ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3779/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького районного управління ГУ Національної поліції у м. Києві про накладення арешту у кримінальному провадженні №0003469,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького районного управління ГУ Національної поліції у м. Києві звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на віртуальні активи у вигляді заборони відчуження та розпорядження крипто валютою USDX TRX у кількості 15000 одиниць.

В обґрунтування вказаного клопотання, слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0003469 від 07.09.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 вересня 2023 року, невстановлена особа від імені обмінного сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом зловживання довірою, під приводом обміну валюти з Tether (USDT) в USD долари США в месенджері Telegram, заволодів грошовими коштами у сумі 15 тисяч доларів США, що належать гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатами проведення співробітниками Департаменту кіберполіції Національної поліції України аналітично-розвідувального дослідження встановлено, що гаманець НОМЕР_1 (належить потерпілому) створений у мережі блокчейну BinanceSmartChain (BSC), який сумісний з екосистемою Ethereum. Баланс станом на 11.09.2023 рік становить 0,26$. Надалі встановлено, що з досліджуваного гаманця здійснено лише 1 вивід токену Binance-Peg BSC-USD (це токен, який підтримується сховищами токенів на публічних адресах Binance) на гаманець 0x694b36C11E9fA1Fe7214693a0027C335E318C9 ab НОМЕР_2 .

Також, працівниками Департаменту кіберполіції Національної поліції України складено огляд платформи Kodex, на якій здійснювалось спілкування працівників Департаменту з представником криптобіржі Binance, щодо надання відповіді на запит.

В подальшому з гаманця 0x694b36C11E9fA1Fe7214693a0027C335E318C9ab здійснено вивід у сумі 15 000 USDT на гаманець НОМЕР_3 , який обслуговується крипто біржею Binance Hash 0x3ffe7c60be4489d6c97776b55412f704cc78ffbab3bb24ce32257c03b12c21b5.

Для встановлення особи власника криптогаманця працівниками кіберполіції підготовлено та направлено запит №1337/38/17-2023 до представників криптобіржи Binance.

З відповіді представників крипто біржи Binance встановлено, що гаманець НОМЕР_3 належить обліковому запису BinanceID: НОМЕР_4 , який зареєстрований на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка рф; номер телефону: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; електронна пошта, що використовувалася при реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_4 ; паспорт гр. рф: НОМЕР_7 від 08.11.2019.

З урахуванням вказаних обставин та з метою попередження незаконного відчуження віртуальних активів (криптовалюти) чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, зважаючи на те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, орган досудового розслідування вважає за необхідне накладення арешту на віртуальні активи (криптовалюту), які знаходяться на обліковому записі BinanceID: 749929437.

У судове засідання слідчий не з`явилась, при цьому направила на адресу суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, дійшов таких висновків.

Як визначено ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту КПК України), одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування. Водночас, оскільки на цьому етапі досудового розслідування жодній особі не вручене повідомлення про підозру, слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, що таке кримінальне правопорушення було вчинене.

Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених у судовому засіданні документів та матеріалів кримінального провадження №0003469, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України..

На думку слідчого судді, слідчим доведено відповідність майна, а саме віртуальних активів, на які він просить накласти арешт, критеріям, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчуження та розпорядження ним враховуючи те, що зазначене майно є предметом вчинення злочину, є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що віртуальні активи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіяні в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Окрім того, з огляду на завдання кримінального провадження слідчий суддя вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до чч. 1, 2 ст. 174 КПК України інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись вимогами стст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького районного управління ГУ Національної поліції у м. Києві про накладення арешту у кримінальному провадженні №0003469 задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження на віртуальні активи криптовалюти USDX TRX у кількості 15 000,00 одиниць (станом на 06.09.2023 становить 15 000,00 доларів США) на електронному мультивалютному криптогаманцю 0x77a7d5b98c19831F3C0D9211f15243004D0d61a8, BinanceID: 749929437, що належить громадянці рф ОСОБА_4 та обслуговується криптобіржею Binance.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5