Єдиний унікальний номер 725/8122/23
Номер провадження 1-кп/725/190/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівців

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці кримінальне провадження №0003066 від 17.08.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженням. Чернівці, Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який працює водієм КП «Чернівецьке тролейбусне управління», раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин, так о 8.00 год.17.08.2023 ОСОБА_4 , не являючись суб`єктом господарювання, якому у встановленому законодавством порядку надано спеціальний дозвіл на користування надрами та дозвіл на проведення робіт на землях водного фонду, приїхавши на вантажному автомобілі марки «ЗИЛ-ММЗ», модель - 554, 1982 року випуску, з реєстраційним номерним знаком України НОМЕР_1 , на прибережну захисну смугу правового берегу р. Прут, в місце, яке розташоване неподалік вул. Архангельської в м. Чернівці, попередньо знаючи, що поверхневий шар землі в даній місцевості містить високу концентрацію піщано-гравійної суміші, діючи з метою відділення такої мінеральної речовини з її природного середовища та використання не за місцем її залягання, використовуючи лопату здійснив знімання верхнього шару ґрунту та забору з неї піщано-гравійної мінеральної сировини, яку в подальшому завантажив у кузов вищевказаного транспортного засобу, у загальній кількості 5,68 м? піщано-гравійної суміші.

В подальшому, при виїзді з вказаної місцевості даний автомобіль за керуванням ОСОБА_4 було зупинено службовими особами Чернівецького РУП ГУНП у Чернівецькій області.

Згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/126-23/7611-ФХД від 25.09.2023, вилучена ОСОБА_4 мінеральна сировина являє собою сильнокарбонатний піщаний ґрунт, тобто, піщано-гравійна суміш з кількісним вмістом гравію - 52,31% та піску - 47,69%.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 86 Водного кодексу України, на землях водного фонду можуть проводитися роботи, пов`язані з будівництвом гідротехнічних, лінійних та гідрометричних споруд, інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, поглибленням дна для забезпечення судноплавства, у тому числі експлуатаційне днопоглиблення (роботи, що проводяться з метою підтримання заданих навігаційних габаритів морських і внутрішніх водних шляхів, акваторій морських портів), видобуванням корисних копалин (крім піску, гальки і гравію в руслах малих та гірських річок), розчисткою русел річок, каналів і дна водойм, прокладанням кабелів, трубопроводів, інших комунікацій, а також бурові та , геологорозвідувальні роботи.

Місця і порядок проведення зазначених робіт (крім експлуатаційного днопоглиблення) визначаються відповідно до проектів, що погоджуються з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (крім робіт на землях, зайнятих морями, а також робіт, пов`язаних з будівництвом, облаштуванням та утриманням інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до ч. 1 ст. 19, ч.ч. 1, 2 ст. 16 Кодексу України про надра (далі - КУпН), право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами. Спеціальний дозвіл на користування надрами надається за результатами аукціону (електронних торгів), а за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 16 КУпН - без проведення аукціону (електронних торгів).

Надання спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку його дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами та до угоди про умови користування надрами здійснюються відповідним дозвільним органом: центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, а щодо ділянок надр, що містять Корисні копалини місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з Переліком корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994, сировина піщано-гравійна у вигляді гравію відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Відповідно до положень п.п. 3.3, 3.6, 5.2, 5.2.1 Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію, затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України № 198 від 25.06.2007, гравій - пухка крупноуламкова осадова порода, що складена обкатаними уламками міцних порід розміром 5,0-70,0 мм, іноді зерен мінералів.

Піщано-гравійна порода - сипка гірська порода з вмістом гравійної складової більше 30 %.

За умовами утворення промислові родовища піску та гравію (або їхні ділянки) розділяються на такі типи: алювіальні, льодовикові, морські і озерні, елювіальні, делювіальні та еолові.

Найбільше поширені в Україні алювіальні родовища.

Алювіальні родовища сформувались в результаті змиву і відкладення піску та гравію під дією постійних і тимчасових водотоків.

Родовища алювіального походження мають найбільше промислове значення порівняно з Іншими генетичними типами. Вони складають більше половини від загального обсягу всіх типів родовищ піску та гравію.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість ознайомитися із вимогами законодавства, що регулює порядки проведення робіт на землях водного фонду та набуття права користування надрами, діючи умисно з метою відділення піщано-гравійної суміші з її природного середовища та використання не за місцем її залягання, без отримання дозволів та погоджень уповноважених органів державної влади, здійснив 17.08.2023 року в прибережній захисній смузі р. Прут в адміністративних межах м. Чернівці видобування відкритим способом корисних копалин загальнодержавного значення - гравію

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене, ч. 2 ст. 240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим заявлено про укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості від 28.09.2023 року, яку він і просить затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості

Захисник обвинуваченого також вважав, що дотримані всі вимоги законодавства при укладенні угоди про визнання винуватості, а тому просив суд затвердити угоду від 28.09.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 28.09.2023 року.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, що згідно з ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Внаслідок злочину шкода завдана лише державним інтересам.

За змістом угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 28.09.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та наведені обставини вчинення кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_4 протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що діяння, вчинене ОСОБА_4 , правильно кваліфіковане за ч. 2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 240 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання.

На підставі ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджене сторонами в угоді покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 240 КК України, враховує ступінь тяжкості правопорушення, особу обвинуваченого.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Обставини, які пом`якшують покарання, і які враховані при укладенні угоди є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, що згідно з ч.1 ст. 66 КК України суд також визнає обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України при розгляді справи не встановлені.

За наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України необхідно вирішити питання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1912 грн. 00 коп.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.09.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки передбачені ст.76 КК України, зокрема періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 судом не обирався та не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1912 грн. 00 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.08.2023 р. по справі № 725/6518/23 на автомобіль марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на майданчику, за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 12, який належить ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу № НОМЕР_3 у кримінальному провадженні №0003066 від 17.08.2023 року.

Речові докази: дві лопати з дерев`яною рукояткою, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області конфіскувати в дохід держави; автомобіль марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на майданчику, за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 12, який належить ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу № НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_4 ; гравійно-піщану суміш, об`ємом 5,68 метра кубічних, що передана на зберігання до Асфальтобетонної дільниці Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства за адресою: Чернівецька область, Новоселицький район, с. Магала - передати до Асфальтобетонної дільниці Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства; два полімерні пакети з гравійно-піщаною сумішшю №1947289 та №1947288, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1