ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3843/23 Справа № 191/1058/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Туковське Іркутської області РФ, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

01 квітня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186 КК України до 12 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 72 КК України переведено менш суворий вид покарання, призначеного за даним вироком у вигляді 3 років обмеження волі, в більш суворий вид покарання із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, і призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 05 жовтня 2023 року. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирався. Вирішено питання щодо речових доказів та розподілу судових витрат на залучення експерта.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановлений слідством час та у невстановленому місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, придбав у невстановлений слідством спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс. Після цього ОСОБА_8 , діючи умисно, продовжуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи, що у нього немає дозволу на здійснення будь-яких дій, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин почав незаконно зберігати безпосередньо при собі вказаний придбаний ним наркотичний засіб, а саме канабіс масою 4,9248 г, 5,7710 г, 11,3231 г з невстановленого часу до 12-24 годин 13 квітня 2022 року.

13 квітня 2022 року приблизно об 11-20 годин працівниками оперативного відділу ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» у приміщенні міжзонного КПП, що знаходиться на території ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, сел.Шахтарське, вул.Миру,7-а, проведено неповний поверхневий обшук засудженого ОСОБА_8 , під час якого у лівій кишені кофти, у яку він був одягнений, виявлено паперову коробку з написом «Трокзевазин», в середині якої знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору та сліп пакет з подрібненою речовиною рослинного походження.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ19/104-22/9862-НЗПРАП від 20 травня 2022 року надана на дослідження листя зеленого кольору масою 5,5845 г, яке є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 4,9248 г. Надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 6,5496 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 5,7710 г. Надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 13,0072 г, є особливо небе6зпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 11,3231 г.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 309 КК України в частині призначено покарання - змінити, зменшивши призначений судом строк відбування покарання та зменшивши розмір стягнутих судом першої інстанції процесуальних витрат на залучення експерта. В обґрунтування своїх вимог обвинувачений посилається на те, що він раніше до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України не притягувався, раніше з наркотичними засобами не був пов`язаний, пакунок із наркотичними засобами знайшов в смітнику. Також, обвинувачений вказує на те, що має тяжку хворобу цироз печінки і не має паспорту, у зв`язку із чим невзмозі знайти роботу, щоб сплатити стягнуті судом першої інстанції витрати на залучення експерта.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є повністю обґрунтованим, відповідним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_9 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону України щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, характер кримінального правопорушення, яке пов`язано із злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та яке виразилось в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий, відбуває покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186 КК України та злочин передбачений ч. 1 ст. 309 КК України вчинив в період відбування покарання в місцях позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується негативно, що свідчить про стійку девіантну поведінку ОСОБА_8 та небажання його ставати на шлях виправлення. Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченому судом першої інстанції в ході судового провадження не встановлено.

Врахувавши вищенаведене, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим обставинам справи, даним про особу обвинуваченого. Обране судом першої інстанції покарання, на думку колегії суддів, сприятиме меті покарання, буде достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_8 та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також, стимулювати в подальшому обвинуваченого дотримуватись режиму виправної установи, не порушувати правил відбування покарання та не вчинювати нових злочинів під час відбування покарання у виправній установі.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог обвинуваченого щодо зменшення призначеного судом першої інстанції покарання. Відмовляючи у задоволенні вимог апеляційної скарги обвинуваченого про призначення більш м`якого покарання, колегія суддів звертає увагу ОСОБА_8 , що підставою для призначення судом першої інстанції остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки стало саме те, що обвинувачений вчинив даний злочин в період відбування покарання в місцях позбавлення волі, що, в свою чергу, стало підставою для застосування місцевим судом положень ст. ст. 71, 72 КК України та переведення покарання у виді обмеження волі, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у більш суворий вид покарання - позбавлення волі, і як наслідок приєднання його до невідбутого обвинуваченим терміну покарання за попереднім вироком, яким він засуджений до 12 років позбавлення волі і за яким в даний момент перебуває у виправній установі.

Щодо вимог обвинуваченого про зменшення процесуальних витрат, то колегія суддів відхиляє такі доводи ОСОБА_8 , оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта і зменшенню такі витрати, відповідно до діючого кримінального процесуального законодавства України, не підлягають. Тобто, здійснюючи досудове розслідування відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України, співробітники поліції в установленому законом порядку залучили експерта з метою з`ясування вмісту вилученого в обвинуваченого пакету, і оскільки понесені державою витрати на залучення експерта склали загальну суму в розмірі 2059,44 грн., то стягненню ці кошти підлягають саме з обвинуваченого, а тому рішення місцевого суду в цій частині є цілком законним, обґрунтованим та правових підстав для його зміни і зменшення розміру судових витрат, колегія суддів не вбачає.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4