Справа № 201/338/24
Провадження № 1-кс/201/83/2024

11 січня 2024 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, не одружений, утриманців не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
підозрюваний ОСОБА_5
Короткий виклад клопотання.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Під час розгляду клопотання прокурор зі слідчим клопотання підтримали.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечив, поклавшись на розсуд суду.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 24.05.2022 строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2022 р. №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Законом затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року N 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.
Законом України № 2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» вiд 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 04 годині 40 хвилин 31.12.2023, перебуваючи за адресою:
м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля будинку 96, побачив в салоні транспортного засобу марки «Ford Kuga», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_6 , а саме: налобний ліхтарик LED HEADLIGHT модель RB-017, попільничка чорного кольору Ford 8V41-5404788-AAW, грошові кошти у розмірі 102 гривні 90 копійок, які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету розбив скло на передній лівій (водійській) двері транспортного засобу «Ford Kuga», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , в подальшому відкрив передні ліві двері та взяв налобний ліхтарик LED HEADLIGHT модель RB-017 вартістю 74 гривні 52 копійки, попільничка чорного кольору Ford 8V41-5404788-AAW, вартістю 350 гривень, грошові кошти у розмірі 102 гривень 90 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 527 гривень 42 копійки.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 06 годині 40 хвилин 31.12.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля будинку № 96, побачив в салоні транспортного засобу марки «Renault Duster», білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілій ОСОБА_7 , а саме: портативний зарядний пристрій POWER BANK MI 6000 mAh Xiaomi, навушники марки «Havit» TW935 White, які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету розбив скло на задній лівій двері транспортного засобу «Renault Duster», білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 , в подальшому відкрив задній лівій двері та взяв портативний зарядний пристрій POWER BANK MI 6000 mAh Xiaomi вартістю 620 гривень 87 копійок, навушники марки «Havit» TW935 White вартістю 349 гривень 67 копійок, що належить потерпілій ОСОБА_7 .
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі вартістю 970 гривень 54 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 07 годині 30 хвилин 31.12.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, навпроти будинку 110, побачив в салоні транспортного засобу марки «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_3 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Nокіа», моделі 1110, дебетову картку «АТБ» Райффайзен Банка № НОМЕР_4 , які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету розбив скло на передні правій двері транспортного засобу «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_3 , в подальшому відкрив передні праві двері та взяв мобільний телефон марки «Nокіа», моделі 1110, вартістю
305 гривень, дебетову картку «АТБ» Райффайзен Банка № НОМЕР_4 , що належить потерпілому ОСОБА_8 .
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 305 гривень.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 08 години 00 хвилин 31.12.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Мандриківська, біля будинку № 163, побачив в салоні транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_5 , білого кольору, особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Sigma» чорного кольору, модель Х-style 31, imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , з сім-картами мобільних операторів «Лайфселл» та «Київстар», карта пам`яті micro Nokia на 2 ГБ, які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, вчиняючи повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою цегли розбив скло на передній лівій (водійській) двері транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_5 , білого кольору, в подальшому відкрив передні ліві двері та взяв мобільний телефон марки «Sigma» чорного кольору, модель Х-style 31, imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 вартістю 660 гривень, з сім-картами мобільних операторів «Лайфселл» та «Київстар» вартість яких визначити не можливо, карта пам`яті micro Nokia на 2 ГБ вартістю 51 гривня 67 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_9 .
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 711 гривень 67 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.
Так, невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 08 годині 00 хвилин 31.12.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля будинку № 92, побачив в салоні транспортного засобу марки «Suzuki» модель Swift, д.н.з. НОМЕР_8 , червоного кольору, особисті речі, які на праві власності належать потерпілій ОСОБА_10 , а саме: автомагнітофон Bluetooth MP3 268 (Car Audio Systems), пам`ятка на 1 арк., поліс №УК-218221051 на 1 арк., 1 аркуш документу з логотипом «Еталон», які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, вчиняючи повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою цегли розбив скло на передній правій двері транспортного засобу «Suzuki» модель Swift, д.н.з. НОМЕР_8 , червоного кольору, в подальшому відкрив передні правій двері та взяв автомагнітофон Bluetooth MP3 268 (Car Audio Systems), вартістю 563 гривень 20 копійок, пам`ятка на 1 арк., поліс №УК-218221051 на 1 арк., 1 аркуш документу з логотипом «Еталон», вартість яких визначити не можливо, що належить потерпілій ОСОБА_10 .
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі вартістю 563 гривень 20 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.
Так, невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 09 години 00 хвилин 31.12.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля будинку № 96, побачив в салоні транспортного засобу марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_9 , бежевого кольору, особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_11 , а саме: клей-піна марки X-treme professional, 750 МА в кількості 12 шт., дві переноски на 50 метрів, помаранчевого кольору з написом на кабелі Еxpert power Україна 40x60 ПВС 2ч1.5 ГОСИ-7399-97 2020 р., чорною розеткою на 3 входи, марки Lezard ip44 разом з вилкою резиновою, які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, вчиняючи повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету розбив скло на задній ліві двері транспортного засобу «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_9 , бежевого кольору, в подальшому відкрив ліві задні двері та взяв клей-піну марки X-treme professional, 750 МА в кількості 12 шт, вартістю 2069 гривень 28 копійок, дві переноски на 50 метрів, помаранчевого кольору з написом на кабелі Еxpert power Україна 40x60 ПВС 2ч1.5 ГОСИ-7399-97 2020 р., чорною розеткою на 3 входи, марки Lezard ip44 разом з вилкою резиновою вартістю 2507 гривень 46 копійок, що належать потерпілому ОСОБА_11 .
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі вартістю 4507 гривень 46 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі вартістю 1060 гривень 33 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
10.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 ; Протоколом огляду місця події від 31.12.2023 року; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 08.01.2024; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; Протоколом огляду місця події від 31.12.2023 року; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 09.01.2024; Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.01.2024 року; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; Протоколом огляду місця події від 31.12.2023 року; Висновком експерта №СЕ-19/104-24/412-Д від 04.01.2024; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02.01.2024; Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 02.01.2024 року; Протоколом огляду місця події від 02.01.2024 року; Висновком експерта №СЕ-19/104-24/413-Д від 05.01.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; Висновком експерта №СЕ-19/104-24/833-Д від 08.01.2024; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.01.2024; Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 08.01.2024 року; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ; Протоколом огляду місця події від 31.12.2023 року; Висновком експерта №СЕ-19/104-24/834-Д від 08.01.2024; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 04.01.2024; Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 04.01.2024 року; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 ; Протоколом огляду місця події від 31.12.2023 року; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 09.01.2024; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ; Протоколом огляду місця події від 31.12.2023 року; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 05.01.2024; Іншими матеріалами кримінального провадження.
Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.
При цьому, ОСОБА_5 не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність його до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
На переконання слідчого судді ризики, заявлені слідчим, є доведеними і полягають у наступному.
Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають триманню під вартою. До того ж, на території міста Дніпро та Дніпропетровської області ОСОБА_5 міцних соціальних, родинних зв`язків не має, постійного місця роботи та законного джерела доходів не має. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_5 може перейти на нелегальне становище та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду.
У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, підозрюваним може чинитись тиск на свідків щодо зміни показів в суді потерпілих, свідків, експертів.
Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення, враховуючи те, що офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, а також будучи особою яка має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за злочин проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.
24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_14 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочини під час воєнного стану.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та враховується, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану.
Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при застосуванні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, на теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженню, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом, при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу.
До того ж, слідчий суддя звертає увагу на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу. Так, підозрюваний ОСОБА_5 є молодим чоловіком, стан його здоров`я не потребує додаткового нагляду, не має постійного місця роботи, не навчається, не має постійного джерела прибутку, не має тісних соціальних зв`язків.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при застосуванні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Щодо строку дії запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.
Тому, оскільки 10.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, то досудове розслідування має бути закінчено 10.03.2024, а тому саме до цього строку в межах 60 днів слідчий суддя може застосувати запобіжний захід.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Однак, суд звертає увагу на те, що вищевказаною статтею законодавець надає право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження не визначати розмір застави, однак дана стаття не є нормою прямої дії, тобто не містись обов`язкового характеру, а тому враховуючи те, що ОСОБА_5 хоча підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, втім, застосування ч. 4 ст. 183 КПК України є правом, а не обов`язком суду, суд, з урахуванням вищенаведених ризиків, суд вважає за доцільним визначити йому заставу у межах, встановлених у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного/обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного/обвинуваченого до слідчого або до суду суд достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.
При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, дані, що характеризують його способу і наявність вищезазначених ризиків, суд вважає, що застава у зазначених розмірах здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому у співставленні з існуючими ризиками призначає заставу.
Так, на думку суду, застава у зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмірах цілком здатна забезпечити виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним та може гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків і зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що, у разі сплати його, підозрюваний вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене та особу підозрюваного, а також обґрунтованість підозри і встановлені ризики, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку підозрюваний чи інша особа має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти, при цьому у випадку внесення застави суд покладає на нього певні обов`язки.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України -

Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 години 00 хвилин 10 березня 2024 року.
ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду негайно.
ОСОБА_5 визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою-заставодавцем.
У разі внесення вказаної застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не відлучатися із м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи, залежно від стадії кримінального провадження;
- за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими і експертами у цьому кримінальному провадженні.
Вказані обов`язки, в разі внесення застави, покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.
У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України (застава, домашній арешт, тримання під вартою) та може бути накладено грошове стягнення.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1