29.09.2023
Справа № 331/7166/21
Провадження № 1-кп/331/167/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» вересня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 12.05.2021 року, за № 0000192 від 04.06.2022 року, за № 0000262 від 09.03.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , яке обґрунтовано тим, що остання обвинувачуються у вчиненні шести епізодів злочинної діяльності в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, три з яких відносяться до тяжких злочинів, раніше неодноразово судима за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про сталість її протиправної поведінки. Остання не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштована, постійного законного джерела прибутку не має, що свідчить про те, що вона може переховуватись від суду, з метою уникнення відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення з метою здобуття засобів для існування. Тому з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, прокурор вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання, посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором, не доведені та необґрунтовані, обвинувачена має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує постійного догляду, вона не має наміру переховуватись від суду, або вчиняти інше кримінальне правопорушення, тому просили суд застосуватизапобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло у нічний час доби.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2021 року відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.01.2022 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2022 року у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовлено, відносно останньої обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місці.

З 07.09.2022 року обвинувачена ОСОБА_4 утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у зв`язку із виконанням вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2022 року, яким остання засуджена покарання у вигляді до 1 року 1 місяця позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Строк відбування покарання за вказаним вироком закінчується 07.10.2023 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2022 року обвинувачену ОСОБА_4 залишено в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до закінчення розгляду даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію обвинуваченого, його майновий стан; наявність судимостей; дотримання обвинуваченим умов запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судима за вчинення аналогічних злочинів в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштовані, у зв`язку з чим не має стабільного та законного джерела доходу, інкриміновані їй кримінальні правопорушення за епізодом незаконного зберігання психотропних речовин від 03.06.2022 року та надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин у серпні 2022 року вчинені останньою після зміни відносно неї запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт,що свідчить про її схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим наявний ризик того, що перебуваючи на волі, вона може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування.

Разом з тим, аналізуючи обставини інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні шести епізодів злочинної діяльності, три з яких відносяться до тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років, ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, що дає суду підстави вважати, що залишаючись на волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

За наявності існування двох очевидних ризиків, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання її під вартою, не зменшились.

Посилання сторони захисту щодо наявності у обвинуваченої постійного місця проживання та матері похилого віку, яка потребує догляду, хоч і мають місце, однак не є безумовною підставою для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ця обставина в даному випадку не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Тому в задоволенні клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити з наведених вище підстав у зв`язку з його необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченій та позбавляє її можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченій знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити терміном на 60 (шістдесят) діб, які обчислювати з 29 вересня 2023 року.

Термін дії ухвали щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 встановити по 27 листопада 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за місцем утримання обвинуваченої.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, її захисником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1