н/п 1-кп/953/1248/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001778 від 01.08.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карачаєвськ, Ставропольського краю, Російської Федерації, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2023 у період часу з 17.00 по 18:00, точний час не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи на території «Журавлівського гідропарку», який розташований по вул. Шевченко у м. Харкові, зайшов до пляжної зони, де побачив на піску шкіряну чоловічу сумку. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до вищевказаної сумки, яка знаходилась на піску та реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на території України діє режим воєнного стану (введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_5 № 64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указом Президента України ОСОБА_5 3057/2023 від 18.08.2023 на всій території України), з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заздалегідь упевнившись у цьому, підійшов до сумки, таємно, шляхом вільного доступу, дістав з неї мобільний телефон ТМ «iPhone 11» іmеі: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, на 128 gb, який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 22572 від 04.09.2023 становить 16719,20 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, обернувши вказане викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 31.07.2023 у період часу з 17.00 по 18:00 він перебував на території «Журавлівського гідропарку», виходив з лісу біля спортивного майданчика, де побачив шкіряну чоловічу сумку з якої випав телефон, він його взяв і пішов на зупинку. Потім його догнали хлопці, коли він відійшов від місця де перебував телефон приблизно 700 метрів, він говорив щов вони не викликали поліцію, телефон ним було повернуто. Брав цей телефон для власного користування. Зазначив, що розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, критично ставиться до власних дій.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява законного представника потерпілого ОСОБА_7 відповідно до якої вона просить проводити судовий розгляд без їх участі, просить призначити покарання на розсуд суду, зазначає, що матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_3 не має.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази в їхній сукупності, суд доходить висновку, що вина підсудного ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого злочину повністю доведена.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, проте він вперше притягається до кримінальної відповідальності, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному проваджені, те, що ОСОБА_3 є особою похилого віку.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, щире каяття, що грунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, правдиві і послідовні показання, які сприяли встановленню обставин у кримінальному провадженні та те, що ОСОБА_3 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є особою похилого віку, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Судом враховується тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину та наслідки, що настали, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, відсутність претензій зі сторони потерпілого, позитивну поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності.

З урахуванням зазначених вище обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_3 покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових злочинів, є покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Претензії матеріального характеру у потерпілого до обвинуваченого відсутні, цивільний позов не заявлений.

Приписами ч. 2 ст. 124 КПК також установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України в продовж іспитового строку на ОСОБА_3 покласти обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави в особі Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса» витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 22572 від 04.09.2023 у розмірі 477 гривень 96 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, які перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , а саме : мобільний телефон ТМ «iPhone 11» іmеі: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, на 128 gb - залишити в його користуванні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2023 року на мобільний телефон ТМ «iPhone 11» іmеі: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, пам`ять на 128 gb -скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_1