Справа № 541/139/24
Провадження № 1-кс/541/62/2024
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2024 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миргород клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділу Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000536 від 10.12.2023 за ч. 2 ст. 248 КК України, які були передані за територіальною підслідністю від слідчого відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Слідчим суддею Зіньківського районного суд Полтавської області ухвалою від 11.12.2023 року по справі № 530/2013/23 задоволено клопотання про накладення арешту на майно по даному кримінальному провадженню.

На даний час жодній особі повідомлено про підозру не було, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками майна, на яке накладено арешт, а відтак останні наділені правами, передбаченими ст. 64-2 КПК України.

Факт знищення трьох голів косуль встановлено в ході огляду місця події та відображений в ухвалі суду від 11.12.2023 року про накладення арешту. Сукупний розмір збитків який міг бути заподіяний незаконним полюванням, що призвело до незаконного знищення трьох голів косулі становить 96000 гривень. Вважав, що вказані відомості доводять відсутність матеріальної шкоди, мінімальний розмір якої є необхідним для здійснення досудового розслідування за ч. 2 ст. 248 УУ України, а тому арешт по кримінальному провадженню накладено не обґрунтовано.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав вказаних у клопотанні, окремо зазначив, що автомобіль не був знаряддям вчинення злочину, тому його повернення власнику не перешкоджатиме досудовому слідству.

Власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що на даний час призначено ряд експертиз і розмір завданої шкоди (вартість косуль) ще не встановлено, тому вважав, що відсутні підстави для зняття арешту з майна.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України , є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею мають бути встановлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

Ухвалою слідчого судді Зінківського районного суду Полтавської області від 11.12.2023 року (справа №530/2013/23, провадження 1-кс-530/573/23) у кримінальному провадженні №0000536 від 10.12.2023 року, накладено арешт на тимчасово вилучені 10.12.2023 року в ході проведення невідкладного обшуку автомобіля NISSAN X-TRAIL, реєстраційний знак НОМЕР_1 , та на майно громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на : посвідчення водія № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 ; дозвіл на зброю АА НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ; дозвіл на зброю АА НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 ;гвинтівка MAUSER 18 кл. 223 Rem. № НОМЕР_6 в чохлі зеленого кольору «HILLMAN» ; гвинтівка Тікка НОМЕР_7 в чохлі чорного кольору; прицільний пристрій з нічним баченням марки SAIM SCT 35V2 чорного кольору; 3 тушки тварин( козулі) поміщені до трьох різних полімерних пакетів; набої в металевій коробці в кількості 19 шт. калібру 22 Lr; набої в кількості 72 шт. калібру 223 Rem. в пластиковій коробці; гільзи в кількості 10 шт. калібру 223 Rem. в пластиковій коробці; змиви з керма та важеля коробки передач автомобіля NISSAN X-TRAIL, реєстраційний знак НОМЕР_1 ; автомобіль NISSAN X-TRAIL, реєстраційний знак НОМЕР_1 ; змиви з рук, ніг, та правої частини шиї громадянина ОСОБА_5 ; змиви з рук, ніг та правої частини шиї громадянина ОСОБА_6 ; шкіряна куртка чорного кольору та в`язана шапка чорного кольору вилучена у ОСОБА_5 ; куртка зеленого кольору (олива ) та шапка зеленого кольору ( олива ) вилучена у громадянина ОСОБА_6 ..

Як вбачається із змісту вказаної ухвали арешт накладений з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Як вказує прокурор, на теперішній час тривають слідчі дії, проводяться комісійна судово-ветеринарна експертиза, судова балістична експертиза, судові експертизи за експертною спеціальністю 5.1 (дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу) , кримінальне провадження не завершено, а тому фактично мета заходу забезпечення кримінального провадження в повному обсязі не досягнута.

Звертаючись до суду з даним клопотанням, заявник не зазначає підстав, передбачених нормами ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна.

Слідчим суддею при постановленні ухвали про накладення арешту на майно враховано, що є всі обґрунтовані підстави для накладення арешту на таке майно саме у зв`язку з необхідністю досягнення мети, передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення збереження речових доказів.

Окрім того, питання наявності правових підстав для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно було предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про накладення на нього арешту.

Станом на час вирішення даного клопотання відсутні будь-які підстави вважати, що в подальшому в застосуванні такого заходу відпала потреба.

Той факт, що в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а вартість завданої шкоди не відповідає мінімальному розміру для кваліфікації правопорушення за ч. 2 ст. 248 КК України не може бути оцінено як підстава для скасування арешту майна, оскільки на даний час триває проведення експертиз і розмір завданих зитків не встановлено.

Проаналізувавши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім цього, кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, що також унеможливлює скасування вказаного заходу.

Таким чином, обставин, передбачених ч. 1 ст. 174 КПК України, які б вказували на необхідність скасування арешту майна, про яке йдеться, судом не встановлено.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися.

За наведених підстав, не підлягає задоволенню клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 від 09.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 від 09.12.2023року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 25.01.2024.

Слідчий суддяОСОБА_1