Справа № 521/9426/23
Номер провадження:1-кп/521/848/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судовий розгляд триває.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, посилаючись посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених вимогми ст.177 КПК України, при цьому зазначила, що оскільки усі свідки допитані, то ризик впливу на свідків зменшився.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, пославшись на відсутність доказів вчинення злочину, просили обрати запобіжний захід у вигляді домшнього арешту.
Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Під час розгляду клопотання оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років згідно вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину проти статевої недоторканості, потерпілою від якого є малолітня дитина, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, разом з тим, суду не надавалися відомості, що він має будь-які міцні соціальні зв`язки, відсутні відомості про наявність у нього будь-якого доходу, зайняття корисною діяльністю. Але наявність у обвинуваченого місця проживання не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків. Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Тяжкість обвинувачення, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає розмір застави при продовженні дії застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 331 КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу обвинваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 29 березня 2024 включно без визначення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1