провадження № 1-кс/336/1319/2023
УХВАЛА

іменем України

05 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001686 від 04 жовтня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єреван, Вірменія, громадянина Вірменії, вірменина за національністю, що має вищу освіту за спеціальністю водопостачання і каналізація, офіційно не працевлаштованого, розлученого, на утриманні дітей не має, адреса реєстрації відсутня, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (координати НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), раніше не судимого,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8

встановив:

05 жовтня 2023 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001686 від 04 жовтня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, в якому просять застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання, оскільки підозру вважають необґрунтованою та ризики зазначені недоведеними, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання. Крім того, зазначили, що підозрюваний намагався після вчиненого вчинити самогубство. З кваліфікацією правопорушення сторона захисту не погоджується.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступних висновків.

Слідчим, за усною заявою, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001686 від 04 жовтня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 13 години 23 хвилин 03.10.2023 по 09 годину 40 хвилин 04.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщенні дачного будинку, розташованого на території дачного кооперативу «Авіатор 2» Шевченківського району м. Запоріжжя (координати - 47.848593, 35.323732), наніс останньому не менше одного удару обухом сокири по голові та не менше одного удару ножем в область грудної клітини зправа, від чого ОСОБА_9 помер на місці. Згідно лікарського свідоцтва про смерть, наданого Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №6575 від 04.10.2023 смерть ОСОБА_9 настала внаслідок одиночного проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

05.10.2023 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: - протоколом огляду місця події від 04.10.2023 за адресою: м. Запоріжжя, дачний кооператив Авіатор 2, розташованого за координатами 47.848593, 35323732, де, серед іншого, виявлено і вилучено дві сокири і два ножа. Під час огляду місця події було виявлено труп ОСОБА_9 . Труп лежить на задній лівій поверхні тулуба, обличчям догори. Верхні кінцівки зігнуті в ліктьових суглобах, передпліччя приведені до голові, права нижня - пряма, ліва нижня - витягнута. На передньо-правій поверхні футболки вертикальний вертиноподібний дефект під яким на передній правій поверхні грудної клітини рана з рівними краями. На голові справа в ділянці правої вушної раковини та правої скроневої ділянки з переходом на волосисту частину мається група ран в кількості трьох. В даній ділянці мається патологічна рухливість кісток мозкового та лицьового черепу. У вищевказаній ділянці накладання не підсохлих потоків та згустків рбк. В правій навколоочній ділянці виявлений синець. Трупне заклякання добре виражене у всіх групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетові, розташовані на задньо-лівій поверхні тулуба; - протоколом допиту свідка, ОСОБА_10 , який пояснив, що в дачному кооперативі Авіатор-2 у нього є дача. Сусідом по дачі є ОСОБА_9 . Близько трьох років разом із ним на дачі мешкає його товариш на ім`я ОСОБА_11 , який зловживає алкогольними напоями. 04.10.2023 приблизно о 09:20 годині свідку зателефонував син ОСОБА_9 - ОСОБА_12 та попрохав сходити до батька, перевірити чи все гаразд, оскільки батько не брав слухавку. Зайшовши у будинок сусіда, ОСОБА_10 побачив ОСОБА_9 на кроваті із тілесними ушкодженнями, у крові, без ознак життя, про що одразу телефоном повідомив його сину; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , під час якого, серед іншого, виявлено і вилучено: носильні речі, в які останній був одягнений під час вчинення злочину.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України злочин передбачений, ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів за санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В кримінальному процесуальному кодексі України відсутнє визначення обґрунтованої підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд вважає, що при визначенні наявності або відсутності обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення і висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу слід виходити із вимог рішення Європейського суду щодо поняття обґрунтованої підозри.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_13 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів вказують на об`єктивний зв`язок підозрюваного зі злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_13 підозра є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_13 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, про обґрунтованість підозри ОСОБА_13 , слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Прокурор в клопотанні вказує, що згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_13 , може: - переховуватися від органів досудового розслідування або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування тощо.

Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_13 , згідно зі ст. 12 КК України, віднеситься до категорії особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

ОСОБА_13 , стійкими соціальними зв`язками не володіє, дітей не має, постійного джерела прибутку не має, є громадянином іншої держави, що підтверджується зібраними на даний момент матеріалами в зазначеному кримінальному провадженні.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), знаходячись на волі буде переховуватись від органів досудового розслідування (суду) що обґрунтовує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_13 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 , не викликав швидку медичну допомогу і не надав першу домедичну допомогу потерпілому, та усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, в результаті чого постраждало життя потерпілого, як одне з найвищих соціальних цінностей і найважливіших особистих благ намагався ухилитись від відповідальності.

Крім того, знаходячись на свободі, ОСОБА_13 , зможе незаконно впливати на потерпілого і осіб, які являються свідками по кримінальному провадженню, оскільки свідком є сусід ОСОБА_9 , якого підозрюваний знає на протязі декількох років, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_13 офіційно не працевлаштований, а також встановлено, що підозрюваний веде аморальний спосіб життя, що виражається в тому, що останній зловживає алкогольними напоями, у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки (немає родичів), що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення (злочини), що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Він пояснював, що намагався вчинити самогубство.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя вважає, що наведені прокурором ризики є доведеними.

У своїй юриспруденції суд розвинув чотири фундаментальні підстави, що виправдовують попередній арешт особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину: ризик того, що обвинувачена особа втече, ризик, що при звільненні підозрюваний перешкодить здійсненню правосуддя, і ризик, що він вчинить нові злочини або порушить громадський порядок (п. 120 справа «Трипедуш проти Республіки Молдова», заява № 34382/07, рішення від 22 квітня 2014 року, остаточне від 22 липня 2014 року).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи положення ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто доведено обставини, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання в м. Запоріжжя, є громадянином іншої держави, проживав у ОСОБА_9 .

Таким чином, є обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_5 був затриманий безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин фактичний час затримання 04 жовтня 2023 року о 10-45 год.

Доводи захисника про можливість обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, є не спроможними, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим враховуючи його особу, відсутність тісних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця проживання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, те що ОСОБА_9 , помер на місці, смерть настала внаслідок гострої крововтрати, одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені, то слідчий суддя дійшов висновку не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись, ст.ст.176-178, 183-184, 193-194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єреван, Вірменія, громадянина Вірменії, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 02 грудня 2023 року до 10-45 години включно, без права внесення застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 04 жовтня 2023 року з 10-45 години.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 02 грудня 2023 року до 10-45 години включно.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя: ОСОБА_1