Провадження № 1-кс/712/4961/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , звернувся до суду з скаргою на бездіяльність слідчого Черкас ького РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у не внесенні відомостей до ЄРДР, посилаючись на те, що 28 серпня 2023 року звернулась до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з заявою про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що вона протягом тривалого терміну проживає у місті Києві, та на території с. Петропавлівки Черкаського (колишнього Городищенського) району до 14.02.2015 проживала її мама ОСОБА_6 .

За життя матері у сім`ї склалися такі відносини, що мама пообіцяла ОСОБА_5 заповісти все її майно та права на майно, які малися у неї на час життя та право на які могли у неї виникнути у майбутньому.

Свого часу 18.06.2011 її матір склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського РНО ОСОБА_7 , який зареєстрований в реєстрі за № 1323, яким на випадок її смерті все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і все, на що вона за законом матиме право - заповідала заявниці.

До самого часу настання смерті мати не говорила заявниці про те що нею прийнято інше рішення про складання іншого заповіту на будь-яке окрім її ім`я.

Після смерті матері, коли ОСОБА_5 , звернулась до приватного нотаріуса Городищенського РНО із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , нотаріус їй повідомив, що заповіт ОСОБА_6 , складений на її ім`я скасований заповітом 54335262 від 04 березня 2013 року.

За замістом вказаного заповіту її мати, яка за життя неодноразово повідомляла про те, що все своє майно буде заповідати ОСОБА_5 , а 04 березня 2013 року нібито склала новий заповіт, який зареєстровано за № 600 та у якому відзначено, що все майно та права на майно заповідає онуку ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 , вважає, що указаний заповіт, який є офіційним документом в розумінні ст..ст.358, 366 КК України, є підробленим, тому звернулась до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні адвокат заявника скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст.. 135 КПК України.

Суд, на підставі ст.306 КПК України, визнав можливим розгляд скарги за відсутності вищезазначених осіб, так як дана категорія справ має стислі терміни її розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисника особи яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, встановив наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2023 року звернулась до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з заявою про кримінальне правопорушення.

Зі змісту скарги вбачається що, ОСОБА_5 , протягом тривалого терміну проживає у місті Києві, та на території с. Петропавлівки Черкаського (колишнього Городищенського) району до 14.02.2015 року проживала її мама ОСОБА_6 .

За життя матері у сім`ї склалися такі відносини, що мати пообіцяла ОСОБА_5 заповісти все її майно та права на майно, які малися у неї на час життя та право на які могли у неї виникнути у майбутньому.

В подальшому 18.06.2011 ОСОБА_6 , склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського РНО ОСОБА_7 , який зареєстрований в реєстрі за № 1323, яким на випадок своєї смерті все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і все, на що вона за законом матиме право - заповідала ОСОБА_5 .

До самого часу настання смерті мати не говорила заявниці про те, що нею прийнято інше рішення про складання іншого заповіту на будь-яке окрім її ім`я.

Після смерті матері, коли ОСОБА_5 , звернулась до приватного нотаріуса Городищенського РНО із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , нотаріус їй повідомив, що заповіт ОСОБА_6 , складений на її ім`я скасований заповітом 54335262 від 04 березня 2013 року.

За замістом вказаного заповіту її мати, яка за життя неодноразово повідомляла про те, що все своє майно буде заповідати ОСОБА_5 , а 04 березня 2013 року нібито склала новий заповіт, який зареєстровано за № 600 та у якому відзначено, що все майно та права на майно заповідає онуку ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 , вважає, що указаний заповіт, який є офіційним документом в розумінні ст..ст.358, 366 КК України, є підробленим.

На час звернення до суду відомості до ЄРДР не були внесені, тому звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

В даному випадку, дослідивши скаргу заявника та зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР, так як особою, яка подала скаргу не подано відповідних доказів на підтвердження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а тому скарга не підлягає до задоволення.

Крім того, захисник заявника в судовому засіданні повідомив, що в даному випадку відкрито провадження у цивільній справі і рішення по справі не прийнято.

Зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що між сторонами маються цивільно-правові відносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Керуючись ст.ст.303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10

Повний текст ухвали проголошено 16 жовтня 2023 року о 12.30 год.