Справа № 308/8127/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2024 року м. Ужгород
Доводи клопотання зводяться до того, що слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області винесено ухвалу від 24.05.2023 року справа № 308/8127/23, якою було накладено арешт на автомобіль марки «Шкода-Октавіа» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , мешканка АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області, за адресою м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н, Закарпатської області. При цьому арешт був накладений з метою збереження майна як речового доказу у даному кримінальному провадженні та з необхідністю забезпечення проведення судових експертиз. Захисник вказує, що на даний час всі необхідні судові експертизи з автомобілем були проведені, а перебування автомобіля на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів негативно впливає на його технічний стан, а також відсутність автомобіля у користування його володільця, значно обмежує потреби сім`ї та безпосереднього власника автомобіля.
Володілець майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, однак , від її представника адвоката ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про проведення судового засідання без їх участі, вимоги клопотання про скасування арешту майна підтримують в повному обсязі.
Прокурор, ані слідчий у судове засідання в чергове не з`явилися будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, про причини неявки не повідомляли. Від слідчого ОСОБА_8 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту у відсутності слідчого.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст.131КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Із змісту ч.1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст.174 ЦПК України).
Поряд з цим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст.174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2023 року справа № 308/8127/23, у кримінальному провадженні накладено арешт на речі, об`єкти, вилучені в ході проведення огляду місця пригоди від 07.05.2023 року, а саме: автомобіль марки «Шкода-Октавіа» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , мешканка АДРЕСА_1 , а також велосипед жіночого типу марки «Либідь», власником якого є смертельно травмований ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканець АДРЕСА_2 , які переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м.Мукачево, вул.Об`їзна, б/н, Закарпатської області; змив РБК з асфальтобетонного покриття, який упакований до паперового конверту «Національна поліції України Слідче Управління»; змив з керма автомобіля «Шкода-Октавіа» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який упакований до паперового конверту «Національна поліції України Слідче Управління»; змив з ричала перемикання швидкостей автомобіля «Шкода- Октавіа» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який упакований до паперового конверту «Національна поліції України Слідче Управління»; змив з ручки стояночного тормоза автомобіля «Шкода-Октавіа» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який упакований до паперового конверту «Національна поліції України Слідче Управління»; змив РБК з травянисто-грунтової частини перед автомобілем автомобіля «Шкода-Октавіа» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який упакований до паперового конверту «Національна поліції України Слідче Управління»; змив РБК з капоту автомобіля «Шкода-Октавіа» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який упакований до паперового конверту «Національна поліції України Слідче Управління»; змив контрольний з поверхні асфальту, який упакований до паперового конверту «Національна поліції України Слідче Управління»; кросівок та окуляри, які упаковані до спец, пакету НПУ WAR 1530149.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони».
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду №372/2904/17-ц від 15.05.2019 року арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 (провадження N 14-516цс19) у пункті 28-32 зроблені наступні правові висновки.
Частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.
Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема,під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.
Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
За наведених вище обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, так як кримінальне провадження закрито, а тому відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна.
Щодо вимоги клопотання про необхідність зобов`язання слідчого безоплатно повернути ОСОБА_3 автомобіль до задоволення не підлягають, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про скасування арешту майна.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
За приписами ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу може бути оскаржена у судовому порядку відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України.
Керуючись вимогами ст. 2, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
-автомобіль марки «Шкода-Октавіа», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 27.є ОСОБА_5 , мешканка АДРЕСА_1 .
У решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1