Справа № 754/5725/22
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2024 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000042 від 08 січня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саатли Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000042 від 08 січня 2022 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що є ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ризик переховування від суду прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений є громадянином іншої держави, немає стійких соціальних зв`язків в Україні, має родину за кордоном, не має роботи, джерела доходу та місця проживання на території України.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на упередженість прокурора, суду. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший менш суворий, оскільки прокурором не доведено ризик переховування обвинуваченого від суду. Крім того, зазначив, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, місце проживання у Київській області.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд вислухавши прокурора, думку захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, а саме до 17 лютого 2024 року.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в клопотанні про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою посилається на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на наявність ризику переховування від суду.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вік та стан його здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Так, суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинив загибель людини, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик переховування від суду, суд також оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та вважає, що вказаний ризик є реальним.

Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 дають підстави для висновку, що з боку обвинуваченого існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду.

Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано.

При цьому суд враховує, що питання розумності тримання обвинуваченого під вартою у дані конкретній справі може бути виправданим за наявності існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений у ст. 5 Конвенції.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на даний час строк перебування обвинуваченого під вартою не є таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на особисту свободу обвинуваченого та публічними інтересами, що випливають з права потерпілого на захист від особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Доводи захисника, щодо наявності у обвинуваченого соціальних зв`язків, місця проживання, не виключають наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду.

На переконання суду, застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації обвинуваченим встановленого ризику , передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 14 квітня 2024 року (включно).

Ухвалу суду направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий -