Код суду 233 Справа № 233/7388/23
Вирок
Іменем України
23 січня 2024 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлогірське, Кобиляцького району, Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця Збройних сил України за мобілізацією, номера обслуги 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 6 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.08.2023 № 231 старшого солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.08.2023 року № 240-РС на посаду номера обслуги 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 6 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що справу та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 231 від 15.08.2023 старшого лейтенанта ОСОБА_7 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 04.08.2023 року № 343 на посаду заступника командира 6 штурмової роти з МПЗ 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Таким чином, заступник командира 6 штурмової роти з МПЗ 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_7 по відношенню до номера обслуги 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 6 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 є прямим начальником за своїм службовим становищем та начальником за військовим званням, а останній підлеглим старшого лейтенанта ОСОБА_7 .
Згідно зі ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.
Статтею 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.
Особа, яка одержала законний наказ, зобов`язана його виконати. За своєю юридичною природою виконання законного наказу - це виконання особою свого юридичного (службового) обов`язку.
Наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.
В свою чергу, старший солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби і підлеглості, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши в умовах воєнного стану військовий злочин за наступних обставин.
10 листопада 2023 року об 11 год. 30 хв., тобто в умовах воєнного стану, в АДРЕСА_2 заступником з МПЗ командира 6 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 , який є начальником за посадою та військовим званням для номера обслуги 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 6 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 , доведено до останнього бойове розпорядження (наказ) командира 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 від 10.11.2023 № 20/15 щодо заміни особового складу на позиціях поблизу АДРЕСА_3 , зайняття оборони поблизу вказаного населеного пункту та проведення інженерно-фортифікаційних заходів із готовністю до виконання завдання до 13:00 10.11.2023.
При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод старшого солдата ОСОБА_4 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.
Однак, старший солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10 листопада 2023 року приблизно о 10 год. 30 хв., тобто в умовах воєнного стану, знаходячись у АДРЕСА_2 , не виконав зазначений наказ начальника, доведений йому заступником з МПЗ командира 6 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 .
Між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 22 січня 2024 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні та зобов`язується:
- надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи; давати правдиві, достовірні та повні показання під час судового розгляду кримінального провадження;
- співпрацювати з правоохоронними органами та надати інформацію щодо відомих йому осіб, які відмовилися виконати бойове розпорядження (наказ) командира 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 від 10.11.2023 щодо заміни особового складу на позиціях поблизу АДРЕСА_3 , зайняття оборони поблизу вказаного населеного пункту та проведення інженерно-фортифікаційних заходів із готовністю до виконання завдання до 13:00 10.11.2023.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі встановленої ч.4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 58 КК України замінено ОСОБА_4 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення починаючи з 10 листопада 2023 року до 22 січня 2024 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює трьом дням службового обмеження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Додав, що щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю правопорушення, бажає продовжувати військову службу, зрозумів свою помилку.
Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, скасувати запобіжний захід.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 402 КК України непокора, вчинена в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, 22 січня 2024 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 22 січня 2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем служби характеризується посередньо, є військовослужбовцем (за мобілізацією), за висновком ВЛК придатний до проходження військової служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також його критичне ставлення до скоєного, бажає продовжити військову службу суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2 (два) роки службового обмеження та із суми грошового забезпечення засудженого ОСОБА_4 відраховувати в доход держави 20 % (двадцять) відсотків.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки з відраховуванням в дохід держави 20% (двадцять відсотків) від суми грошового забезпечення засудженого ОСОБА_4 є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк 60 днів.
Відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 затриманий 10.11.2023 о 21 год. 15 хв. в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України.
Разом з цим, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 , строк його попереднього ув`язнення з 10 листопада 2023 року по 22 січня 2024 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 січня 2024 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому узгоджене покарання за ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_4 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 .
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення починаючи з 10 листопада 2023 року до 22 січня 2024 включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює трьом дням службового обмеження.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконанн я.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили скасувати. Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: