Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1205/23
Номер проведження 1-кп/508/77/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене 08.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ісаєве Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого 10.07.2017 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ч.1 п. п. 1, 2 ст.104 КК України від покарання звільнено з іспитовим терміном один рік, ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 07.06.2018 року був направлений в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком суду,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, суд

установив:

ОСОБА_3 засуджений 07.06.2018 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, по відбуттю строку покарання 07.06.2021 року на підставі ухвали суду звільнився з місць позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, у зв`язку з чим, ухвалою Миколаївського районного суду від 19.08.2022 року йому було встановлено адміністративний нагляд строком на дванадцять місяців (один рік) з визначеними обмеженнями у виді: з`являтися останню п`ятницю місяця на реєстрацію до ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області; заборонено виїзд в особистих справах за межі Березівського району без дозволу начальника ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області; заборонено перебувати в розважальних місцях (кафе, бари, ресторани, магазини та інше), де реалізовують спиртні напої на розлив.

Під час встановлення адміністративного нагляду, 19.08.2022 року ОСОБА_3 попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Однак, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та 16.08.2023 року Миколаївським районним судом Одеської області йому було продовжено адміністративний нагляд строком на шість місяців із встановленням наступних обмежень: знаходитись щоденно за місцем проживання АДРЕСА_1 , з 22 години до 06 години наступного дня; з`являтися кожну останню п`ятницю місяця з 09 години до 11 години на реєстрацію до ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області; заборонено виїзд в особистих справах за межі Березівського району без дозволу начальника ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області; заборонено відвідувати ресторани, бари, кафе, магазини, торгові точки, де реалізовуються на розлив спиртні напої.

Під час встановлення адміністративного нагляду, 16.08.2023 року ОСОБА_3 попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Разом із тим, ОСОБА_3 , будучи особою до якої встановлено адміністративний нагляд, грубо порушуючи правила адміністративного нагляду, встановлені вказаною постановою, без поважних причин, не повідомивши працівників поліції, з метою ухилення від адміністративного нагляду, в період з 26.09.2023 року по 08.11.2023 року самовільно залишив місце свого проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 , та виїхав до м.Одеса Одеської області без належного дозволу.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.395 КК України, порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у котрій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд вважає за необхідне кваліфікувати за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття. До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочину.

За вище встановлених обставин, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, останньому слід призначити покарання у виді арешту в мінімальних межах санкції ст.395 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався, внаслідок чого суд не вбачає підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.

Строк відбування призначеного покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_5