Справа № 592/6310/23
Провадження № 1-кп/592/403/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000013, відомості за яким 05.01.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який офіційно ніде непрацевлаштований та тимчасово ніде не працює, який має професійно-технічну освіту, неодруженого, громадянина України, українця, раніше не судимого, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого: адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого: ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

У період дії воєнного стану на території України, який було введено строком на 30 діб до 26.03.2022 року Законом України Про введення воєнного стану в Україні № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, було продовжено строк дії воєнного стану строком на 30 діб до 25.04.2022 року Законом України Про продовження строку дії воєнного стану № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, було продовжено строк дії воєнного стану строком на 30 діб до 25.05.2022 року Законом України Про продовження строку дії воєнного стану № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, було продовжено строку дії воєнного стану строком на 90 діб до 25.08.2022 року Законом України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, було продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб до 25.11.2022 року Законом України Про продовження строку дії воєнного стану № 2500-ІХ від 15.08.2022 року, було продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб до 19.02.2023 року Законом України Про продовження строку дії воєнного стану № 2738-ІХ від 18.11.2022 року, а саме: 21.11.2022 року близько 19 години 00 хвилин, встановити точний час в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, ОСОБА_4 спільно із раніше йому знайомим потерпілим ОСОБА_9 знаходились за адресою: м. Суми, вул. Новорічна, буд. 8, поблизу магазину АТБ-маркет . У цей час ОСОБА_4 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив потерпілого ОСОБА_9 скористатися його мобільним телефоном, на що потерпілий погодився та передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон торговельної марки HUAWEI Р Smart, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна НОМЕР_3 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_9 , поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите для потерпілого та оточуючих викрадення чужого майна із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, тримаючи у руках мобільний телефон марки HUAWEI Р Smart ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди та бажаючи настання таких наслідків, висловлюючи потерпілому погрози застосування фізичного насильства у випадку вчинення останнім активних дій, спрямованих на повернення мобільного телефону, ОСОБА_4 направився до гаражних приміщень, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Генерала Чибісова, буд. 6. При цьому, потерпілий ОСОБА_9 , сприймаючи погрози застосування фізичного насильства як реальні, та побоюючись за своє здоров`я, не чинив опору щодо припинення злочинних дій ОСОБА_4 . В подальшому, усвідомлюючи те, що його дії відкриті для потерпілого, ОСОБА_4 поклав вищевказаний мобільний телефон до задньої правої кишені штанів, в які він був одягнений, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/941-ТВ від 24.01.2023 року, на суму 6425 грн. . На підставі викладеного, у зв`язку із вчиненням своїх умисних протиправних дій, які виразилися у відкритому, поєднаному із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з прямим умислом, спрямованим на незаконне збагачення в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, заволодінням мобільним телефоном HUAWEI Р Smart ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_9 вартістю 6425 грн, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та в умовах воєнного стану .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду про те, що 22.11.2022 року він дійсно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати. Він просив призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених злочинів та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. п. 73) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміють зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

При цьому суд керувався принципом поза розумним сумнівом , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України , заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_320#Text) .

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, вчинений ОСОБА_4 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан, тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином.

Є особою молодого віку (а. п. 1, 100) .

Має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1) .

Є неодруженою особою (а. п. 1) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної Обласна клінічна спеціалізована лікарня № 115п/01-11 від 23.01.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 101) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань № 01-17/01/133 від 03.02.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , до лікарів-наркологів комунального некомерційного підприємства Сумської обласної Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань не звертався (а. п. 102) .

Раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався (а. п. 1, 103) .

Згідно довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4/125 від 15.02.2023 року перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 як солдат запасу (а. п. 104) .

Був добровольцем добровольчого формування № 5 Сумської міської територіальної громади Сумської області (а. п. 105, 107) .

Задовільно характеризується за місцем проживання (а. п. 106) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне відшкодування завданого збитку; - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; - молодий вік винного у вчиненні злочинів; - повне визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення; - участь у добровольчому формуванні № 5 Сумської міської територіальної громади Сумської області.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочинів.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активне сприяння розкриттю злочину обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою протиправну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, добровільне відшкодування завданого збитку обґрунтовується тим, що це вчинюється за власною волею та переконанням особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, або за її дорученням (ініціатива може виходити і від інших осіб, наприклад, родичів, потерпілого) чи на її прохання іншими особами, після вчинення кримінального правопорушення, але до постановлення обвинувального вироку суду, шляхом активних дій, направлених на відшкодування завданого кримінальним правопорушенням збитку або усунення заподіяної шкоди, задоволення обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб. Позитивна посткримінальна поведінка особи, направлена на усунення негативних наслідків кримінального правопорушення, створює підстави для поблажливого ставлення до цієї особи з боку суду і, відповідно, для пом`якшення покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обґрунтовується тим, що поєднання несприятливих для особи обставин фізичного, матеріального або морального характеру, що негативно впливають на основні умови її життя, заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки, послаблюють волю особи, знижують її опірність негативним умовам, підсилюють роль ситуативних моментів. Впливаючи на свідомість особи, ці негативні чинники визначають вибір лінії поведінки людини. Визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання, пояснюється тим, що особа знаходиться під виливом відповідних негативних зовнішніх чинників (тяжких особистих, сімейних чи інших обставин) , які здійснюють тиск на свідомість та волю особи, обмежуючи свободу вибору варіанту поведінки, та схиляють до вчинення суспільно небезпечного діяння. Крім того, наявність цієї обставини свідчить, як правило, про випадковість злочину, про відсутність у винного антисоціальних установок. КК України не розкриває змісту цієї обставини, яка пом`якшує покарання. Визнання тих чи інших чинників тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами здійснюється судом. Встановити вичерпний перелік їх у законі неможливо. Юридична теорія та судова практика тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами визнає: тяжку хворобу винного, його рідних, близьких або інших осіб; складні взаємовідносини в сім`ї; пережиту душевну травму; стихійне лихо, гострий конфлікт в сім`ї, на роботі; відсутність заробітку; неможливість утримувати сім`ю; негативні життєві умови; складне матеріальне становище; безробіття; несприятливі житлові умови. Збіг цих обставин здійснює вплив на формування мотивів вчинення злочину, послаблює волю особи та обумовлює вибір злочинної поведінки. Особа вчиняє злочин з метою усунення або послаблення впливу тяжких обставин, їх негативних наслідків, або в результаті того, що вплив цих обставин на психіку особи послабив її вольовий контроль, знизив її увагу, обережність, здатність керувати своїми діями. Навіть одна, але тяжка обставина може вплинути на психіку особи, послабити волю, знизити її опірність ситуації, що згідно з морально-етичними нормами суспільства викликає поблажливе ставлення до особи, яка вчинила злочин. Таким чином, враховуючи те, що певні тяжкі обставини (обставина) виступають домінантою у мотивації злочинної поведінки особи, і вона вчиняє злочин для того, щоб уникнути подальшого негативного впливу цих обставин (обставини) , або внаслідок того, що вплив цих обставин (обставини) на психіку особи знизив її здатність керувати своїми діями, вчинення злочину під впливом тяжкої особистої, сімейної чи іншої обставини (обставин) є підставою для поблажливого ставлення до особи, яка вчинила злочин, з боку суду та визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного межує з віком неповнолітньої, що може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки він щиро каючись у вчиненні злочинів, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочинів.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, участь винного у добровольчому формуванні № 5 Сумської міської територіальної громади Сумської області обґрунтовується тим, що ігнорування при призначенні покарання бездоганного минулого життя особи суперечить принципу гуманізму в кримінальному праві. Участь у добровольчому формуванні № 5 Сумської міської територіальної громади Сумської області винного свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, про високий бойовий дух і розвинене почуття патріотизму та дає підстави вважати, що вчинення кримінального правопорушення було випадковим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. На підставах, передбачених у ч. 1 цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, суд бере до уваги положення абз. абз. 1-4 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , із змісту яких вбачається, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане кримінальне правопорушення, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо. Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК України, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо. З підстав, зазначених в ч. 1 ст. 69 КК України, суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України як обов`язкове.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 6 п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод № 223-1679/0/4-12 від 15.11.2012 року, із змісту якого вбачається, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення ст. ст. 65, 75 КК України у редакції Закону України № 4652-VI від 13.04.2012 року мають право, застосовуючи положення ст. 69 КК України, визначати (узгоджувати) : а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення; в) не призначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v1679740-12#Text) .

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , із змісту якого вбачається, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи наявність семи обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, згідно ст. 66 КК України, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_6 , думку обвинуваченого ОСОБА_4 , думку потерпілого ОСОБА_9 , висловлену в його письмовій заяві, в якій він просив суд призначити ОСОБА_4 покарання, непов`язане з позбавленням волі, тобто з випробуванням (а. п. 80) , суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, з урахуванням наявності семи обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України.

Крім того, суд бере до уваги наступне.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.03.2023 року у справі № 592/3505/23, провадження № 1-кс/592/2564/23 клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про дозвіл на затримання з метою приводу до суду підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, з середньою спеціальною освітою, який не працює та не навчається, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, за матеріалами кримінального провадження № 0000013 від 05.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, було задоволено. Було ухвалено надати дозвіл на затримання затримання з метою приводу до суду підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Контроль за виконанням ухвали було постановлено покласти на старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 . Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: - приводу підозрюваного до суду; - закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали 21.09.2023 року; - відкликання ухвали прокурором. Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 21.03.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109705965) (а. п. 10, 12, 28-30, 108, 109) .

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого ВКП Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 04.05.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , був затриманий 04.05.2023 року о 09 годині 30 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.03.2023 року у справі № 592/3505/23 (а. п. 110) .

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.05.2023 року у справі № 592/3505/23, провадження № 1-кс/592/2564/23 клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, було задоволено. Було ухвалено застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, до внесення застави. Дата закінчення дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою 17.05.2023 року о 24 годині 00 хвилин. Відповідно до ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України було ухвалено визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов?язків, передбачених цим Кодексом 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 грн. . У разі внесення застави було ухвалено зобов?язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду, а також покласти на підозрюваного наступні обов?язки: - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; - докласти зусиль до пошуку роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну. Було ухвалено роз`яснити, що якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з?явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов?язки, застава звертається в дохід держави та буде вирішено питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Контроль за виконанням ухвали слідчого судді було постановлено покласти на старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 . Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було постановлено вручити підозрюваному негайно після її оголошення. На ухвалу прокурором може бути подана апеляційна скарга протягом п?яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала набрала законної сили 11.05.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110665476) (а. п. 11, 12, 18, 19, 31, 32, 111, 112) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.05.2023 року у справі № 592/6310/23, провадження № 1-кп/592/403/23 клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити частково. Було ухвалено обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, до 00 годин 00 хвилин 12.07.2023 року включно. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України було ухвалено визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у межах шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 грн. , яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: одержувач: ТУ ДСА України в Сумській області, , назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, рахунок UA0008869, призначення платежу: застава за кого (ПІБ) , № ухвали суду, платник застави (ПІБ) . Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали. У разі внесення застави було ухвалено покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) за кожною вимогою прибувати до прокурора, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора та суду; 3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю. Було ухвалено роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 про те, що, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить інші покладені на нього при обранні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та буде вирішено питання про застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі з урахуванням положень ч. 10 ст. 182 КПК України. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК України. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором. Апеляційна скарга подається на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - безпосередньо до суду апеляційної інстанції Сумського апеляційного суду. Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено КПК України, може бути подана, зокрема, на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України. Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Ухвала набрала законної сили 23.05.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110864962) (а. п. 47-51) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.07.2023 року у справі № 592/6310/23, провадження № 1-кп/592/403/23 клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, було задоволено частково. Було ухвалено продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах державної установи Сумський слідчий ізолятор строком до 09.09.2023 року включно. На підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України було ухвалено не визначати розмір застави у кримінальному провадженні. Копію ухвали суду негайно після проголошення було постановлено вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити державній установі Сумський слідчий ізолятор . Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом семи днів з дня отримання її копії. Ухвала набрала законної сили 19.07.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113353397) (а. п. 78, 79) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2023 року у справі № 592/6310/23, провадження № 1-кп/592/403/23 клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, було задоволено частково. Було ухвалено продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах державної установи Сумський слідчий ізолятор строком до 30.10.2023 року включно. На підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України було ухвалено не визначати розмір застави у кримінальному провадженні. Копію ухвали суду негайно після проголошення було постановлено вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити державній установі Сумський слідчий ізолятор . Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом семи днів з дня отримання її копії. Ухвала набрала законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113353393) (а. п. 95, 96) .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.05.2023 року, обраний ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.05.2023 року, продовжений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.07.2023 року, продовжений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2023 року, слід залишити колишнім у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з дня його затримання на підстави ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.03.2023 року, тобто з 04.05.2023 року з 09 години 30 хвилин.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2023 року у справі № 592/1224/22, провадження № 1-кс/592/604/22 клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно було задоволено. Було ухвалено накласти арешт на мобільний телефон HUAWEI Р Smart ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , який було вилучено в ході огляду предмету від 30.01.2023 у кримінальному провадженні № 0000013 від 05.01.2023 року. Ухвала підлягає негайному виконанню. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Ухвала набрала законної сили 07.02.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108682240) (а. п. 9, 11, 115) .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2023 року у справі № 592/1224/23, провадження № 1-кс/592/604/23 на мобільний телефон HUAWEI Р Smart ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , який було вилучено в ході огляду предмету від 30.01.2023 у кримінальному провадженні № 0000013 від 05.01.2023 року, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України (а. п. 113, 114) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-23/941-ТВ від 24.01.2023 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 566,34 грн. , слід стягнути на користь держави із ОСОБА_4 (а. п. 3, 9, 116) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 118, 122, 124, 126, 368-371, 373-376, 615 КПК України; ст. ст. 11, 12, 63, 65-67, 69, 72, 73, 186 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання на підстави ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.03.2023 року, тобто з 04.05.2023 року з 09 години 30 хвилин.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.05.2023 року, обраний ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.05.2023 року, продовжений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.07.2023 року, продовжений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2023 року, залишити колишнім у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

В строк відбування ОСОБА_4 покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 04.05.2023 року з 09 години 30 хвилин до дати ухвалення вироку включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2023 року у справі № 592/1224/23, провадження № 1-кс/592/604/23 на мобільний телефон HUAWEI Р Smart ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , який 30.01.2023 року було вилучено в ході огляду предмету у кримінальному провадженні № 0000013 від 05.01.2023 року, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон HUAWEI Р Smart ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , який 30.01.2023 року було вилучено в ході огляду предмету у кримінальному провадженні № 0000013 від 05.01.2023 року, повернутий 30.01.2023 року потерпілому ОСОБА_9 , вважати йому повернутим.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-23/941-ТВ від 24.01.2023 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 566,34 грн. стягнути на користь держави із ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1