПК України, в якій зазначається про те, що завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а й забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, приймаючи до уваги те, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 05 жовтня 2023 року, з якою адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Деснянської окружної прокуратури м. Києва, йшлося зокрема про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, вчинені під час здійснення правосуддя суддею Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Незважаючи на те, що норми кримінального процесуального закону не містять будь-якого особливого порядку щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР щодо суддів, це не означає, що всі заяви про вчинення суддями кримінального правопорушення саме під час здійснення правосуддя підлягають внесенню до ЄРДР, оскільки судді, як це передбачено ч. 1 ст. 129 Конституції, при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 126 Конституції України, яка визначає гарантії незалежності і недоторканості суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на час обіймання ними посади судді.

На забезпеченні відповідних гарантій незалежності суддів, з урахуванням міжнародних стандартів, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в низці інших міжнародних документів, у тому числі «Основні принципи незалежності судових органів», які були ухвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 р. та 40/146 від 13 грудня 1985 р., неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Зокрема, у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, Конституційний Суд України констатував, що «недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом».

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 10 своєї постанови № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі № 21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».

З урахуванням вищенаведеного, намагання вплинути на суддю або притягнути його до кримінальної відповідальності за прийняття незаконного, на думку адвоката, судового рішення, зокрема ухвали про привід обвинуваченої ОСОБА_5 , шляхом подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення під час розгляду конкретної судової справи, зокрема розгляду кримінальної справи № 361/6455/22, може свідчити як про протиправне втручання у здійснення правосуддя, так і про посягання на процесуальну незалежність судді, що прямо заборонено, відповідно до вимог ст.ст. 126 та 129 Конституції України.

Не вдаючись у правову оцінку змісту заяви адвоката ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 05 жовтня 2023 року, колегія суддів звертає увагу на те, що її зміст побудований на власній суб`єктивній оцінці дій судді та прийнятого нею рішення про застосування приводу до обвинуваченої ОСОБА_5 , яке адвокат ОСОБА_6 вважає завідомо незаконним та сфальшованим, а тому констатує наявність в діях судді ОСОБА_9 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366 КК України

Між тим, як зазначалось вище, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

За таких обставин, розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та перевіряючи правомірність такої бездіяльності, слідчий суддя повинна була виходити не з того, що прокурор, бездіяльність якого оскаржувалась, направив заяву про вчинення кримінального правопорушення до іншого органу досудового розслідування, який уповноважений розпочати досудове розслідування щодо судді, а з того, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення щодо судді підлягає внесенню до ЄРДР, з урахуванням наведених вище вимог Конституції України та правових висновків, викладених у рішеннях Верховного Суду та Конституційного Суду України

У зв`язку з цим, колегія суддів лише частково погоджується з доводами, наведеними в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 , зокрема з тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана такою, що повністю відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки в ній не наведені належні і достатні мотиві та підстави прийнятого рішення.

Водночас, колегія суддів не вбачає достатніх правових підстав для задоволення скарги заявника на бездіяльність прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва по суті та зобов`язання останнього внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі відповідної заяви адвоката ОСОБА_6 від 05 жовтня 2023 року, оскільки, з урахуванням наведених вище вимог законодавства та обставин, вказана заява не є такою, що містить достатньо фактичних даних, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення під час здійснення правосуддя.

З огляду на вищенаведене, за наслідками розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким вказану скаргу задовольнити частково; ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року про залишення без задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви адвоката ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2023 року, з підстав наведених в ухвалі апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року про залишення без задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви адвоката ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2023 року, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 754/14629/23

Номер провадження : 11-сс/824/7064/2023

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1