Справа № 201/557/24
Провадження № 1-кс/201/167/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ 2-го управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування №0000002 від 01.01.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0000002 від 01.01.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період воєнного стану, під час окупації с. Торське Лиманської ТГ Краматорського району Донецької області, з червня 2022 року по середину вересня 2022 року займала некерівну посаду «уличной Торского сельского совета администрации г. Енакиево ДНР».

16.01.2024 громадянці України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 361055099 від 07.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 володіє на праві приватної власності житловим будинком, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 230).

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що санкція ст. 111-1 ч. 2 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна, а згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи на майно підозрюваного необхідно накласти арешт.

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та її захисників, представників.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0000002 від 01.01.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111-1 КК України.

16.01.2024 громадянці України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 361055099 від 07.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 володіє на праві приватної власності житловим будинком, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 230).

Відповідно до ч. 2 ст. 111-1 КК України зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 2 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 230), який належать підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1