Справа № 405/9451/23
провадження № 1-кс/405/4375/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 11.12.2023, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда з Кропивницького апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.12.2023.

В обґрунтування скарги заявники зазначили, що 11.12.2023 вони звернулись до пана ОСОБА_5 із заявою повідомленням і просили внести її до ЄРДР, але не дивлячись на те, що законодавець зобов`язав безумовне внесення усіх заяв, повідомлень до ЄРДР, які особа вважає кримінальним правопорушенням, але їх заява не була внесена до ЄРДР. В зазначений законом термін вони не отримали від пана ОСОБА_6 жодних ґрунтувань, ні в телефонному режимі, ні поштою. Просила зобов`язати пана ОСОБА_5 внести до ЄРДР їх заяву повідомлення від 11.12.2023.

В судове засідання заявники не з`явились, заявник ОСОБА_4 надіслала заяву, в якій просила розглядати скаргу без їх участі за станом здоров`я.

В судове засідання представник ГУНП в Кіровоградській області заступник начальника відділу розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи ОСОБА_7 не з`явилась, надіслала до суду заперечення на скаргу, в яких зазначила, що 13.12.2023 до ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_4 про внесення відомостей до ЄРДР відносно працівників Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, які вчинили приховування особливо тяжкого злочину.

Зазначила, що вказана заява була розглянута та начальником ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 була надана відповідь, в якій повідомлено, що вивченням матеріалів кримінального провадження № 000363 від 10.02.2016, розпочатого за фактом смерті її сина ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, встановлено, що підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру за фактом приховування тяжкого злочину та притягнення до кримінальної відповідальності осіб, зазначеній у її заяві, відсутні.

У ході розгляду заяви ОСОБА_4 встановлено, що СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000363, розпочатому за фактом смерті сина заявниці ОСОБА_9

02.08.2002 прокуратурою Кіровоградської області порушено кримінальну справу № 80-525 за фактом смерті ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудове слідство у кримінальній справі здійснювалось працівниками прокуратури м. Олександрії.

24.07.2002 Генеральною прокуратурою України вказана кримінальна справа закрита на підставі п.1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року).

10.02.2016 до чергової частини Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла ухвала Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2016, про обов`язкове внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 за фактом умисного вбивства її сина ОСОБА_9 .

10.02.2016 за даним фактом СВ Олександрійського ВП внесено відомості до ЄРДР за № 0000363 за фактом смерті ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з додатковою відміткою до кваліфікації «нещасний випадок».

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000363 здійснювалось слідчими СВ Олександрійського ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 (наказом ГУНП від 22.07.2016 № 168-о/с звільнена зі служби в поліції), а в подальшому, доручалось слідчим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000363 встановлено, що 29.05.2001 у вечірній час ОСОБА_9 перебував разом з ОСОБА_13 в гостях у свого товариша ОСОБА_14 за місцем проживання останнього в гуртожитку по АДРЕСА_1 , де вказані особи розпивали спиртні напої з нагоди дня народження ОСОБА_14 .

Того ж дня, близько 21.30 год., ОСОБА_9 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прийшли на стихійний ринок, розташований по вул. Садовій м. Олександрії. Перебуваючи на ринку, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 продовжили вживати спиртні напої. Після того, як ОСОБА_14 сп`янів, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 провели його додому. Близько 22.00 год. ОСОБА_9 з ОСОБА_13 повернулись на ринок, де ОСОБА_13 позичив у своєї знайомої ОСОБА_15 дві пляшки пива, які ОСОБА_9 та ОСОБА_13 випили на автобусній зупинці поряд з будинком АДРЕСА_2 . Після цього, ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_9 піти до ОСОБА_16 , який проживає в гуртожитку по АДРЕСА_1 , щоб придбати у нього наркотичні засоби. У зв`язку з тим, що у ОСОБА_9 був борг перед ОСОБА_16 , він залишився чекати на сходинковому майданчику другого поверху будівлі гуртожитку. Через деякий час ОСОБА_17 разом із ОСОБА_16 вийшли з гуртожитку у зв`язку з тим, що у останнього не було наркотичних засобів та пішли до знайомої жінки, яку вони називали « ОСОБА_18 », яка проживала у сусідньому будинку.

За час відсутності ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , того ж дня, близько 24.00 год., ОСОБА_9 зайшов до квартири до молодшого брата ОСОБА_16 - ОСОБА_19 , де з принесених ОСОБА_9 пігулок ефедрину ОСОБА_19 виготовив наркотичний засіб, який вони разом вжили шляхом ін`єкцій, У подальшому, знаходячись під дією алкоголю та наркотичного засобу, ОСОБА_9 вийшов з квартири ОСОБА_19 та пішов додому.

На момент подій, тобто ввечері 29.05.2001, на сходинкових майданчиках вищевказаного гуртожитку було відсутнє світло, а на верхніх поверхах будівлі, починаючи з п`ятого поверху, двері до кабіни ліфту не зачинялись, так, щоб був вільний доступ до ліфтової шахти, при цьому вхід до кабіни ліфту був нічим неогороджений. Знаходячись під дією алкоголю та наркотичних засобів ОСОБА_9 , не бачучи відсутність на поверсі кабіни ліфта, оступившись, упав головою вниз в шахту ліфта, з послідуючим ударом тім`яною областю голови об виступаючі поверхні шахти, в результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

Указані обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Обставини щодо відсутності на сходинкових майданчиках у гуртожитку по АДРЕСА_2 світла та несправність дверей ліфта підтверджені показами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інших мешканців будинку.

З показів свідка ОСОБА_3 , який є братом потерпілого ОСОБА_9 , вбачається, що він був присутнім під час того, як його брата доставали із шахти ліфта. На ньому був одягнений спортивний костюм, на шиї був золотий ланцюжок. При цьому, ОСОБА_3 особисто їздив до моргу на впізнання брата, якого упізнав по шрамам на підборідді та на вказівному пальцю правої руки, які були у нього за життя. Під час допиту ОСОБА_3 зазначив, що припускає, що його брат ОСОБА_9 міг сам впасти у шахту ліфта, а чому його мати придумала іншу версію, зокрема, щодо вбивства ОСОБА_9 , йому невідомо.

З протоколу огляду місця події від 07.06.2001 вбачається, що на бетонній підлозі основи шахти ліфта дев`ятиповерхового малосімейного гуртожитку по АДРЕСА_2 знаходиться труп ОСОБА_9 . На момент виявлення трупа вхідні двері до кабіни ліфта на кожному поверсі, починаючи з 1-го по 4-й, закладені цеглою, а з 5-го по 9-й поверхи двері до кабіни ліфту знаходяться у технічно несправному стані та при легкому натисненні на них відкриваються. В результаті цього створюється вільний доступ в шахту ліфта з розмірами, в які вільно може пройти тіло людини будь-якої комплекції.

Відповідно до висновку комплексної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 № 304 від 29.01.2003, яка була проведена у складі комісії відділень судово-медичної експертизи та судово-медичної токсикології Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України, тілесні ушкодження, які є на трупі ОСОБА_9 у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з пошкодженням кісток зводу черепа, оболонок та речовини головного мозку, утворились від дії тупого твердого предмету, по ступеню тяжкості відносно живої особи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 є відкрита черепно- мозкова травма, яка супроводжувалась багатоуламковим вдавленим переломом кісток зводу черепа з пошкодженням головного мозку.

Наявність крововиливу в м`які тканини зі сторони внутрішньої поверхні в тім`яній частині голови може свідчити про отримання ОСОБА_9 зазначеної травми в момент, коли він був ще живий, безпосередньо перед настанням смерті.

Під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 виявлено комплекс тілесних пошкоджень на трупі та одежі, характерний для падіння зі значної висоти у вертикальному положенні тулубу, головою вниз, з послідуючим ударом тім`яною частиною голови об виступаючі предмети, що підтверджується багатоуламковими вдавленими переломами тім`яних кісток з розходженням їх по середньому шву, розривами зовнішньої одежі.

Будь-яких інших тілесних ушкоджень, не пов`язаних з падінням, при дослідженні трупа ОСОБА_9 , виявлено не було. Даних, які б свідчили про боротьбу або самооборону потерпілого перед падінням, в ході досудового розслідування не отримано.

Під час судово-хімічного дослідження крові та м`язів трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий алкоголь в кількості, яка відповідає важкому ступеню алкогольного сп`яніння. Також в крові ОСОБА_9 виявлено наркотичну речовину - ефедрин. Виявлення в крові ефедрину необхідно вважати фактором, який різко підсилює алкогольне сп`яніння з можливим галюцинаторним синдромом, що в свою чергу могло сприяти падінню ОСОБА_9 в шахту ліфта.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 113 від 27.05.2003 на спортивній куртці та брюках ОСОБА_9 виявлено сліди нафтово- змащувального мастила, яке має у своєму складі алканові, ціклоалканові та ароматичні вуглеводороди різних гомологічних рядів, а також їх продукти окислення, які містяться в зразках нафтопродуктів, вилучених з ліфтової шахти.

Згідно з висновком судово-трасологічної експертизи № 5-34 від 28.05.2003

механічні розриви на куртці, футболці, штанях ОСОБА_9 утворились в

результаті зачеплення тканини одягу за різні предмети, які мають гостру

поверхню. Дані розриви виникли від контактування з гострим предметом,

повздовжня площа якого в момент дії була розташована в найбільш

перпендикулярному положенні відносно площі пошкодження.

Крім того, досудове розслідування у вказаному кримінальному

провадженні здійснюється на належному рівні. Проведено усі необхідні слідчі

(розшукові) дії, призначено усі судові експертизі. Відповідно до зібраних

показів свідків, висновків судових експертиз досудовими розслідуванням не

встановлено фактів того, що відносно ОСОБА_9 було вчинене кримінальне

правопорушення та відносно останнього було вчинено насильницькі дії.

У вказаному кримінальному провадженні неодноразово приймалось

рішення про закриття відповідно ст. 284 КПК України. Однак, через численні скарги ОСОБА_4 постанови про закриття скасовувались рішеннями суду.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши скаргу, матеріали, які додані до скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись 11.12.2023 до начальника ГУНП в Кіровоградській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення під час досудового і судового розслідування кримінального провадження № 0000363 від 10.02.2016, за ч. 1 ст. 115 КК України, в якій зазначили, що 07.12.2023 Кропивницький апеляційний суд поновив в 5 раз кримінальне провадження № 0000363 за наявністю доказів тяжкого злочину, які не підлягають доказуванню, так як мають документальне підтвердження, і яким з 2001 не надана належна правова оцінка досудовим і судовим слідством м. Олександрії. Докази усувають свідомо більше 22 років слідчі, процесуальні прокурори та судді. Ці незаконні дії підпадають під ст. ст. 255, 375, 384, 396 КК України.

08.01.2024 начальником ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 була надана відповідь, в якій зазначено, що вивченням матеріалів кримінального провадження № 000363 від 10.02.2016, розпочатого за фактом смерті її сина ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, встановлено, що підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру за фактом приховування тяжкого злочину та притягнення до кримінальної відповідальності осіб, зазначеній у її заяві, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Так, відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

У постанові ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним, з точки зору використання державних ресурсів.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 11.12.2023, з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, слідчий суддя приходить до висновку, що за своїм змістом та суттю зазначена заява не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення.

Як вбачається з заяви від 11.12.2023, її зміст зводиться до незадоволення заявників з тим, як проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000363 від 10.02.2016.

Разом з тим, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, тобто спеціальні норми процесуального закону безпосередньо визначають цей порядок.

Таким чином, на підставі викладеного, а також проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 11.12.2023, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_26