Справа № 539/1030/20
УХВАЛА

15 грудня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 321, ч.2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

У судовому засіданні 15.12.2023 прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . Зазначає, що стосовно обвинуваченого обраний запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого закінчується, тому є необхідність його продовжити. Вказує, що підстав для зміни щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачається, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК, що були встановлені попередніми ухвалами суду не зменшилися та продовжуть існувати і дають підстави, що обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що обвинувачений може переховуватись від суду через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це прокурора, суд, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Установлено, що ОСОБА_5 є громадянином Грузії, в м. Лубни проживає в орендованому помешканні по АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, легальних джерел його доходу в ході досудового розслідування не встановлено, постійних засобів для існування не має, неодноразово судимий за скоєння корисливих та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, у 2020 року Лубенським ВП оголошувався в розшук за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, має слабкі соціальні зв`язки, неодноразово відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовує тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні одного епізоду злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та скоєння ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч. 3 та 185 КК України, неодноразово засуджувався за скоєння корисливих злочинів та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, постійних засобів для існування не має, легальних джерел його доходів під час досудового розслідування не встановлено. Таким чином, перебування ОСОБА_5 на волі призведе до продовження його злочинної діяльності та вчинення лише нових тяжких злочинів. Ризик незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні прокурор мотивує тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переслідуючи мету - уникнення від кримінальної відповідальності, як самостійно так і із залученням сторонніх осіб схильних до вживання наркотичної речовини, зможе незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь на свідків, експертів що призведе до зміни ними своїх показів або відмови від дачі показів, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Тому наявність вище перелічених ризиків, на думку обвинувачення, обґрунтовано не дає підстав застосуванню до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник вказав, що клопотання прокурора немотивовані, наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків перешкоджання правосуддю не доведені. Наведені прокурором ризики на сьогодні вже не актуальні. Просив застосувати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію захисту ОСОБА_5 .

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, вивчивши матеріали провадження у межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою суду від 19.10.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17.12.2023 включно. Судове слідство у справі триває.

Відповідно до ст.199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлені прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень судом перевірялася під час обрання запобіжного заходу. При розгляді вище вказаних клопотань суд не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів, оскільки вказане є недопустимим на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства. Суд лише визначає на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) обвинуваченого (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування тощо). Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Суд погоджується з доводами прокурора, що переховуватися від суду обвинуваченого може спонукати тяжкість можливого покарання.

Крім того, обвинувачений Мосешвілі є громадянином іншої держави, на території України проживає без законних підстав, що посилює ризики втечі та переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів проти власності. Тому залишається ризик продовження обвинуваченим злочинної діяльності.

Актуальними також наразі залишаються ризики незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, враховуючи стадію судового провадження, коли докази сторони захисту в повному обсязі не досліджені, допитані не всі свідки, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинувачених впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому не дивлячись на те, що свідки зі сторони обвинувачення вже допитані, однак за клопотанням сторони захисту, яке задоволено судом, викликано для допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були понятими при проведенні слідчих дій у цьому кримінальному провадженні.

Доведені ризики виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, їм не можливо запобігти більш м`якими запобіжними заходами, тому суд вважає що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Суд приходить до висновку, що тільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. Звернення про взяття обвинуваченого на поруки або внесення за них застави до суду не надходили. При цьому доводи, на які посилається захист, не дають суду підстав для зміни раніше обраного обвинуваченим запобіжного заходу.

Зважаючи на введення воєнного стану в Україні, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_5 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Водночас суд вкотре зазначає, що на тривалість строків розгляду справи також впливає і неналежна процесуальна поведінка обвинувачених та позиція сторони захисту, яка не може обрати узгоджену лінію захисту, систематично просять відкласти судові засідання для узгодження своєї позиції та підготовку нових клопотань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 193,199, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м.Тбілісі, Грузія, проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого не працюючого, раніше судимого, який утримується в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)», на строк шістдесят днів, який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 15.12.2023, і діє до 12.02.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - в цей же строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1