УХВАЛА

19 січня 2024 року

м. Київ

справа № 761/43494/23

провадження № 51-266ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року та Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , від участі у розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб ГСУ СБ України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 06 листопада 2023 року, справа № 761/43494/23, провадження

1-кс/761/28275/2023 - залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі заявниця порушує питання про скасування ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, а також просить відвести слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду її скарги.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку; 2) з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

За таких обставин, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 , не може бути предметом касаційного оскарження, оскільки вона не переглядалася судом апеляційної інстанції.

Щодо оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Разом з тим, хоча ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Як убачається з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, зазначив, що ухвала місцевого суду, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки вона, згідно зі ст. 392 КПК, не входить в перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Таким чином, апеляційний суд прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу суду першої інстанції, оскільки її перегляд в апеляційному порядку законом не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. З огляду на зазначене, твердження ОСОБА_4 про те, що суддя апеляційного суду ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК не мав права брати участь у розгляді апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону.

З урахуванням викладеного, підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись пунктами 1 та 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заявника ОСОБА_4 на ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року та Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3