Справа № 206/5235/23
Провадження № 1-кс/206/1389/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000356, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що на початку травня 2014 року в громадянина ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на підтримку діяльності вказаного не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_4 став брати активну участь в діяльності не передбаченого законом збройного формування, яке діяло на території м. Лисичанськ, Луганської області та прилеглих населених пунктів, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного не передбаченого законом збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у травні-липні 2014 року (точну дату та час досудовим розслідуванням встановити було неможливо), ОСОБА_4 перебував у лавах окремого підрозділу не передбаченого законом збройного формування - механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке діяло під командуванням ОСОБА_6 на території м. Лисичанськ, Луганської області та прилеглих населених пунктів, де ОСОБА_4 отримував вогнепальну зброю (АК-74), з якою здійснював чергування на блок-посту, виконував вказівки керівництва не передбаченого законом збройного формування, брав участь у бойових діях на боці бойовиків механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у заходах з конвоювання затриманих представниками не передбаченого законом збройного формування осіб та захопленні на підприємствах автомобільної техніки і матеріально-технічних цінностей, проводив ремонтно-відновлювальні роботи захопленої на підприємствах автомобільної техніки і матеріально-технічних цінностей, проводив ремонтно-відновлювальні роботи захопленої автомобільної техніки (у т.ч. НОМЕР_1 , водієм якої він був), необхідної для виконання завдань, невід`ємно пов`язаних з діяльністю не передбаченого законом збройного формування «Призрак».

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Крім того, слідчий наводить підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, у якому він підозрюється, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого суспільно небезпечного кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тривалість протиправних дій та зухвалість, з якою воно були вчинені, а також те, що не передбачене законом збройне формування у діяльності якого підозрюваний бере участь продовжує діяти на території Луганської області.

Клопотання погоджено прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання повністю підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000356 від 21 жовтня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

21 листопада 2014 року проведено огляд, а саме огляд мережі інтернет, сайту «RG.RU» де містяться фото бойовиків батальйону «Призрак». Під час огляду встановлено, що на одній з фотографій ОСОБА_4 стоїть серед озброєних людей в камуфляжі з автоматом, на другій фотографії ОСОБА_4 сидить на лавці спиною до камери, в руках також тримає автомат. Зазначені фотографії були зроблені на скляному заводі м. Лисичанська де у березні-липні знаходилась база батальйону «Призрак».

28 листопада 2014 року у якості свідка було допитано ОСОБА_7 , який показав, що займає посаду заступника начальника групи піротехнічних робіт аварійно-рятувальної частини ГУ ГСЧС України в Луганській області, та йому відомо, що прапорщик цивільної оборони ОСОБА_4 активно сприяв сепаратистам в протидії Українським військам. У період з 25 по 30 травня 2014 року ОСОБА_4 здійснював чергування на блок-пості міста Лисичанськ, розташованому в районі блок-посту ДАІ по напрямку руху в місто Луганськ.

29 листопада 2014 року у якості свідка було допитано ОСОБА_8 , який показав, що займає посаду старшого механіка водія інженерної групи аварійно-рятувальної частини ГУ ГСЧС України в Луганській області, та йому відомо, що водій хімік прапорщик цивільної оборони ОСОБА_4 активно сприяв сепаратистам в протидії Українським військам, зокрема, вів агітаційну роботу серед товаришів по службі закликая їх вступати до батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На території містечка ГСЧС ОСОБА_4 з`являвся в камуфляжній формі одягу та був озброєний пістолетом «ПМ», а за межами містечка неодноразово бачив його з автоматом АК-74.

Допитаний в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_9 показав, що у травні-липні 2014 року ОСОБА_4 перебував у лавах окремого підрозділу незаконного збройного формування механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке діяло під командуванням Мозгового на території м. Лисичанська Луганської області та прилеглих населених пунктів. Там ОСОБА_4 отримував вогнепальну зброю (АК-74), з якою здійснював чергування на блок-постах, виконував вказівки керівництва групи, брав участь у бойових діях на боці бойовиків механізованої бригади « ОСОБА_10 ».

В ході досудового розслідування проведено слідчу дію у виді пред`явлення особи для впізнання по фотознімках в ході якої ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 .

29 листопада 2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

З постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 06 січня 2015 року вбачається, що 01 грудня 2014 року Сєверодонецьким міським судом Луганської області підозрюваному ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 січня 2015 року, а 24 грудня 2024 року слідчим суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області винесено ухвалу про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 26 грудня 2014 року підозрюваному ОСОБА_4 вручено повістку про необхідність його явки до слідчого відділу УСБУ в Луганській області 30, 31 грудня 2014 року та 06 січня 2015 року для проведення з останнім слідчих дій, проте з 30 грудня 2014 року підозрюваний ОСОБА_4 на виклики до слідчого відділу УСБ України в Луганській області не з`являється, місце його знаходження до теперішнього часу не встановлено, у зв`язку із чим останнього оголошеного у розшук.

Постановою слідчого в ОВС 2 відділення СВ 3 Управління (з дислокацією в м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_11 від 27 грудня 2017 року змінено кваліфікацію у кримінальному провадженні зі ст. 258-3 КК України на ч. 2 ст. 260 КК України.

Ухвалою Лисичанського міського суду від 26 жовтня 2021 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу до Лисичанського міського суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказана ухвала 26 квітня 2022 року втратила законну силу.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 08 листопада 2023 року досудове розслідування в даному кримінальному провадженні відновлено.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000356, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Тбілісі, Грузія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані слідчого: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 08 травня 2024 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000356.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1