1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9246/23 1-кс/335/2683/2023
10 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
04.10.2023 старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 (надалі - слідчий) звернувся з клопотанням, погодженим з заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту з метою збереження речових доказів на майно, яке було вилучено 03.10.2023 під час проведення санкціонованого обшуку, а саме на автомобіль «Mercedes-benz E 200 K», на який встановлено реєстраційний номер « НОМЕР_1 », із забороною користування та розпорядження даним транспортним засобом.
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
В судовому засіданні слідчий наполягав на задоволенні клопотання, а також вважав за необхідне уточнити, що арешт має бути накладений шляхом обмеження володільця й власника майна у праві користування та розпорядження ним.
Представник володільця майна, адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що вилучене майно належить ОСОБА_6 , і було придбано нею до шлюбу з підозрюваним ОСОБА_7 , у володінні та користуванні якого автомобіль перебував на момент проведення обшуку. ОСОБА_6 жодним чином не причетна до обставин, які розслідуються в межах даного кримінального провадження. В автомобілі під час обшуку не було знайдено предметів, які б становили доказове значення для даного кримінального провадження. Відтак, на думку представника, позбавлення власника автомобіля права користування та розпорядження належним його майном не буде співмірним меті, з якою даний автомобіль був вилучений. Крім того, власник автомобіля є матір`ю двох дітей, і в умовах воєнного стану може мати необхідність у використанні свого автомобіля для перевезення дітей у безпечне місце в разі загострення воєнної ситуації навколо Запоріжжя.
Розглянувши матеріали клопотання та його доводи, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Разом з цим в ході обшуку був вилучений самий автомобіль.
Як свідчать додані до клопотання матеріали кримінального провадження, вказаний автомобіль використовувався ОСОБА_7 для задоволення повсякденних потреб групи осіб, яка підозрюється у вчиненні вказаних вище злочинів, а також для їх перевезення до ймовірних місць їх вчинення.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, вилучений під проведення санкціонованого обшуку автомобіль є тимчасово вилученим майном, і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку, які є тимчасово вилученим майном.
Встановлені під час розгляду клопотання обставини очевидно вказують на те, що вилучений під час проведення санкціонованого обшуку автомобіль може бути речовим доказами у даному кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про ступінь обмежень, які мають бути встановлені щодо вилученого майна у зв`язку із накладенням на нього арешту, слідчий суддя виходить з того, що вилучений автомобіль належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якої немає відомостей про причетність до розслідуваних у цьому провадженні діянь. Безпосередній користувач вказаного автомобіля, підозрюваний ОСОБА_7 , перебуває під вартою, через що не може користуватись автомобілем.
Відтак, слідчий суддя не вбачає підстав для обмеження власника автомобіля у праві користування ним, та вважає, що арешт має бути накладений шляхом обмеження права розпорядження ним.
Водночас слідчий суддя зауважує, що власник майна не позбавлені можливості звернутись в подальшому з клопотанням про зміну або скасування арешту, накладеного на її майно цією ухвалою.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 03.10.2023 під час проведення санкціонованого обшуку, а саме на автомобіль «Mercedes-benz E 200 K», на який встановлено реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заборонити власнику автомобіля «Mercedes-benz E 200 K», на який встановлено реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або його довіреній особі, здійснювати будь-які дії щодо відчуження вказаного автомобіля чи розпорядження ним в інший спосіб.
Автомобіль «Mercedes-benz E 200 K», на який встановлено реєстраційний номер « НОМЕР_1 », передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), з правом його використання за цільовим призначенням.
Попередити власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій ввірене вказане у цій ухвалі майно, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 382, 388 КК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1