Справа № 953/534/24
Провадження № 1-кс/953/1244/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майнау кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003134 від 12 жовтня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

в с т а н о в и в:

08 лютого 2024 року старший слідчий 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області капітан юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у вищевказаному кримінальному провадженні, про арешт майна, яким просить накласти арешт шляхом заборони права на відчуження та розпорядження на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме на:

- транспортний засіб ВАЗ 21703 двиг. -, № шасі - № куз. НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , АХС 055383 ;

- житловий будинок, з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216).

- житлового будинку, з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .

В порядку ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий просить розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна та/або його представників.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003134 за підозрою ОСОБА_5 , дії якого кваліфіковані за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст.111-2 КК України, тобто, пособництво державі-агресору, яке виразилось в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, вчинене у групі осіб, за участі двох виконавців без попередньої змови.

Санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

07.02.2024 ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003134 за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. Відповідальність за вчинення вказаного злочину передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Усвідомлюючи наслідки відповідальності за ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, в тому числі конфіскації майна у випадку доведеності вини, підозрюваний має реальну можливість як особисто, так і через рідних, знайомих, чи уповноважених осіб вільно розпорядитися вказаним майном, чи в інший спосіб перешкодити його вилученню і збереженню, що поставить під загрозу досягнення завдання кримінального провадження.

Відтак, необхідність (мета) накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_5 , обґрунтована сукупністю підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом, а ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту, є можливість відчуження цього майна з метою уникнення його можливої конфіскації як виду покарання, що підтверджує існування потреби у такому заході забезпечення кримінального провадження.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема відчуженню, втрати, передачі майна, власником якого є ОСОБА_5 , щодо якого може бути застосована конфіскація як вид покарання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог частини 2 вказаної статті, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що підозрюваний, отримавши відомості про можливий арешт його майна, має можливість приховати майно від органу досудового розслідування, що унеможливить його арешт.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

07.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області №31/20-250 від 22 січня 2024 року,транспортний засіб транспортний засіб ВАЗ 21703 двиг. -, № шасі - № куз. НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_5 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №363504767 від 27 січня 2024 року за ОСОБА_5 на праві власності зареєстрований житловий будинок з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №363504756 від 27 січня 2024 року за ОСОБА_5 на праві власності зареєстрована частину житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що вказаний вище майно, на яке слідчий просить накласти арешт, належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 та з урахуванням того, що арешт спрямований на забезпечення конфіскації майна як виду покарання, санкція статті кримінального закону, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя вважає наявними передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту належного на праві власності підозрюваному майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту належного підозрюваному майна. Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. На даній стадії слідчий не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майна, а тому вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про арешт належного підозрюваному майна шляхом заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном, що відповідає вимогам ч.1 ст.170 КПК України, та є найменш обтяжливим способом арешту майна, який не позначиться на інтересах власника майна та інших осіб.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майнау кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003134 від 12 жовтня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження на майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

- транспортний засіб ВАЗ 21703 двигун-, № шасі -, № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , АХС 055383 ;

- житловий будинок з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216).

- житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 89,2 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16).

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1