Справа №583/4511/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1331/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми заяви суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про самовідвід у кримінальному провадженні № 583/4511/21 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 14.07.2023 про застосування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,

установила:

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 14.07.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та йому застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло і покладено обов`язки згідно ч. 5 ст. 194 КПК, суддями колегії апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були заявлені самовідводи, які обґрунтовані тим, що судді 24.07.2023 у складі колегії суддів Сумського апеляційного суду переглядали ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2021, якою підозрюваному ОСОБА_12 , який за співучастю з ОСОБА_11 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК, продовжений строк тримання під вартою. Вказане рішення слідчого судді ухвалою апеляційного суду залишене без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_12 на цю ухвалу без задоволення, тому повторна участь суддів у кримінальному провадженні № 583/4511/21 є недопустима згідно ст. 76 КПК.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_14 надійшла письмова заява про розгляд заяв суддів про самовідвід у її відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд заяв суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про самовідвід у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши пояснення суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо підстав самовідводів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи суддів для самовідводу, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подані суддями апеляційного суду заяви про самовідвід з таких підстав.

Зокрема, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Одними із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною» (п. 52).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів приходить до переконання, що головною метою самовідводу (відводу) є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності суддів (судді), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод). При цьому «незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано» (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК). При цьому відповідно ч. 1 ст. 76 КПК, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, а згідно ч. 1 ст. 80 КПК, суддя зобов`язаний заявити самовідвід за наявності обставин, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 24.07.2023 колегією суддів Сумського апеляційного суду у складі судді-доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_15 і ОСОБА_3 був здійснений розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_13 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2021 про продовження підозрюваному ОСОБА_12 , який за співучастю з ОСОБА_11 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за результатами якого ухвала слідчого судді була залишена без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Оскільки суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах своїх повноважень здійснено перевірку законності ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2021 щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 , який за співучастю з ОСОБА_11 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК, тому цей факт може викликати як у сторін кримінального провадження, так і у суспільства в цілому (розумного спостерігача) сумніви та побоювання стосовно неупередженості суддів і породити легітимні сумніви щодо їх безсторонності за вказаних обставин.

Виходячи з мотивів заявлених самовідводів, будь-який сценарій вирішення порушених в апеляційні скарзі прокурора питань, цими суддями, буде викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості суду, внаслідок чого буде порушено право сторін очікувати від держави на справедливий суд.

Таким чином, застосовуючи чинне національне законодавство України, усталену судову практику ЄСПЛ щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення суб`єктивного і об`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) суду, з метою виключення будь-яких можливих сумнівів у стороннього спостерігача (сторін судового провадження) в об`єктивності та неупередженості суддів апеляційного суду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити самовідвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і відвести їх від участі в розгляді даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 75, 76, 81, 405 і 419 КПК України,

постановила:

Заяви суддів колегії суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про самовідвід задовольнити та відвести їх від участі в розгляді кримінального провадження № 583/4511/21 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 14.07.2023 про застосування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а кримінальне провадження передати для проведення повторного автоматизованого розподілу відповідно ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4