Справа № 145/1701/23
Провадження №11-сс/801/614/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.09.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Селище Тиврівського району Вінницької області, громадянину України, непрацюючому, з середньою освітою, неодруженому, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.11.2011 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

-22.02.2012 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,

-23.06.2016 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

-15.10.2019 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, звільнений умовно-достроково 21.09.2023,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

підозрюваного: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду від 29.09.2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 27 листопада 2023 року, включно.

Визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 207 120 (двісті сім тисяч сто двадцять) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, Рахунок UA 0000401, , Банк ДКСУ, м. Київ, ГУДКСУ у Вінницькій області , МФО 820172).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. У разі внесення застави, на ОСОБА_6 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон;

Якщо ОСОБА_6 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, і до останнього буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання слідчого досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним у тому, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє Законом України від 02 травня 2023 року №3057-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 245/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 годин 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року) вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 27.09.2023, приблизно о 21:00 год., з метою вирішення виниклого раніше в нього конфлікту із ОСОБА_9 , прийшов разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 до будинку ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час знаходились ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В подальшому, перебуваючи в будинку, під час вирішення конфлікту із ОСОБА_9 , в ОСОБА_6 виник єдиний прямий умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , з яким в нього виникло непорозуміння через конфлікт із ОСОБА_9 .

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , шляхом ривка зірвав із плеча ОСОБА_12 чоловічу сумку із ремінцем, з якої висипав на підлогу речі, відшукав серед них гроші в сумі 100 грн. та якими повторно незаконно заволодів, помістивши собі до кишені штанів.

Продовжуючи свій злочинний єдиний умисел на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку, відшукав в кімнаті на видному місці планшет марки "Lenovo", вартістю 400 грн., та свідомо знаючи про те, що даний планшет належить потерпілому ОСОБА_12 , в присутності останнього, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, відкрито повторно незаконно ним заволодів.

З викраденим ОСОБА_6 з місця злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 500 грн.

Підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Тиврівського районного суду від 29.09.2023 року, застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю.

Вимоги апеляційної скарги підозрюваного мотивовано тим, що застосований запобіжний захід є занадто суворим.

Підозрюваний вказує, що він має постійне місце проживання, проживає разом з матірю, яка має інвалідність та потребує його допомоги, ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необгрунтованими, заставою як альтернативним запобіжним заходом скористатися не може, оскільки не має коштів.

ОСОБА_6 просить застосувати відносно нього запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, зобовязується здати паспорт до правоохоронних органів, виконувати всі зобовязання, які будуть покладені на нього в разі зміни запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, крім того, підозрюваний ОСОБА_6 21.09.2023 року звільнений умовно-достроково, однак знову вчинив умисний корисливий злочин, тому суд вірно застосував запобіжний захід, підозрюваного ОСОБА_6 ,який просив задоволити апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу підозрюваного, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 28.09.2023 року ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, 29.09.2023 року йому повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше судимий за вчинення умисних злочинів корисливого характеру, на момент затримання був умовно-достроково звільнений 21.09.2023 року, невідбутий строк становить 1 рік 2 місяці 13 днів, не має постійного джерела заробітку, неодружений, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, та дійшов вірного висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, маючи їх анкетні дані, знищити та сховати здобуте злочинним шляхом майно, яке має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 щодо допомоги матері похилого віку, постійного місця проживання не спростовують наведених прокурором обґрунтувань щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_6 неодноразово судимий, останній раз за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.10.2019 року за ч.2 ст.289 КК України, умовно-достроково звільнений 21.09.2023 року, а кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється за ч. 4 ст. 186 КК України вчинив 27.09.2023 року.

Крім цього з матеріалів справи видно, що про аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі, підозрюваний вже заявляв в суді першої інстанції, вони виступили предметом дослідження слідчого судді про що в ухвалі надана відповідна оцінка, з якою колегія суддів повністю погоджується.

Вказуючи про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний ОСОБА_6 фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_13 у розмірі 207 120 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.09.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4