Справа № 539/4780/23
Провадження № 1-кс/539/794/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023 м.Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в межах кримінального провадження №0000952 від 16.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000952 від 16.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 15.10.2023 приблизно о 17.00 годині поблизу станції «Стронське», поряд із лісосмугою що у с. Пишне Лубенського району Полтавської області виявлено автомобіль «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов якого навантажений дровяною деревиною на половину, походження якої не відоме.

15.10.2023, в ході огляду місця події було вилучено автомобіль «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 та дров`яну деревину, приблизним об`ємом 2 м3, яка знаходилася в середині кузова автомобіля.

16.10.2023 автомобіль «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 та дров`яну деревину приблизним об`ємом 2 м3, яка знаходилася в середині кузова автомобіля, визнано речовим доказом та залишено на зберігання на майданчику тримання транспортних засобів по вул. Київській, 2 у м. Лубни Полтавської області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_7 , однак володільцем автомобіля є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 40 КПК України оперативному підрозділу надано доручення з метою встановлення власника дров`яної деревина приблизним об`ємом 2 м3, однак на даний час власника не встановлено та документи, котрі підтверджують право власності деревини відсутні.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що дров`яна деревина є речовим доказом, є предметом, що був об`єктом протиправних дій, таким чином є необхідність для її збереження, встановлення її вартості шляхом призначення та проведення судової товарознавчої експертизи.

Крім того, автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди. Таким чином є необхідність його збереження з метою надання автомобіля для проведення судової трасологічної експертизи.

Слідчий у клопотанні просить накласти арешт на: автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження; дров`яну деревину приблизним об`ємом 2 м3, власник якої на даний час не встановлений, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши слідчого, прокурора, володільця майна, слідчий суддя приходить до наступного.

16.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР №0000952 від 16.10.2023.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.10.2023 під час огляду вилучено автомобіль «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 та дров`яну деревину, приблизним об`ємом 2 м3, яка знаходилася в середині кузова автомобіля.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_7 .

Володільцем вищезазначеного транспортного засобу є ОСОБА_5 , що підтверджується копією довіреності від 26.02.2021.

Постановою слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 16.10.2023 вилучені автомобіль «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 та дров`яну деревину, приблизним об`ємом 2 м3 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Судом встановлено, що вказане в клопотанні майно 15.10.2023, яке є вихідним днем, було вилучено під час огляду місця події. Зазначене клопотання первинно подано до суду 17.10.2023, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України. Ухвалою слідчого судді від 17.10.2023 клопотання про арешт майна повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків. 19.10.2023слідчий направив клопотання про арешт майна після усунення недоліків, тобто в межах строку визначеного ухвалою слідчого судді.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

Враховуючи вищенаведені правові норми та обставини, слідчий суддя вважає, що майно, вилучене 15.10.2023 під час огляду місця події, має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є речовими доказами, а тому для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню шляхом накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження на автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 ; а також накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на дров`яну деревину приблизним об`ємом 2 м3.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали. Відповідно до пунктів 4, 7 Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями (надалі Порядок зберігання речових доказів) речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання дров`яної деревини приблизним об`ємом 2 м3 відповідно до пунктів 4, 7 Порядку.

Також слідчий суддя вважає за можливе передати автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_5 та попередити про необхідність збереження арештованого майна та кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт).

Керуючись статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження до скасування арешту та відповідних заборон у встановленому КПК України порядку на майно, вилучене в ході огляду місця події 15.10.2023, а саме на автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту та відповідних заборон у встановленому КПК України порядку на майно, вилучене в ході огляду місця події 15.10.2023, а саме на дров`яну деревину приблизним об`ємом 2 м3.

Автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 , передати на відповідальне зберігання останньому.

Порядок зберігання дров`яної деревини приблизним об`ємом 2 м3 визначити відповідно до пунктів 4, 7 Порядку зберігання речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 25.10.2023 о 12.30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1