Провадження №1-кп/761/2242/2023
В И Р О К

Іменем України

18 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 120 221 1 від 23.07.2022, у якому

гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, громадянин України, українець, з вищою освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має двох неповнолітніх дітей, суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за таких обставин.

ОСОБА_12 20.07.2022, приблизно об 11 год. 30 хв., перебував разом з колишньою дружиною ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_3 . На ґрунті неприязних стосунків між ними виник словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту обвинувачений, керуючись умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , правою рукою притиснув потерпілу до стіни та завдав одного удару головою потерпілої об стіну, у результаті чого остання впала на підлогу. Після того як потерпіла підвелася, ОСОБА_12 правою рукою знову притиснув ОСОБА_8 до стіни та завдав три удари її головою об стіну.

Указаними діями обвинувачений завдав ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді синця у лівій тім`яній області голови, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, вказаними діями обвинувачений причинив потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений своєї вини не визнав, заперечував проти задоволення цивільного позову потерпілої. Суду пояснив, що, дійсно, 20.07.2022 між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_8 , з якої вони з 2020 року спільно не приживають, відбувся конфлікт у зв`язку з необґрунтованими, на його думку, звинуваченнями щодо несплати ним аліментів. Обвинувачений зазначив, що 20.07.2022, по обіді він приїхав за адресою - АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 , щоб забрати свої речі. Під час перебування обвинуваченого у зазначеній квартирі потерпіла почала на нього кричати та звинувачувати в ухиленні від матеріального забезпечення дітей. Під час словесної перепалки ОСОБА_12 почув наполегливі стуки у вхідні двері та голос сусіда ОСОБА_13 . Однак, обвинувачений двері не відкрив, емоційно відповівши сусіду, що останнього не стосуються події, що відбуваються у квартирі ОСОБА_8 . Попре це ОСОБА_13 почав виламувати двері, що змусило обвинуваченого припинити дії сусіда шляхом нанесення останньому удару в обличчя, у результаті чого між ними зав`язалась бійка. У подальшому ОСОБА_13 намагався затримати ОСОБА_12 , однак він покинув будинок.

ОСОБА_12 наполягав, що тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 не завдавав, бійка відбулась лише з ОСОБА_13 . Походження отриманих ОСОБА_8 тілесних ушкоджень йому не відоме.

Крім того, сторона захисту наполягала, що ОСОБА_12 , як власник квартири за адресою - АДРЕСА_1 , не надавав згоди на проведення у ній слідчого експерименту, результати вказаної дії є недопустимим доказом, обвинуваченому та захиснику не відкривався доступ до матеріалів досудового розслідування, що є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та згідно з положеннями ч. 12 ст. 290 КПК України тягне неможливість використання відповідних даних як доказів. Потерпілою також порушені вимоги ЦПК України під час подання цивільного позову.

З огляду на зазначене, обвинувачений просив його виправдати через недоведеність його вини, цивільний позов залишити без розгляду.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого та доводів щодо порушень норм кримінального процесуального закону, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами та матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 суду підтвердила, що між нею та обвинуваченим з 2020 року існують неприязні стосунки, обвинувачений неодноразово погрожував їй та застосовував фізичну силу, у зв`язку з цим подружжя разом не проживає і на теперішній час шлюб між ними розірваний. Також потерпіла пояснила, що 20.07.2022 ОСОБА_12 прибув за місцем її мешкання, де між ними стався словесний конфлікт, оскільки обвинувачений був обурений тим, що потерпіла звернулась до суду про стягнення з ОСОБА_12 аліментів на утримання дітей. Під час словесної перепалки обвинувачений схопив ОСОБА_8 за обличчя та вдарив останню головою об стіну, від чого потерпіла впала на підлогу. Після цього потерпіла почала голосно кричати та кликати на допомогу. На заклики про допомогу сусід ОСОБА_13 почав стукати у двері квартири. Обвинувачений, не припиняючи протиправних дій, дочекавшись підведення потерпілої з підлоги, схопив її та знову вдарив головою об стіну. Після цього обвинувачений схопив кухонну дошку для нарізання та вийшов з квартири. У під`їзді стояв ОСОБА_13 , з яким у обвинуваченого відбулася бійка. Після цього ОСОБА_12 покинув будинок.

У зв`язку з завданням їй моральної шкоди потерпіла просила стягнути з ОСОБА_12 на її користь 50 тис. грн.

Показання потерпілої підтверджуються проведеним 11.08.2022 за її участі слідчим експериментом, відеозапис якого досліджений під час судового розгляду.

Так, ОСОБА_8 безпосередньо на місці події показала, що 20.07.2022, приблизно об 11.30 год. вона почула, як до її квартири увійшов ОСОБА_12 , шлюб з яким на той час розірваний не був. Обвинувачений в коридорі квартири підійшов до ОСОБА_8 , правою рукою схопив її за обличчя та вдарив головою об стіну. Від цього удару ОСОБА_8 упала на підлогу. Підвівшись, ОСОБА_8 перемістилася до кухні під стіну з правого боку, де ОСОБА_12 знову схопив її за обличчя та вдарив об стіну. Після цього потерпіла вийшла до коридору, однак ОСОБА_12 , схопивши правою рукою за обличчя, вдарив її об стіну.

Суд зазначає, що надані потерпілою показання підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які зазначили, що у зазначений потерпілою часовий проміжок з квартири, де мешкає ОСОБА_15 , лунали звуки бійки та жіночі заклики про допомогу.

Так, свідок ОСОБА_13 повідомив, що 20.07.2022 він та його дружина ОСОБА_14 перебували у квартирі, що є суміжною з квартирою ОСОБА_8 . Приблизно о півдні з сусідньої квартири почулися моторошні крики потерпілої з закликами про допомогу. Свідок вибіг до під`їзду, почав стукати у двері ОСОБА_8 . Згодом свідок почув голос обвинуваченого, який грубо відповів ОСОБА_13 , щоб останній не втручався у їхні сімейні справи. Однак ОСОБА_13 не припинив стукати у двері, оскільки вважав, що потерпілій загрожує небезпека. Тоді з квартири вийшов обвинувачений та лівою рукою став душити ОСОБА_13 , а правою рукою завдав удару по носі та зламав його. Скориставшись тим, що ОСОБА_13 був дезорієнтований внаслідок отриманих ударів, ОСОБА_12 повернувся до квартири, звідки через кілька хвилин вибіг, відштовхнув ОСОБА_13 та втік. Свідок зазначив, що після вищеописаних подій з квартири вийшла ОСОБА_8 , яка перебувала у шоковому стані, з почервонілим обличчям, які є слідами тілесних ушкоджень.

Допитана судом свідок ОСОБА_14 підтвердила показання свідка ОСОБА_13 , зазначивши, що 20.07.2022 почула крики про допомогу з сусідньої квартири, де тривалий час мешкає потерпіла ОСОБА_8 . Свідок розбудила свого чоловіка - ОСОБА_13 , який вибіг до під`їзду та почав стукати у двері сусідньої квартири. Через те, що двері ніхто не відчинив ОСОБА_13 викликав поліцію. Після цього свідок, почувши шум у під`їзді, вибігла з квартири, побачила бійку між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , під час якої останній наніс декілька ударів ОСОБА_13 , потім повернувся до квартири, після чого вибіг з будинку. Після викладених подій з квартири вийшла ОСОБА_8 , яка перебувала у дуже знервованому стані, обличчя у неї було неприродньо червоне. Свідок додала, що не бачила, як обвинувачений наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , однак крики останньої про допомогу, які супроводжувались звуками ударів, свідчать саме про це.

Показання вищезазначених свідків та потерпілої узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 , яка суду повідомила, що 20.07.2022 вона перебувала у своїй квартирі, у будинку АДРЕСА_4 . Почувши голосні крики, вийшла до під`їзду, де побачила бійку між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Крім того, показання потерпілої підтверджуються даними карти виїзду швидкої медичної допомоги від 20.07.2022 № 8894А, яка є документом, тобто процесуальним джерелом доказів, оскільки є спеціально створеним з метою збереження інформації матеріальним об`єктом та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказаним документом, який складений об 11:28, тобто у максимально наближений до події кримінального правопорушення час, підтверджуються показання потерплої ОСОБА_8 , що саме її чоловік ОСОБА_12 завдав їй тілесних ушкоджень. Під час її огляду лікарі виявили садна на голові, розміром 0,5х2 см.

Суд також бере до уваги, що висновком судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_17 від 29.07.2022 № 042/1-222-2022 зафіксоване тілесне ушкодження потерпілої ОСОБА_8 у вигляді синця у лівій тім`яній області, характер та морфологічні властивості якого свідчать, що воно утворилось від травмуючої дії тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились, за давністю може відповідати терміну та обставинами, що відбулись 20.07.2022.

Наведене тілесне ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На переконання суду, висновком судового експерта повністю підтверджуються показання ОСОБА_8 у частині того, куди саме наносив їй удари ОСОБА_12 , а також часовий проміжок цієї події.

Суд, відповідно до положень ст. 94 КПК оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_12 умисно спричинив потерпілій легке тілесне ушкодження.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо порушення порядку збирання доказів та їх відкриття обвинуваченому та захиснику, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК слідчий експеримент, що проводиться у жилі, здійснюється лише за добровільної згоди особи, яка ним володіє, або на підстави ухвали слідчого судді.

Як встановлено під час судового розгляду та не заперечується учасниками, у квартирі за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає потерпіла ОСОБА_8 , яка 11.08.2022 надала письмовий дозвіл на проведення у зазначеному житлі слідчого експерименту.

Статтею 301 КПК визначені особливості закінчення дізнання, частиною 5 вказаної статті встановлено, що у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, прокурор зобов`язаний забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику копій матеріалів дізнання. Цією ж процесуальною нормою передбачені способи надання цих матеріалів, одним з яких у разі неможливості їх вручення безпосередньо, є надсилання копій матеріалів дізнання за місцем проживання зазначених осіб.

До матеріалів кримінального провадження прокурором долучені документи Укрпошти, які свідчать, що 24.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_12 направлене поштове відправлення з копіями матеріалів у кримінальному провадженні № 120 221 1 від 23.07.2022

Суд також бере до уваги, що стороною захисту підтверджений факт надходження та отримання обвинуваченим ОСОБА_12 копій матеріалів дізнання.

Отже, доводи захисту щодо порушення норм Кримінального процесуального кодексу не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_12 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставини, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлені.

Призначаючи покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК враховує обставини скоєння кримінального правопорушення, характер та ступінь його суспільної небезпеки.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді громадських робіт зможе позитивно вплинути на обвинуваченого та здатне виправити його поведінку, а також дозволить запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, особу потерпілої, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про необхідність застосування до обвинуваченого покарання у виді громадських робіт, яке може позитивно вплинути на поведінку обвинуваченого та мінімалізує можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вирішуючи цивільний позов, суд відмічає, що його форма і зміст в цілому відповідають вимогам, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями п.2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, завданої, зокрема, ушкодженням здоров`я, а також позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, зміст позовних вимог потерпілої, суд вважає, що на неї поширюються вимоги зазначеного закону, що дає їй підстави для несплати судового збору за поданий нею цивільний позов.

Відповідно до ст. 3 Конституції України найвищою соціальною цінністю визнане, зокрема, здоров`я людини.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Глави 21 ЦК право на життя та здоров`я є особистим немайновим правом, що забезпечує природне існування фізичної особи.

У силу ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому визначено, що збитками з-поміж іншого є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Суд, встановивши вину ОСОБА_12 у протиправному заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень, зазначає, що ОСОБА_8 для відновлення свого здоров`я могла здійснити грошові витрати на придбання ліків та реабілітацію, однак доказів на підтвердження цих обставин сторона обвинувачення, потерпіла і її представник суду не надали, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди відсутні.

Статтею 23 ЦК встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 статті 23 ЦК передбачена можливість відшкодування моральної шкоди грішми. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що потерпіла внаслідок ушкодження її здоров`я зазнала фізичних та душевних страждань.

Враховуючи характер правопорушення, глибину страждань потерпілої, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає, що достатнім для компенсації моральної шкоди є стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої грошових коштів у сумі 10 тис. грн.

Процесуальні витрати на залучення судового експерта у сумі 2672 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 125, ст. 56, 65 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково, стягнути на її користь з ОСОБА_12 на відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_12 процесуальні витрати у сумі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1