справа № 619/1277/21
провадження № 1-кп/619/16/23
УХВАЛА

08 листопада 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши впідготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дергачізаяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 покримінальному провадженню за №0001202 від 12.12.2020 щодо: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за №0001202 від 12.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.75 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід підтримали, посилаючись на обставини викладені у заяві.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення заяви про відвід судді, посилаючись на ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення заяви.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_5 неодноразово було заявлено відводи головуючому у справі судді ОСОБА_1 .

Зокрема, 25 серпня 2021 року, 28 жовтня 2021 року, 18 січня 2022 року, заяви про відвід судді обґрунтував наявністю підстав передбаченими ч.1 ст.75 КПК України.

Ухвалами суддів Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2021 року,28 жовтня 2021 року та 30 січня 2022 року у задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 було відмовлено.

У кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Згідно з частинами першою та другою статті 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя не може брати участь у справі за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1ст. 75 КПК).

Згідно з ч. 1ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Заявлений обвинуваченим ОСОБА_5 відвід судді ОСОБА_1 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК.

Більшість вказаних заявником доводів заявленого відводу обвинуваченого ґрунтуються винятково на його незгоді із ухвалами суду про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно нього, а також ухвалою суду про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого про визнання недопустимим доказом.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК.

Водночас, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК).

Отже, оскільки у даному кримінальному провадженні вже було неодноразово заявлені відводи судді ОСОБА_1 , то заявлений 08 листопада 2023 року обвинуваченим ОСОБА_5 , суддя оцінює як повторно заявлений відвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Положення ч. 4 ст. 81 КПК України не пов`язують наявність зловживання правом на відвід із особою заявника відводу. Зловживання наявне, якщо відвід заявлений з метою затягування кримінального провадження будь-ким з учасників повторно у межах одного кримінального провадження.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства

У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

Оскільки у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово вже заявляла відводи судді ОСОБА_1 , отже наявні ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Зловживання правом не становить собою правопорушення, його наслідком повинно бути переважно не застосування відповідних санкцій судом, а відмова у захисті права, яке спрямоване на зловживання.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 81 КПК України, а також те, що судовий розгляд здійснюється суддею ОСОБА_1 , саме суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.7,75,76,80-82,369-372,376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_5 про відвід судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 залишити без розгляду

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10 листопада 2023 року.

Суддя ОСОБА_1