Справа №766/2991/23
н/п 1-кп/766/1993/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0005445 від 11.11.2022, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0005445 від 11.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7 від 06.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години.

Також зобов`язано ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: с. Загорянівка Херсонської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування потерпілою та свідками, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє до 20.08.2023 року (включно).

Прокурор у своєму клопотанні просить продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, обґрунтовуючи клопотання тим, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до статті 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Також зазначив, що вказане кримінальне правопорушення набуло значного суспільного резонансу, оскільки обвинувачений взагалі не мав права керувати транспортним засобом, а в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинула людина, що вказує на існування ризиків, які дають підстави вважати, що в разі непродовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, він переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, а також може здійснювати тиск на свідків. Тому прокурор вважає, що з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливим спробам перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання законних вимог слідчого, прокурора та суду та запобіганню незаконного впливу на потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, наявна необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила суд його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Обвинувачений під час вирішення судом питання про продовження йому запобіжного заходу поклався не розсуд суду.

Потерпіла не заперечила про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та поклалася на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 ст.181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілу та свідків. При цьому суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Також, доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, яке, за даними, викладеними у обвинувальному акті, було вчинено ОСОБА_4 на технічно несправному транспортному засобі, яким він керував за відсутності посвідчення на право керування транспортним засобом, припинено кримінальне правопорушення було не з власної волі обвинуваченого, а внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка спричинила смерть потерпілого, що, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби судового розгляду справи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Щодо раніше покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, суд вважає за необхідне залишити їх у тому ж об`ємі, якому встановлено судом.

Частина 6 ст.181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 183, 184, ч.2 ст.376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 05:00 години.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладені на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: с. Загорянівка Херсонської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування потерпілою та свідками, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 16 жовтня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1