Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1430/23
номер провадження 1-кп/368/183/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ст. 126 - 1 КК України, яке внесено 17.07.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001678 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщинка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 03.10.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачено:

- ст. 126 1 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 , -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, -

- з участю сторін кримінального провадження:

- сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_5

Потерпіла - ОСОБА_4

- сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків вчинення кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

- обвинувачений ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», - умисно та безпричинно, в період часу з 20 червня 2023 року по 09 липня 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , - систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини, - потерпілої ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні її честі та гідності.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 20 червня 2023 року, близько 16 години 00 хвилин перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив відносно своєї дружини, - потерпілої ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах, що принижувало її честь та гідність, за що 13.07.2023 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 29.06.2023 року, близько 21 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини, - потерпілої ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах, що принижувало її честь та гідність, за що в подальшому 13.07.2023 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 30.06.2023 близько 08 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини, - потерпілої ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах нецензурними словами, погрозах, що принижує її честь та гідність, та в подальшому 13.07.2023 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 09.07.2023 орієнтовно о 16 годині 00 хвилин, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії психологічного насильства відносно своєї дружини, - потерпілої ОСОБА_4 , що проявились у словесних образах нецензурними словами, погрозах, що принижувало її честь та гідність.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями - умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини, - потерпілої ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних (моральних) страждань.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 395 від 05.09.2023 внаслідок вчиненого домашнього насильства з боку обвинуваченого ОСОБА_3 у потерпілої ОСОБА_4 виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості, що призвело до виникнення у неї психологічних (моральних) страждань.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 , тобто за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

- отже, вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126 1 КК України, - як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 .

Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачено ст. 126 - 1 КК України, а тому є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому покарання у межах санкції ст. 126 КК України, з огляду на наступне:

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, яке передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_3 усіх юридичних ознак кримінального правопорушення, які визначено в диспозиції ст. 126 - 1 КК України.

В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 настає за протиправні, кримінально - карані діяння, які були ним вчинені умисно (прямий умисел) з урахуванням положень ст. 23, ч.ч. 1, 2 ст. 24 КК України.

Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 - 1 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок ОСОБА_6 , який вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ст. 126 - 1 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності з законом.

Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке передбачене ст. 126 - 1 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_3 і державою.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

- винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ст. 126 - 1 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, який надав наступні показання:

Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.

Також після додаткового роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_3 права на захист, - обвинувачений повідомив суд, що свої законні права та інтереси в рамках даного кримінального провадження буде захищати самостійно, призначення захисника йому не потрібно.

Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, - відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе, та добавляти не хоче, адже йому соромно перед своєю дружиною, та він не хоче згадувати про ті події.

Додатково на запитання суду обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що на даний час він проживає в офіційному шлюбі з потерпілою ОСОБА_4 , від спільного проживання вони мають малолітню дитину віком 1 (один) рік 2 місяці.

У його дружини ще є 4 неповнолітні дитини, які повністю перебувають на даний час на його утриманні, так як він є єдиним годувальником в сім`ї.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ст. 126 - 1 КК України, - визнав повністю та беззастережно.

Станом на даний час повністю усвідомив всю протиправність своїх дій, йому соромно за вчинене кримінальне правопорушення, та обіцяє більше кримінальних правопорушень не вчиняти.

При призначенні покарання просив не призначати йому покарання у виді громадських робіт, адже він на даний час влаштувався на роботу та перебуває на іспитовому строці, а тому його відсутність на роботі потягне за собою його звільнення, також просив не призначати покарання у виді арешту, адже, як він зазначав, - він є єдиним годувальником в сім`ї для 4 (чотирьох) дітей, а тому, - перебування його під вартою поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище, до чого призведе також і призначення йому покарання, яке буде пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 попросив щире вибачення в потерпілої ОСОБА_4 , та запевнив, що більше кримінальних правопорушень вчиняти не буде, погодився з видом та розміром покарання, на якому наполягає прокурор в судовому засіданні.

Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, суд вважає, що покази обвинуваченого не є результатом якихось погроз з боку потерпілої сторони чи третіх осіб, або обіцянок чи погроз з боку працівників правоохоронних органів (слідчих, прокурорів), приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, - достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, яке передбачено ст. 126 - 1 КК України.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ст. 126 - 1 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України, однак, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 , проти якого представник державного обвинувачення (прокурор) в судовому засіданні, - не заперечувала, та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за недоцільне:

- допит потерпілої;

- допит свідків, які зазначені реєстрі, який додано до обвинувального акту;

- дослідження інших матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -

- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого (в тому числі досудової доповіді органу пробації у відношенні обвинуваченого).

Що стосується матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, судових витрат (витрат на залучення експерта), заходів забезпечення позову, - то такі докази в матеріалах даного кримінального провадження відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, - які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, - висновок органу пробації.

Що стосується потерпілої ОСОБА_4 , то ще під час підготовчого судового засідання потерпіла подала до суду письмову заяву (яка міститься в матеріалах справи), в якій вона просила суд слухати дане кримінальне провадження без її участі, претензій матеріального та моральногоо характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 , - вона не має, а тому не буде подавати цивільний позов, при призначенні покарання просила суд не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке було б пов`язане з позбавленням волі.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , який видано 07.12.2016 року органом 3231, - обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ліщинка Кагарлицького району Київської області, має РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, - обвинувачений ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в село Ліщинка Кагарлицького району Київської області, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 19851229 02535, - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - з 13 грудня 2016 року і по теперішній час;

- згідно довідки вимоги про судимість № 37 23082023/3212, станом на 24.08.2023 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщинка Кагарлицького району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей немає;

- згідно довідки № 363, яка видана 25.08.2023 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня » не спостерігався;

- згідно довідки № 367, яка видана 25.08.2023 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - в наркологічному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався, за наркологічною допомогою не звертався;

- згідно довідки характеристики № 77, яка видана 02.09.2023 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в село Ліщинка Кагарлицького району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - по місцю проживання характеризується позитивно;

- згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , яке видано 01 листопада 2022 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Ліщинка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка місто Дзержинськ Донецької області, громадянка України, зареєстрували шлюб 01 листопада 2022 року, про що 01 листопада 2022 року складено відповідний актовий запис за № 225.

В графі «Прізвище після державної реєстрації шлюбу»:

Чоловіка ОСОБА_7 обвинувачений в даному кримінальному провадженні;

Дружини Солдатова, - потерпіла в даному кримінальному провадженні;

- згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане 01 листопада 2022 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Київ, Україна, про що 01 листопада 2022 року складено відповідний актовий запис за № 210.

В графі «Батьки» зазначені:

Батько ОСОБА_3 , - обвинувачений в даному кримінальному провадженні;

Мати ОСОБА_4 , - потерпіла в даному кримінальному провадженні.

- згідно досудової доповіді органу пробації від 22.11.2023 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов її життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції для суспільства.

Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийнятім судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаємо доцільним крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробанії.

З урахуванням вимог абзацу сімнадцятою статті 368 КПК України пропонуємо зазначену досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику прийняти до відома під час винесення рішення про міру кримінальної відповідальності у межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження:

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експертів.

Документально підтверджених витрат на залучення експерта в даному кримінальному провадженні немає.

Зміна обвинувачення, визнання частини обвинувачення необгрунтованою, - судом не здійснювалася.

Обставинами, які згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є:

- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - судом в судовому засіданні не встановлено.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:

- Отже, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявності відомостей про судимість, позицію державного обвинувача (прокурора), позицію потерпілої сторони.

Так, ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , - передбачає покарання у виді:

- громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або, -

- арешту на строк до шести місяців, або, -

- обмеження волі на строк до п`яти років, або, -

- позбавлення волі на строк до двох років.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно, з огляду на санцію ст. 126 - 1 КК України, положення ч.ч. 1, 2, 3 , 4 ст. 12 КК України, - ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення нетяжкого злочину.

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 відноситься до категорії - нетяжких злочинів, є в наявності обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання, по місцю проживання характеризується позитивно, враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства (шляхом застосування положень ст. 75 КК України призначення іспитового строку), враховуючи висновок органу пробації про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, враховуючи позицію потерпілої, яка просить суд не призначати обвинуваченому покарання, яке буде пов`язане з позбавленням волі, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ст. 126 - 1 КК України у виді обмеження волі, проте, - з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Що стосується виду покарання, яке необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд зазначає наступне:

- перш за все суд зазначає, що санкція ст. 126 - 1 КК України має альтернативний характер, - законодавець дає змогу суду при призначенні винуватій особі вибір з покарань, які визнано в даному випадку основними.

Так, санкція ст. 126 - 1 КК України передбачає основне покарання у виді - громадських робіт, або арешту, або обмеження волі, або позбавлення волі, причому додаткових покарань санкція даної кримінально правової норми не передбачає.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт є недоцільним, та є таким, яке апріорі ставить обвинуваченого ОСОБА_3 в скрутне становище, та ставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Так, як встановлено судом в судовому засіданні, - обвинувачений ОСОБА_3 станом на даний час влаштувався на роботу, та знаходиться на іспитовому строці, а його відсутність на робочому місці автоматично може потягнути за собою звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з роботи, що поставить не тільки його, а і його сім`ю в скрутне матеріальне становище, так як він є єдиним годувальником в сім`ї, яка складається, окрім нього ще із його дружини та чотирьох дітей, одна з яких є малолітньою.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту є недоцільним, та є таким, яке апріорі ставить обвинуваченого ОСОБА_3 в скрутне становище, та ставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище з причин, які судом наведено вище.

Що ж стосується призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, то суд вважає, що призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з урахуванням обставин, які характеризують його особу, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, та його наслідків, враховуючи позицію потерпілої сторони, - буде занадто суворим покаранням, яке не відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Що ж стосується призначення покарання у виді обмеження волі, то суд зазначає, що такий вид покарання можливо призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , - обвинувачений не входить до переліку осіб, які перелічені в ч. 3 ст. 61 КК України, - яким неможливо призначити даний вид покарання, на саме такому виді покарання наполягала прокурор в судовому засіданні, з чим погодився як обвинувачений, так і потерпіла, а тому суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 такого покарання, як обмеження волі, - буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , проте, - з обов`язковим застосуванням положень ст. 75 КК України (встановлення іспитового строку), та положень ст. 76 КК України (процесуальні обмеження, які покаладаються на обвинувачених на період іспитового строку).

Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачене ст. 126 - 1 КК України, - покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, - мінімальний розмір такого покарання, так як суд вважає, що призначення покарання у мінімальній межі можливе, - з огляду на особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), наслідків вчиненого кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), позиції сторони обвинувачення, позиції потерпілої сторони.

Що стосується застосування положень ст. 75 КК України, то суд зазначає наступне:

Згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушеня, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , зглядаючись на його поведінку як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, - переконав суд та сторону обвинувачення (прокурора) у своєму щирому розкаюванні та каятті, окрім того в судових дебатах щиро попросив вибачення в потерпілої, яка йому пробачила.

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка на думку суду, - слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення, який просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Що стосується положень ст. 76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Окрім того, суд вважає за слушну досудову доповідь органу пробації (зокрема, - в частині, що стосується покладення на обвинуваченого обмежень на період іспитового строку), а тому вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 ще таке обмеження, яке передбачене п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, та на якому наполягає орган пробації, а саме, - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, - з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше взагалі не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, відповідно, - кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, є в наявності лише обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, та враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі (ізоляції від суспільства), враховуючи висновок органу пробації про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без призначення реального покарання (без ізоляції від суспільства), враховуючи позицію потерпілої, яка просила суд не призначати обвинуваченому покарання, яке буде пов`язане з реальним позбавленням волі, - а тому суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання, як обмеження волі строком на 1 (один) рік, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 1 рік), та положень ст. 76 КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.

Цивільний позов:

- в матеріалах кримінального провадження цивільного позову немає, так як потерпіла ОСОБА_4 примирилася з ОСОБА_3 , а тому потерпіла не має до обвинуваченого претензій ні матеріального, ні морального характеру.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

- Речових доказів в даному кримінальному провадженні немає.

Рішення суду про відшкодування процесуальних витрат:

Види процесуальних витрат визначено в ст. 118 КПК України.

Документально підтверджених судових витрат в матеріалах кримінального провадження немає.

Рішення суду щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні незастосовувалися.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувався, правових підстав для обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, - немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 206 ЦПК України, ч.ч. 3, 4 ст. 12, ст. 13, ст. 23, ч.ч. 1, 2 ст. 24, ст. 50, п. 11 ч. 1 ст. 51, 63, 65, п. 1 ч. 1 ст. 66, ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76, ст. 126 - 1 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 128, ч. 4 ст. 128, ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачено ст. 126 - 1 КК України, як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з якою він перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 на період іспитового строку наступі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 165 КВК України іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Цивільний позов:

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази по справі:

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати по справі:

Документально підтверджені процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

Заходи забезпечення в рамках адного кримінального провадження не застосовувалися.

Вид забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід до вступу вироку в законну силу до ОСОБА_6 , - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_9 Закаблук