ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/6/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжних заходів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,-

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003003 від 12.01.2021 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що постанова слідчого від 21.07.2022 про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у міжнародний розшук не є належним підтвердженням перебування останнього у міжнародному розшуку.

Враховуючи вищевикладене, оскільки стороною обвинувачення не доведений факт перебування підозрюваного ОСОБА_7 у міжнародному розшуку, підстави для задоволення клопотання відсутні.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Зазначає про те, що чинний КПК України вимагає лише оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, що і було зроблено відповідно до постанови слідчого від 21.07.2022 року.

Також вказує, що у даному провадженні 31.12.2021 ОСОБА_7 належним чином повідомлено про підозру за ч.2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_7 вручено повістку про виклик до слідчого на 09:00 годину 04 січня 2022 року для проведення допиту в якості підозрюваного, однак останній на допит не з`явився. Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_7 не виявилось можливим. Відповідно до даних Державної прикордонної служби України 03.01.2022 ОСОБА_7 перетнув державний кордон в пункті пропуску «Порубне»

19.07.2022 до Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області надійшла інформація з відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Харківській області про те, що від правоохоронних органів Республіки Хорватії надійшов запит щодо надання інформації у відношенні громадянина України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запит направлено в рамках кримінального провадження за підозрою у причетності ОСОБА_7 до вчинення злочинів у сфері незаконної міграції. Зазначено, що фігурант перебуває на території країни - ініціатора запиту, тобто у Республіці Хорватія.

З огляду на викладене, прокурор вважає клопотання обгрунтованим.

Крім того, посилається на положення КПК України щодо екстрадиції та зазначає, про те, що з метою розшуку особи та наступним її затриманням, уповноваженому органу має бути надана ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчий за погодженям з прокурором звернувся до Московського районного суду м. Харкова із клопотанням про обрання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №000300 від 12.11.2021.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 31.12.2021 ОСОБА_7 належним чином було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. ОСОБА_7 , згідно з положеннями ст.ст. 135-137 КПК України, було викликано на 09.00 год. 04.01.2022 до СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області для проведення його допиту у якості підозрюваного. Однак на вказану дату та час до СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області підозрюваний не прибув, про причини неявки не повідомив. Проведеними заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_7 не представилось можливим. Наразі встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на території Республіки Хорватія, у зв`язку з цим його було оголошено у міжнародний розшук.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також достатність підстав вважати, що підозрюваний переховується від слідства та суду та може вчинити новий злочин, сторона обвинувачення вважає, що до нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Частиною 6 статті 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на зазначені положення закону слідчому судді під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, з метою визначення, чи є законні підстави для обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; 2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення; 3) наявність та достатність доказів того, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошена у міжнародний розшук; 4) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 5) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вказаних норм закону слідчий суддя не дотримався та необгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого з формальних причин з огляду на наступне.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 11.00 до 13.00 11 листопада 2021 року, більш точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлений, знаходився за гаражами, розташованими поблизу будинку № 10 по вулиці Грищенка в м. Харкові, разом із своїм двоюрідним братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де, під час вживання спиртних напоїв, між вказаними особами виник конфлікт з приводу дорожньо- транспортної пригоди, яка сталась 11 листопада 2021 приблизно о 02.41 за участю ОСОБА_8 , який сів за кермо транспортного засобу - автомобіля BMW - 528, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , та, не впоравшись з керуванням вказаного транспортного засобу, в`їхав в огорожу приватного домоволодіння № 14 по вул. Грищенка в м. Харкові, внаслідок чого автомобіль було евакуйовано працівниками поліції на штраф майданчик.

У ході вищевказаного конфлікту, ОСОБА_7 , у той же день та вищевказаний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, обурюючись внаслідок вищезазначених обставин, та, будучи агресивно налаштованим відносно ОСОБА_8 , вважаючи, що з вини останнього належний йому автомобіль було евакуйовано працівниками поліції, зганяючи злість на ОСОБА_8 , маючи намір на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну- небезпечність своїх протиправних дій і наслідки, які можуть настати від їх здійснення, однак не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_8 , хоча повинен був і міг це передбачити, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 , який сидів на кришці льоху, та правою ногою наніс йому удар в область обличчя, від якого ОСОБА_8 впав на спину на кришку льоху, після чого ОСОБА_7 , схопивши ОСОБА_8 за одяг, жбурнув його на землю, та, в той час як ОСОБА_8 лежав на землі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, почав наносити йому численні удари ногами по тілу, а саме: в область голови, ребер, та по верхніх кінцівках, ОСОБА_9 намагався захиститись від ударів, прикриваючи руками голову. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, підняв з землі цеглу білого кольору, яку жбурнув у бік ОСОБА_8 , поціливши останньому у спину.

Після чого, ОСОБА_7 , довівши свій злочинний намір, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 до кінця та, не усвідомлюючи настання тяжких наслідків своїх дій, дочекавшись прибуття свого батька - ОСОБА_10 на автомобілі «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , та, не розповідаючи йому дійсні обставини подій, які стались, посадив ОСОБА_8 у вказаний транспортний засіб, після чого разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , поїхали з місця скоєння злочину, та, в подальшому, під час пересування вказаних осіб по місту Харків, в цей же день ОСОБА_8 , знаходячись у салоні автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , втратив свідомість та помер, не приходячи до тями.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень своєму двоюрідному братові ОСОБА_8 , останньому була спричинена травма голови у вигляді субарахноїдального крововиливу (крововиливу під м`якими мозковими оболонками), розташованого практично по всім верхнім поверхням обох півкуль головного мозку, субдурального крововиливу (крововилив між твердою та м`якою мозковими оболонками) в ділянках правої та лівої задніх черепних ямок, крововиливу в м`які тканини голови у правій лобно- тім`яно- скроневій ділянці, крововиливу у правий скроневий м`яз та наявністю садна на тлі синця в правій лобно- скроневій ділянці. Вищевказана травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Причиною смерті ОСОБА_8 стала вищевказана травма голови, що ускладнилась набряком - набуханням речовини головного мозку з дислокацією стовбура.

Крім того, ОСОБА_8 були спричинені: травма лівого плеча у вигляді конструкційного перелому лівої плечової кістки в верхній третині, орієнтовано на рівні хірургічної шийки, з наявністю крововиливу в підлеглі м`які тканини та синцем на передньо- зовнішній поверхні лівого плеча, в верхній та середній третинах; травми лівого передпліччя у вигляді локального перелому шилоподібного відростка лівої променевої кістки з розривом лівого променево - зап`ясткового суглоба, крововиливом в підлеглі м`які тканини та синцем на тильній поверхні лівої кисті, з переходом на ліве передпліччя. Вищевказані травми лівого плеча та лівого передпліччя мають ознаки ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості і в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

31.12.2021 року ОСОБА_7 належним чином було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про що міститься відповідний підпис ОСОБА_7 .

31.12.2021 року ОСОБА_7 згідно з положеннями ст.ст. 135-137 КПК України було викликано о 09.00 04.01.2022 до СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області для проведення допиту останнього в якості підозрюваного.

04.01. 2022 року ОСОБА_7 до СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області не прибув, про причини неявки не повідомив. Проведеними заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_7 не представилось можливим.

З огляду на вказане, ОСОБА_7 набув процесуального статусу підозрюваного та відповідно ухилився від явки до слідчого в якості підозрюваного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, у тому числі копіями, а саме: електронним рапортом зі «служби 102», щодо повідомлення про виявлення 11.11.2021 о 21.57 за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 45 у автомобілі «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 трупу ОСОБА_8 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 11.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 стосовно обставин, які відбувались 11.11.2021 по вулиці Грищенка в м. Харкові; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 стосовно обставин, які відбувались 11.11.2021 по вулиці Грищенка в м. Харкові; протоколом огляду речових доказів - відеозаписів з камер зовнішнього та внутрішнього спостереження, розташованих у КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР за 11.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 стосовно обставин, які відбувались 11.11.2021 по вул. Грищенка, 14 в м. Харкові; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 стосовно обставин, які відбувались 11.11.2021 по вул. Грищенка в м. Харкові, щодо дорожньо - транспортної пригоди за участю ОСОБА_8 та обставин його доставлення до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 стосовно обставин,які відбувались 11.11.2021 по вул. Грищенка в м. Харкові; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 , під час якого останній впізнав ОСОБА_8 , як особу, якій було спричинено тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 , під час якого останній впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 під час якого останній впізнав ОСОБА_8 , як особу, якій було спричинено тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 під час якого останній впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 , під час якого остання впізнала ОСОБА_8 , як особу, якій було спричинено тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 , під час якого остання впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 під час якого остання вказала на обставини отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 11.11.2021; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 під час якого останній вказав на обставини отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 11.11.2021; протоколом огляду речових доказів - відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів працівників УПП в Харківській області ДПП за 11.11.2021; довідками з КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР за 11.11.2021, згідно яких ОСОБА_8 доставлявся 11.11.2021 до вказаного закладу двічі; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 стосовно обставин госпіталізації 11.11.2021 о 17.40 громадянина ОСОБА_8 до «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР; висновком судово - медичної експертизи № 10-12/3074 - С/21 від 28.12.2021, згідно з яким ОСОБА_8 була спричинена травма голови у вигляді субарахноїдального крововиливу (крововиливу під м`якими мозковими оболонками), розташованого практично по всім верхнім поверхням обох півкуль головного мозку, субдурального крововиливу (крововилив між твердою та м`якою мозковими оболонками) в ділянках правої та лівої задніх черепних ямок, крововиливу в м`які тканини голови у правій лобно- тім`яно- скроневій ділянці, крововиливу у правий скроневий м`яз та наявністю садна на тлі синця в правій лобно- скроневій ділянці. Вищевказана травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Причиною смерті ОСОБА_8 стала вищевказана травма голови, що ускладнилась набряком - набуханням речовини головного мозку з дислокацією стовбура; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, у відповідності до якої «обґрунтована підозра», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу. Інакше кажучи, суд не наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства та позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Тобто суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, встановлювати наявність/відсутність обов`язкових ознак складу злочину, що інкримінється підозрюваному, зокрема щодо суб`єктивної сторони злочину, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для здійснення досудового розслідування.

Вищевказані обставини дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами та доказами, які у своїй сукупності вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення. При чому, висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому колегія суддів дійшла висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_7 , дослідивши у сукупності додані до клопотання матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 193 КПК України, для розгляду судом клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого прокурор, окрім іншого, має довести, що такий підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

При цьому, вказана норма права не відокремлює оголошення особи у державний, міждержавний чи міжнародний розшук, а тому можна дійти висновку, що підстави для оголошення особи у розшук, визначені ч. 1 ст. 281 КПК України, є єдиними для державного, міждержавного та міжнародного розшуку, оскільки КПК України не містить інших умов оголошення особи у міждержавний чи міжнародний розшук.

Таким чином, підставами для оголошення підозрюваного у розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи на тимчасово окупованій території України чи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Як вже було встановлено колегією суддів ОСОБА_7 викликався слідчим на 9 годину 04.01.2022 року для допиту в якості підозрюваного, був належним чином повідомлений про дату та час допиту, проте до слідчого не з`явився.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_7 не виявилось можливим.

Відповідно до даних Державної прикордонної служби України 03.01.2022 ОСОБА_7 перетнув державний кордон в пункті пропуску «Порубне»

19.07.2022 до Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області надійшла інформація з відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Харківській області про те, що від правоохоронних органів Республіки Хорватії надійшов запит щодо надання інформації у відношенні громадянина України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запит направлено в рамках кримінального провадження за підозрою у причетності ОСОБА_7 до вчинення злочинів у сфері незаконної міграції. Зазначено, що фігурант перебуває на території країни - ініціатора запиту, тобто у Республіці Хорватія.

Тобто стороною обвинувачення використано всі можливі інструменти, визначені кримінальним процесуальним законом для проведення слідчих і процесуальних дій із підозрюваним.

В подальшому, згідно постанови слідчого 21.07.2022 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює необхідність доведеності факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено слідчим шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного у розшук, а також міжнародний розшук.

Варто зауважити, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови, що на думку колегії суддів, є достатнім для підтвердження факту оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук у розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення підстав для розгляду клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, оскільки підозрюваний перебуває за межами України, на виклики органу досудового розслідування не з`являється, наявність у нього постійного місця проживання закордоном не підтверджена, постановою слідчого він оголошений у міжнародний розшук.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного, окрім обґрунтованої підозри є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 переховується від слідства та суду та може вчинити новий злочин, колегія суддів дійшла до висновку, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_7 , є уродженцем с. Мелихівка, Нововодолазького району, Харківської області, українцем, громадянином України, з середньою освітою, не працюює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 28.12.2015 Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки; 26.04.2016 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.З ст.15, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.5 ст.72 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. 26.01.2017 ухвалою Апеляційного суду Харківської області призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 20.02.2018 року по відбуттю строку покарання; 12.06.2019 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Таким чином вказані відомості беззаперечно підтверджують наявність ризиків переховуватися від слідства та суду та вчинення нового злочину.

Водночас, колегія суддів зазначає, що ризики слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При цьому суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Кримінальний процесуальний закон передбачає, що відносно підозрюваного, який оголошений в міжнародний розшук, тобто, виїхав за межі України і не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, слідчий суддя може обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (по своїй суті це є дозволом на затримання такої особи з метою доставки її до слідчого судді для вирішення питання запобіжного заходу, ч. 6 ст. 193 КПК України).

На підставі наведеного, колегія суддів, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, врахувала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість, доведеність наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, на підставі чого суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, колегія суддів не визначає розмір застави у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України встановлено порядок розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного. Поряд з цим варто додати, що згідно з Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої спільним наказом МВС, ОГП, НАБУ,СБУ, ДБР, Мінфіну, Мінюсту від 17.08.2020 №613/380/93/228/414/510/2801/5, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну.

Положеннями ст. 562 КПК України встановлено , що у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія потребує надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі, якщо це передбачено міжнародним договором або є обов`язковою умовою надання такого виду допомоги за законодавством запитуваної сторони. При цьому строк дії такого дозволу не обмежується, а належно засвідчена копія дозволу долучається до матеріалів запиту.

З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Строк дії ухвали суду в такому випадку не обмежений, з огляду на положення ч. 4 ст. 197, ч. 2 ст. 562 КПК України.

З урахуванням викладеного, оскаржувану ухвалу слідчого судді належить скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 193, 194, 307, 309, 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах "Харківський слідчий ізолятор".

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді