ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/774/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/354/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-кп/817/354/23 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2023 року про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строку тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 грудня 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем йогоо проживання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що прокурор не довів у судовому засіданні існування ризиків переховування її підзахисного від суду, впливу ним на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення , а саме лише тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів запобіжного ув`язнення, та покладення тягаря доведення в таких питаннях на заарештовану особу рівнозначне порушенню статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вважає що вказані ризики нівельовані тим, що обвинувачений добровільно надає показання та не чинить жодних перешкод суду під час розгляду справи, окрім того, просить врахувати те, що на утриманні ОСОБА_7 знаходиться бабуся ОСОБА_9 , яка потребує стороннього догляду, її підзахисний є раніше несудимою особою, що унеможливлює вчинення ним нового злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладеній, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

На розгляді у Лановецькому районному суді перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08 червня 2023 року за №000041 щодо обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України - заподіяння умисних тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2023 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого було продовжено.

Задовольняючи клопотання прокурора місцевий суд виходив з того, що стороною обвинувачення доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, який відносяться до категорії тяжких, а також продовження існування та не зменшення ризиків переховування його від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим та необхідність дотримання принципу безпосереднього допиту свідків судом, які можуть змінити свої показання надані слідчому чи відмовитись від надання таких, оскільки ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах із свідком ОСОБА_10 , також суд врахував підвищену суспільну небезпеку злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , який є умисним та його обставини і наслідки - у виді позбавлення сином матері життя, визначені ст.178 КПК України щодо особи ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні дітей немає, зловживає спиртними напоями, тому прийшов до вірного висновку про те, що застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання вищевказаних ризиків та продовжив застосований захід у виді тримання під вартою, виходячи також неможливості завершення судового розгляду вказаного провадження до спливу попереднього строку тримання під вартою обвинуваченого.

Перевіряючи доводи захисника щодо недоведеності вищезгаданих ризиків колегія суддів вважає їх необгрунтованими виходячи з того, що ступінь ризиків та неможливість запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, визначено місцевим судом правильно за результатами сукупного аналізу обставин злочину та даних про особу обвинуваченого (його моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки під час розслідування кримінального правопорушення, при цьому колегія суддів врахує практику ЄСПЛ, у відповідності до якої хоч тяжкість обвинувачення і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту ( справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року), у якій ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту оскільки вважає що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виправдовує обмеження його права на свободу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували інформацію щодо перебування на утриманні в обвинуваченого ОСОБА_7 його бабусі, яка потребує сторонньої допомоги, суду першої інстанції та колегії суддів не надано, а тому дані доводи сторони захисту щодоневрахування місцевим судом вказаної обставини до уваги не беруться.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту, та відповідно скасування оскаржуваної ухвали про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2023 року про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строку тримання під вартою, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді