Справа № 487/7704/23
Провадження № 1-кс/487/4344/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Долматівка, Херсонської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КПК України раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

24.10.2023 слідча слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідча зазначає, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 14.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просила про його задоволення.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 14.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме при таких обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2023 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою звернувся ОСОБА_7 щодо вжиття заходів до невідомої особи, яка в період військового стану з 26.06.2023 по 29.06.2023, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження вхідних дверей до приміщення будинку, таємно викрав майно належне ОСОБА_8 . Сума матеріального збитку встановлюється.

Так 27.06.2023 о 23:00 години, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_4 .

Знаходячись у вищезазначені дату та час, будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , проходячи повз домоволодіння, котре розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом проникнення у житло, через відчинені двері, проник до будинку, належного ОСОБА_8 .

Перебуваючи в зазначеному будинку ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав наступне майно: Чайник білого кольору торгівельної марки «ATLANTA» моделі «АТН-730», вартістю 265 гривень; ТВ - ресивер DVB-T2 марки «Eurosky» моделі «ES-18», вартістю 383 гривні 33 копійки; Цифровий ефірний приймач торгівельної марки «Romsat» моделі «TR-1017HD», вартістю 403 гривні 33 копійки; Настільна електроплита на 2 конфорки торгівельної марки «A-plus», вартістю 600 гривень.

У подальшому ОСОБА_4 викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1651 гривня 66 копійок.

Крім того 28.06.2023 о 23:00 години, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_4 .

Знаходячись у вищезазначені дату та час, будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_4 проходячи повз домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , вирішив перелізти через паркан та проник до приміщення, через відкриті двері до будинку, належного ОСОБА_8 .

Перебуваючи в зазначеному приміщенні ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, таємно викрав наступне майно: Настільний світильник торгівельної марки «EXTRA LIGHT» моделі «EL - 940», вартістю 220 гривень; Бойлер білого кольору торгівельної марки «BANDINI Braun SE», вартістю 2599 гривні 67 копійки; Велопричіп чорного кольору, вартістю 2000 гривень.

У подальшому ОСОБА_4 викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 4819 гривня 67 копійок.

Крім того 29.06.2023 о 23:00 години, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_4 .

Знаходячись у вищезазначені дату та час, будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_4 проходячи повз домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , вирішив перелізти через паркан та проникнути до приміщення, шляхом відчинення дверей, проник до будинку, належного ОСОБА_8 , в якому також перебували речі ОСОБА_9 .

Перебуваючи в зазначеному приміщенні ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, таємно викрав наступне майно: Холодильник торгівельної марки «Electrolux Type 190 4S» моделі «ERF1904 FOW», вартістю 4550 гривень; Тюнер торгівельної марки «RB1802», вартістю 223 гривні 33 копійки; Велосипед червоно-чорного кольору, вартістю 1550 гривень; Велосипед синьо-сірого кольору, вартістю 1425 гривень.

У подальшому ОСОБА_4 викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 4773 гривень 33 копійок, та потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 2975 гривень.

Крім того 30.06.2023 о 23:00 години, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_4 .

Знаходячись у вищезазначені дату та час, будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_4 проходячи повз домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив перелізти через ворота, та шляхом витягання скла у вікні, проник до будинку, належного ОСОБА_8 , в якому перебували речі ОСОБА_9 .

Перебуваючи в зазначеному приміщенні ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, таємно викрав наступне майно: Мобільний телефон торгівельної марки «ZTE Blade 20 Smart», вартістю 2819,50 гривень.

У подальшому ОСОБА_4 викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток ОСОБА_10 на суму 2819 гривень 50 копійок.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ; Протоколом огляду місця події від 13.07.2023 року; Протоколом огляду місця події від 13.07.2023 року; Протоколом огляду місця події від 31.08.2023 року; Показаннями потерпілого ОСОБА_10 ; Показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; Показаннями свідка ОСОБА_11 ; Протокол пред`явлення ОСОБА_11 для впізнання ОСОБА_4 за фотознімками від 14.07.2023; Показаннями свідка ОСОБА_12 ; Протокол пред`явлення ОСОБА_12 для впізнання ОСОБА_4 за фотознімками від 14.07.2023; Показаннями свідка ОСОБА_13 ; Протокол пред`явлення ОСОБА_13 для впізнання ОСОБА_4 за фотознімками від 20.07.2023.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих у судовому засіданні, слідчий суддя доходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить таке: підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, який відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто враховуючи покарання, яке йому загрожує у разі засудження, ОСОБА_4 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а враховуючи особу підозрюваного, відсутності у нього постійного місця проживання та офіційних джерел доходу, а також те, що він не має сім`ї та утриманців, які б забезпечували його належну процесуальну поведінку, даний ризик являється об`єктивним; підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у скоєні кримінального правопорушення проти власності, раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, має не погашену в установленому законом порядку судимість, що дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність так як у нього, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зникнуть перешкоди для скоєння злочинів; підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже раніше притягувався до кримінально відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення проти власності.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 неодружений, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану, притягається до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, ухилявся від органів досудового розслідування та був оголошений у розшук.

Слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити його злочину діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та його роль у вчиненні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 22.12.2023 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 22.12.2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського

районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1