№ 1-і/337/16/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023р. Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Токмацького районного суду Запорізької області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 17.01.2021р. за №0000042, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження на цей час до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 19.12.2023р.

На даний час Токмацький районний суд Запорізької області перебуває на тимчасово окупованій території і тимчасово не здійснює судочинство. Розпорядженням Голови Верховного Суду №49/0/9-22 від 14.09.2022р. територіальну підсудність справ Токмацького районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним судом м.Запоріжжя.

11.12.2023р. до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів.

Клопотання обґрунтовано тим, що вказане кримінальне провадження з об`єктивних причин не може бути завершене до спливу строку домашнього арешту, але ризики, які слугували підставою застосування цього запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст.177 КПК України можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зникли, не зменшилися та продовжують існувати. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.3,8 Конституції України, ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.176,177,183,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно з ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вже зазначалось, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для застосування до особи запобіжного заходу, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, тому на цій стадії провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для висновку про причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінального правопорушення.

Оцінивши обставини справи, суд вважає доведеним з боку сторони обвинувачення, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Як вже зазначалось, наразі ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого злочинуіз погрозою застосування фізичного насильства, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі. Раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких, в т.ч. корисливих злочинів, але на шлях виправлення не став . ОСОБА_4 неодружений, утриманців не має, працездатний, але офіційно не працює, стабільного джерела доходу не має, на момент затримання проживав без реєстрації в с.Орлянське Василівського р-ну Запорізька обл., яке на даний час є тимчасово окупованою територією, інформація про усталеність соціальних зв`язків відсутня.

Суд вважає, що вказані обставини в сукупності свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує подальше застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Таким чином, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без зміни його умов та обов`язків на строк до 2-х місяців.

Керуючись ст.2,7,176-178,181,194,331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00год. до 06.00год. наступного дня, та покладанням обов`язків: 1) з`являтися до суду за першим викликом і у призначений час; 2) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у цьому кримінальному провадженні, на строк до 2-х місяців, тобто до 14 лютого 2024р..

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що співробітники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

14.12.2023