Справа №: 272/1113/23
Провадження № 1-кп/272/172/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року

Андрушівський районний суд Житомирськоїобласті в складі :

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в м.Андрушівка кримінальне провадження № 0001308 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 13.11.2018 органом 1812, РНОКПП НОМЕР_2 , уродженка м. Андрушівка Житомирської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з середньою- спеціальною освітою, працююча пекарем ФОП « ОСОБА_6 », розлучена, на утриманні маюча дві малолітні дитини, раніше не судима,-

за ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутою Андрушівським районним судом до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: 09.12.2022, 09.03.2023, 07.06.2023, перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та продовжила і надалі вчиняти домашнє насильство щодо свого батька ОСОБА_7 , з яким вона проживає в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 18.08.2023 о 17 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , що перебувала за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , виник умисел на вчинення домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 у вказаний день час та місці, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, почала вчиняти по відношенню до свого батька ОСОБА_7 дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в його адресу слів нецензурної лайки, приниженні (психологічне домашнє насильство), що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, емоційної невпевненості, нездатності захистити себе та завдало шкоди психічному здоров`ю останнього.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, щиро розкаялась та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення. ОСОБА_4 також погодилася із прокурором на призначення їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. Крім того в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, обвинувачена погодилась на застосування до неї обмежувального заходу передбаченого п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком від одного до трьох місяців.

Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснла, що вона підтримує укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодна, угода є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй були роз`яснені прокурором та судом.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд кримінального провадження у його відсутність, не заперечував проти ухвалення вироку на підставі угоди.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної повне порозуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, оскільки санкція ст. 126-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Прокурор та адвокат у судовому засіданні підтримали угоду та просили затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Враховуючи, щоукладена між прокурором та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винної, і обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку.

Враховуючи вимоги п. 3 укладеної угоди, за якою ОСОБА_4 взяла на себе зобов`язання виконувати всі обов`язки, які будуть покладені на неї судом.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено

Керуючисьст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду від 12 жовтня 2023 року по кримінальному провадженню № 0001308 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Зобов?язати засуджену повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ст. 91-1 ч.1 п.5 КК Украіни направити ОСОБА_4 до уповноваженого органу місцевого самоврядування для проходження програми для кривдників, строком на 2 (два) місяці.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1