Провадження № 1-кп/947/1400/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674 від 24.10.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з повною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 23.10.2023 близько о 11:00 год., ОСОБА_3 перебував в квартирі АДРЕСА_3 де у нього виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, що належали потерпілій ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_4 , запропонував останній здійснити розмін купюр грошових коштів. А саме він хотів обміняти свої грошові купюри номіналом 1000 гривень на менш дрібні купюри. Враховуючи те, що ОСОБА_4 при собі не мала готівки, ОСОБА_3 запропонував здійснити зняття грошових коштів через найближчий банкомат, на що ОСОБА_4 погодилася.

Так, 23.10.2023 приблизно о 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ТЦ «Сундук», розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні ЗО А, здійснили зняття готівки за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 5000 гривень.

У подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під приводом розміну грошових коштів, але не маючи наміру вчиняти такі дії, ОСОБА_3 здійснив заміну грошових коштів на сувенірні купюри, візуально схожі на купюри номіналом 1000 гривень, тим самим заволодів грошовими коштами у розмірі 5 000 гривень, які ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 , звернулася до суду із заявою, згідно якої вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст.65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим проступок, передбачений ч.1 ст.190 цього Кодексу, є нетяжким злочином, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 321-ХІ від 03.12.2019 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України віднесений до кримінальних проступків.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 1 ст.50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання обвинуваченим вини у скоєнні кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільну небезпеку і характер вчиненого ним особу обвинуваченого, який не має судимостей, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному. Крім того, суд бере до уваги повне визнання ОСОБА_3 вини, відсутність претензій до нього з боку потерпілого, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді обмеження волі.

Враховуючи щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Постановою дізнавача від 24.10.2023 року речовим доказом визнано 13 сувенірних купюр номіналом 1000 гривень з надписом: «Сувенірний банк» та надписом: «одна тисяча сувенірів».

Постановою дізнавача від 04.11.2023 року речовим доказом визнано 50 сувенірних купюр номіналом 1000 гривень з надписом: «Сувенірний банк» та надписом: «одна тисяча сувенірів», сім-карта мобільного оператора «Lifecell» з контактним номером телефону: НОМЕР_1 .

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою судді від 27.10.2023 року накладено арешт на 13 купюр номіналом 1000 гривень шляхом позбавлення права на відчуження зазначеного майна.

Ухвалою судді від 07.11.2023 року накладено арешт 50 сувенірних купюр номіналом 1000 гривень з надписом: «Сувенірний банк» та надписом: «одна тисяча сувенірів», сім-карту мобільного оператора «Lifecell» з контактним номером телефону: НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 27.10.2023 року та 07.11.2023 року підлягають скасуванню.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме 13 сувенірних купюр номіналом 1000 гривень з надписом: «Сувенірний банк» та надписом: «одна тисяча сувенірів», 50 сувенірних купюр номіналом 1000 гривень з надписом: «Сувенірний банк» та надписом: «одна тисяча сувенірів», сім-карту мобільного оператора «Lifecell» з контактним номером телефону: НОМЕР_1 - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 27.10.2023 року на 13 купюр номіналом 1000 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 07.11.2023 року на 50 сувенірних купюр номіналом 1000 гривень з надписом: «Сувенірний банк» та надписом: «одна тисяча сувенірів», сім-карту мобільного оператора «Lifecell» з контактним номером телефону: НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1