05 жовтня 2023 р.
Справа 489/484/18
Кримінальне провадження 1-кп/489/79/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

02.12.2020 Галицьким районним судом м. Львова за ст.185 ч.1 КК України до 4 місяців арешту;

01.06.2021 Сихівським районним судом м. Львова за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

01.12.2021 Галицьким районним судом м. Львова за ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,

встановив.

ОСОБА_4 , 11.09.2017 о 13.00 год., знаходячись по пр. Богоявленському, 21, біля будівлі Миколаївського міжміського автовокзалу у м. Миколаєві, відкрито, шляхом ривку, заволодів сумкою чорного кольору з мобільним телефоном «Meizu M5c» M710H, вартістю 1800,00 грн., грошовими коштами в сумі 150,00 грн., ключами у кількості 2 шт., належними потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1950,00 грн.

Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабежі).

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, обвинувачений визнав себе винним і, не оспорюючи обставин пред`явленого обвинувачення показав, що у зазначену в обвинувальному акті дату та час, за вказаних обставин викрав у потерпілої її сумку з мобільним телефоном та грошовими коштами, з переліком майна та його вартістю погоджується. У вчиненому кається.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.09.2017, ОСОБА_5 повідомила про заволодіння її майном, невстановленою особою по АДРЕСА_2 .

Протоколом огляду місця події від 11.09.2017, зафіксовано, що місцем події є ділянка місцевості по пр. Богоявленському, 21 в м. Миколаєві, біля будівлі Миколаївського міжміського автовокзалу.

Згідно протоколу огляду від 04.01.2018, оглянуто, добровільно виданий свідком ОСОБА_6 мобільний телефон «Meizu M5c», чорного кольору.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2018, встановлено факт впізнання потерпілою ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_4 , під №1, як особу, яка відкрито заволоділа її майном по АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2018, свідок ОСОБА_7 впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 , під №1, як особу, яка втікала з сумкою ОСОБА_5 , чорного кольору, у руках по АДРЕСА_2 .

Дослідивши вказані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого поза розумним сумнівом, доведена, окрім його показів про вчинення правопорушення, даними впізнання потерпілою та свідком обвинуваченого ОСОБА_4 , як чоловіка який вчинив відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Судом встановлено, що у даній справі ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 186 КК України 11.09.2017. Крім того ОСОБА_4 засуджений за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01.06.2021 року від 01.06.2021 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (епізод від 13.08.2020).

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України за правилами передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за правилами передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином остаточне покарання ОСОБА_4 слід бути призначено з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01.06.2021.

Термін відбуття покарання слід обчислювати за попереднім вироком з 14.08.2020.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на проведення експертиз та речові докази. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01.06.2021 за ст.185 ч.2 КК України, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.01.2018 по 01.02.2018.

Термін відбуття покарання обчислювати за попереднім вироком з 14.08.2020.

Речові докази: мобільний телефон «Meizu M5c» M710H, чорного кольору повернути власнику, потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: