н/п 1-кп/490/838/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 від 22.09.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кіровоград Кіровоградської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 та 2015 року народження, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді стрільця-помічника гранатометника гранатометного відділення (РПГ) взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2022 року громадянина ОСОБА_3 , призваного за мобілізацією згідно Указу Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби. Згідно витягу з наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 №17 від 15.03.2023 року, солдата ОСОБА_3 призначено стрільцем 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-100915А, шпк "солдат", поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.06.2022 року №3-РС, солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника гранатометного відділення (РПГ) взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 15.03.2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п.п.1, 2, 3 ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Відповідно до п.21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року, посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, відповідно якого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е і DЕ - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії на майданчиках для навчання з початкового керування та в умовах дорожнього руху на визначених територіальним сервісним центром МВС маршрутах.

Відповідно до п.23 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року, посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (зокрема е-посвідки на постійне проживання або е-посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення. Інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.

Проте, наприкінці 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи на території с.Дудчани Херсонської області, ОСОБА_3 отримав шляхом надіслання поштового відправлення від невстановленої особи завідомо підроблений офіційний документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 21.02.2022 року органом ТСЦ 3545 на право керування транспортним засобом категорій "А" та "В" на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

У подальшому, 22.09.2023 року приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_3 , рухаючись на транспортному засобі марки ВАЗ моделі 2101, державний номерний знак НОМЕР_3 , у середній полосі руху з ввімкненим попереджувальним сигналом, а саме: правим світловим покажчиком повороту, не виконуючи зміну напрямку руху, чим порушив правила користування попереджувальними сигналами, вводячи в оману учасників дорожнього руху, та у м.Миколаїв, просп.Центральний, 238, був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції в Миколаївській області, з метою попередження дорожньо-транспортних пригод за участі водія вказаного транспортного засобу та перевірки документів, що є одним із заходів правового режиму воєнного стану.

Надалі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 21.02.2022 року органом ТСЦ 3545 на його ім`я є підробленим, оскільки не отримував його в порядку, встановленому "Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", затвердженому постановою Кабінету міністрів України №340 від 08.05.1993 року, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження права керування транспортним засобом ВАЗ моделі 2101, державний номерний знак НОМЕР_3 та посвідчення своєї особистості, на вимогу працівників Управління патрульної поліції в Миколаївській області, висловлену в порядку ст.32 Закону України "Про Національну поліцію", умисно пред`явив підроблене посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 21.02.2022 року органом ТСЦ 3545 на його ім`я з власного фотокарткою, тим самим, використав в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право керування транспортним засобом категорій "А" та "В" на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, відповідно до постанови КМУ від 16 вересня 2020 року №844 "Про ствердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України".

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.6567 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, за даними КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, як обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст.358 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 02.10.2023 року №СЕ-19/115-23/13459-ДД) в сумі 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) грн. 00 коп..

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 02.10.2023 року №СЕ-19/115-23/13459-ДД) в сумі 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) грн. 00 коп..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.10.2023 року на вилучене 22.09.2023 року в ході огляду місця події на ділянці місцевості біля будинку №238 по пр.Центральному в м.Миколаєві, майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 21.02.2022 року органом ТСЦ 3545 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Речові докази:

посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_2 , видане 21.02.2022 року органом ТСЦ 3545 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

відеозапис під назвою video_2023-09-22_10-29-16.mp4, який знаходиться на цифровому носії інформації, а саме диску DVD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1