Справа № 521/1039/24
Номер провадження № 1-кп/521/1249/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

29 січня 2024 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000660 від 25.12.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.10.2023 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.1,2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання із випробувальним строком на 2 роки;

- 21.12.2023 року Малиновський районним судом м. Одеси за ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним строком на 3 роки;

у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 24 грудня 2023 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи між будинками №9 та №13 по вул. Іцхака Рабіна в м. Одесі, більш точного місця не встановлено, діючи з прямим умислом, з мотивів придбання та зберігання наркотичного засобу, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений на землі згорток фольги із кристалічною речовиною білого кольору масою 0,263г, яка містить особливо наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить 0,195г, тим самим незаконно придбав, шляхом знахідки, вказаний наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_2 помістив зазначений вище згорток фольги до зовнішньої правої кишені куртки, одягненої на ньому, тим самим став незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого 0,195г, при собі, без мети збуту, до моменту проведення поверхневої перевірки працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП 24.12.2023 о 20 годині 35 хвилин, неподалік буд. №13 по вул. Іцхака Рабіна в м. Одесі, в ході якої ОСОБА_2 дістав із правої кишені куртки вказану речовину та поклав на капот службового автомобілю, після чого її було вилучено працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області під час проведення огляду місця події неподалік буд. №13 по вул. Іцхака Рабіна в м. Одесі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 , що виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальний проступок. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у скоєні кримінального проступку є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, доведена повністю, а її дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України - рецидив кримінальних правопорушень.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який є раніше судимий, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При викладених обставинах, беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Водночас, суд враховує і ту обставину що ОСОБА_2 скоїв нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку що вказує на те, що обрану судом міру покарання у виді обмеження волі останньому слід відбувати реально.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. У даному випадку, будучи засудженим вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 року за ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним строком на 3 роки, 24.12.2023 року, тобто під час дії іспитового строку, ОСОБА_2 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України. Отже, до покарання, призначеного ОСОБА_2 за новим злочином, підлягає приєднанню повністю або частково невідбуте покарання, призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 року. Згідно п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК).

Таким чином, невідбутим покаранням за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 року у випадку ОСОБА_2 слід вважати покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. З урахуванням обставин справи, повного визнання вини обвинуваченим, наявності однієї обставини що пом`якшує покарання та наявність однієї обставини що обтяжує покарання, суд вважає, що до нового покарання ОСОБА_2 на підставі ст.71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Беручи до уваги, що попереднє покарання визначене у вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 року у виді позбавлення волі, а нове покарання у новому вироку призначено у виді обмеження волі, для потреб застосування ст.71 КК України покарання у виді обмеження волі підлягає переведенню у позбавлення волі з урахуванням співвідношення, визначеного у п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, згідно якого одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

З рахуванням встановленого суд вважає за необхідне частково приєднати ОСОБА_2 до нового покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження, що з урахуванням положень ст.72 КК України становить 6 (шість) місяців позбавлення волі, невідбуте покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. При цьому, остаточне покарання у такому випадку, визначене на підставі ст.71 КК України, становить 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, що відповідає вимогам ч.4 ст.71 КК України, адже таке покарання є більшим від призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_2 обчислювати із моменту взяття його під варту.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-23/23284 - НЗПРАП від 27.12.2023 року у розмірі 4543 грн. 68 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі: кристалічну речовину білого кольору, масою 0,263 г., яку поміщено в сейф-пакет №SHO37113, який зберігається в камері речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /квитанція №002676/ - знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувати призначене покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі на позбавлення волі, де одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що дорівнює 6 (шести) місяцям позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 року у вигляді 3 (трьох) позбавлення волі до нового покарання за цим вироком у вигляді 1 (одного) року обмеження що з урахуванням положень ст.72 КК України становить 6 (шість) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за сукупністю вироків у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід не обирати.

Після набрання вироком законної сили, конвоювати ОСОБА_2 для подальшого направлення в місця відбування покарання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_2 обчислювати із моменту взяття його під варту.

Виконання вироку в частині затримання та доставлення обвинуваченого до місця відбування покарання покласти на Відділ поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-23/23284 - НЗПРАП від 27.12.2023 року у розмірі 4543 грн. 68 коп.

Речові докази по справі: кристалічну речовину білого кольору, масою 0,263 г., яку поміщено в сейф-пакет №SHO37113, який зберігається в камері речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /квитанція №002676/ - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1