Справа № 529/88/24
Провадження № 1-кп/529/76/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря c/з ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001212 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пушкіно, Виноградського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого на посаді тракториста у Відділі благоустрою Диканської селищної ради, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 , 25.12.2023 близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кухні будинку ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 побачив на столі банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», після чого у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення офіційного документу банківської карти, з метою подальшого зняття з рахунку грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документу, ОСОБА_5 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк»№ НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, тобто офіційним документом.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 25.12.2023, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває донині, використовуючи раніше викрадену ним банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_4 , попередньо знаючи пароль захисту (пін-код) до даної картки, за допомогою банківських терміналів АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою вул. Медична, 42 та вул. Незалежності, 119 у селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, вивів у готівку та викрав кошти на загальну суму 800 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Отже, вказаними умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 та ч.4 ст.185 КК України, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 , на підставі письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 укладена угода про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, беззастережно визнав свою винуватість у таємному викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та таємного викрадені чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, повністю відшкодував завдану шкоду, шляхом повернення викрадених коштів.

Також в угоді зазначене узгоджене прокурором і підозрюваним ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік, за ч. 4 ст. 185 К України у виді позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням правил ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України. Також сторони угоди погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 просили затвердити угоду, обвинувачений вказав, що наслідки її укладення та невиконання йому зрозумілі. Викрадені кошти ним повернуті в повному обсязі. Злочин вчинив, бо не вистачало коштів на лікування.

Прокурор ОСОБА_7 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди, вказала, що матеріальні збитки їй відшкодовано в повному обсязі, притензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши сторін угоди, думку потерпілої ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 376, 468, 472, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.01.2024 між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області і обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001212 від 25.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 ч.4 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_5 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженим, його захисником з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1