У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000927, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2023 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_8 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Ухвалено, до набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, а саме з 23.12.2022 р.

Ухвалено, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, що складаються з вартості проведених по справі експертиз в сумі 23 955, 49 грн.

Ухвалено зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 23.12.2022 р. по 11.07.2023 р. з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Потерпіла просить змінити оскаржуваний вирок та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворе покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі потерпіла вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає зміні в частині призначення покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Вважає безпідставними висновки суду щодо щирого каяття обвинуваченого, оскільки він жодного разу особисто не попросив вибачення за скоєне, а сплата останнім 800 грн. на відшкодування завданої шкоди, є надто малою сумою для того, аби оцінити наявність каяття в такому злочині.

На думку потерпілої, при призначенні покарання судом першої інстанції не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам його вчинення, а саме - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, а також тим обставинам, що після смерті ОСОБА_9 сиротами залишили четверо його дітей.

Апелянт також звертає увагу і на те, що в оскаржуваному вироку зазначено про належне її повідомлення про дату та час слухання справи, що не відповідає фактичним обставинам та свідчить про порушення її права бути присутньою у судових дебатах та висловити думку щодо розміру покарання.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

19.12.2022 р. у вечірній час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_9 та ОСОБА_6 перебували у домоволодінні останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де на кухні у будинку спільно розпивали алкогольні напої.

Близько 00.00 год. 20.12.2022 р., під час сумісного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , реалізуючи який, ОСОБА_6 взяв зі столу кухонний ніж та діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , спричинив останньому 11 колото-різаних ран ножем в область лівої щелепи зліва, лівого плечового суглоба, грудної клітини, живота зліва, грудини, з яких 7 проникаючих ран у грудну клітину зліва, живота зліва з пошкодженням легень та тонкого кишківника.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці.

Після цього, чітко усвідомлюючи, що вчинив вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину.

Смерть ОСОБА_9 настала від обільної кровотечі на фоні множинних, проникаючих колото різаних ран із пошкодженням тканин легень, товстого та тонкого кишечника, їхньої брижі.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину. Визнав обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття у вчиненому та часткове відшкодування шкоди, обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом враховано те, що обвинувачений намагається відшкодувати потерпілій шкоду та перерахував їй гроші в сумі 8 000 грн.

Заслухавши доповідь судді, позиції учасників судового провадження, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Вирішуючи питання про обґрунтованість призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 р., окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24.02.2020 р. по справі № 759/5339/19, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення у значенні ст. 414 КПК означає з`ясування судом насамперед питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети і засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК поняття «особа винного».

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання і тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у вчиненому та часткове відшкодування шкоди, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів потерпілої про безпідставне визнання обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 щире каяття у вчиненому, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.09.2019 р. у справі № 166/1065/18, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Враховуючи, що обвинувачений частково визнав свою вину у вчиненому, висловив жаль з приводу вчиненого, добровільно перерахував потерпілій 8 000 грн., у відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, якою цивільний позов не заявлений, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції встановлена відповідність поведінки ОСОБА_6 поняттю щирого каяття, внаслідок чого, ця обставина була обґрунтовано визнана такою, що пом`якшує покарання.

Апеляційний суд вважає, що при призначенні покарання, судом першої інстанції здійснено повний та детальний аналіз даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, думку прокурора щодо виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , а також позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, другорядну роль кари як мети покарання, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, а відтак, підстав вважати його занадто м`яким та таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства та особі обвинуваченого, як того просить апелянт, не вбачається.

Наведене відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 р.), суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

З приводу доводів потерпілої про неналежний розмір відшкодування завданої шкоди у сумі 800 грн., апеляційний суд відзначає, що під час судового розгляду нею не заявлялось будь-якого цивільного позову до обвинуваченого, відповідно до приписів ст. 128 КПК України, а відтак, обвинувачений добровільно, на власний розсуд, перерахував потерпілій 8 000 грн., у відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що не позбавляє її можливості звернутись про відшкодування моральної та майнової шкоди в порядку цивільного судочинства.

Твердження потерпілої щодо порушення її прав у зв`язку з неналежним повідомленням про дату та час судового розгляду, внаслідок чого вона не змогла висловити свою думку щодо призначення обвинуваченого покарання, є також необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами судового провадження, відповідно яким, потерпіла належним чином повідомлялась про призначення кримінального провадження до розгляду на 16.05.2023 р. та 29.05.2023 р. В подальшому, 29.05.2023 р., потерпіла приймала особисту участь у підготовчому судовому засіданні та висловила позицію щодо можливості призначення справи до розгляду, після чого, цього ж дня, написала заяву про розгляд справи у її відсутність із призначенням покарання на розсуд суду.

Інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, умотивованість його висновків з питань правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність та справедливості обраного ОСОБА_6 заходу примусу, апелянт в апеляційній скарзі не навів.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2023 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3