Єдиний унікальний номер судової справи 204/3992/23
Номер провадження 1-кп/201/659/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Дніпро

вул. Гусенка, 13

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши скаргу захисника ОСОБА_7 на дії та бездіяльність прокурора ОСОБА_3 , скаргу захисника ОСОБА_4 на постанову про скасування постанов про закриття кримінального провадження, скарг захисника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та прокурора, на бездіяльність прокурора, скарг захисника ОСОБА_5 на незаконне затримання та на дії прокурора, подані під час підготовчого провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 23 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве, Донецької області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.3 ст.27 ч.1 ст.258-3, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.258-5, ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 23 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України.

Захисник ОСОБА_7 через підсистему «Електронний суд» подав скаргу на дії та бездіяльність прокурора ОСОБА_3 .

В обґрунтування доводів своєї скарги захисник ОСОБА_7 зазначив, що прокурор ОСОБА_3 не виконує вимоги ч. 2 ст. 36 КПК України щодо нагляду за законністю як в період досудового розслідування, так і в період судового провадження, не контролював дотримання слідчими вимог КПК України, не реагував на відсутність об`єктивності та неупередженості слідства, не запобіг порушенням презумпції невинуватості, не надав належної оцінки, не відреагував і не запобіг безпідставному та незаконному поновленню кримінального провадження через 3 роки 4 місяці, не перевіряв дотримання строків досудового розслідування, не виносив постанову і не визначав строк в об`єднаному кримінальному провадженні відповідно до вимог ч. 7 ст. 219 КПК України, не пересвідчився в набутті ОСОБА_8 процесуального статусу підозрюваного та обвинуваченого, бездіяв щодо незаконного обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, не перевіряв численні заяви та скарги сторони захисту, не реагував і не реагує на незаконність затримання ОСОБА_8 , бездіяв в питанні необґрунтованості підозри, не долучав, в більшості випадків, до клопотань про обрання та продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 жодних матеріалів, не посилався в них на докази, не вручав і не направляв такі матеріали та клопотання стороні захисту, не надав оцінку співпраці ОСОБА_8 з ГУР, сприяв порушенню територіальної юрисдикції розгляду вказаного кримінального провадження, направляв до суду клопотання про обрання та продовження строків тримання ОСОБА_8 під вартою без наявності для цього підстав, сприяв, був ініціатором та співучасником дій та рішень щодо незаконного, понад передбачені законом граничні строки тримання ОСОБА_8 під вартою.

А тому, захисник ОСОБА_7 вважає за необхідне всі зазначенні в його скарзі дії, рішення та бездіяльність прокурора ОСОБА_3 визнати незаконними (протиправними).

Захисником ОСОБА_4 до канцелярії суду подано скаргу на постанову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 14.09.2021 року про скасування постанови старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000032 в частині скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та про скасування постанови старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000032 за ч. 2 ст. 258-5 КК України.

В обґрунтування доводів скарги захисник ОСОБА_11 зазначив, що постанова заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 14.09.2021 року, якою скасовані постанови старшого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області від 18.05.2018 року та про закриття кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0000032 від 23.05.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, винесена поза межами строку досудового розслідування прокурором, який не був призначений здійснювати повноваження прокурора саме у кримінальному провадженні № 0000032 від 23.05.2017 року, вказана постанова є невмотивованою, зокрема, не містить конкретних, визначених КПК України підстав для скасування постанови слідчого, без обґрунтування висновків про поверхневість та неповноту проведеного розслідування.

А тому, на переконання захисника ОСОБА_4 вказана постанова заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 14.09.2021 року повинна бути визнана незаконною та скасована.

Захисником ОСОБА_6 до канцелярії суду подана скарга на бездіяльність слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032 від 23.05.2017 року, яка полягала у незабезпеченні права на захист ОСОБА_8 та у невчиненні дій щодо відведення адвоката ОСОБА_12 від здійснення повноважень захисника за призначенням на підставі ч. 1 ст. 78 КПК України.

В обґрунтування доводів скарги захисник ОСОБА_6 зазначила, що з моменту затримання ОСОБА_8 04.03.2022 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень і до 29.03.2022 року слідчими та прокурорами у даному кримінальному провадженні не було забезпечено право ОСОБА_8 на захист, що полягало в тому, що незважаючи на наявність у її підзахисного захисника, обраного ним самостійно адвоката ОСОБА_13 , слідчий СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_14 виніс постанову про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням.

На підставі вказаної постанови слідчого за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Дніпропетровській області від 05.03.2022 року для здійснення захисту ОСОБА_8 було залучено адвоката ОСОБА_12 , який мав прибути 05.03.2022 року о 15.20 годині до СВ СБУ у Дніпропетровській області, тобто, вже після здійснення повідомлення про підозру.

Проте, фізично ОСОБА_8 05.03.2022 року утримувався під вартою у м. Києві, а тому, на переконання захисника ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_12 не мав конфіденційної зустрічі із підзахисним для узгодження тактики захисту, чим також порушено право ОСОБА_8 на захист.

Окрім того, відповідно до постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032 від 24.05.2017 року, до складу групи прокурорів, у тому числі, було включено прокурора відділу прокуратури ОСОБА_12 , отже, з огляду на положення ч. 1 ст. 78 КПК України, ОСОБА_12 не мав права бути захисником ОСОБА_8 у цьому ж кримінальному провадженні.

А тому, захисник ОСОБА_6 вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032 від 23.05.2017 року, яка полягала у незабезпеченні права на захист ОСОБА_8 та у невчиненні дій щодо відведення адвоката ОСОБА_12 від здійснення повноважень захисника за призначенням на підставі ч. 1 ст. 78 КПК України.

Також, у підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_6 подана скарга на бездіяльність прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032, яка полягала у невжитті заходів щодо ініціювання процедури розсекречення процесуальних документів, які стали правовою підставою проведення негласних слідчих розшукових дій та незабезпеченні їх відкриття стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України.

В обґрунтування доводів скарги захисник ОСОБА_6 зазначила, що прокурори, які здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, після прийняття рішення про необхідність використання результатів НСРД як доказів у кримінальному провадженні, були зобов`язані під час досудового розслідування заздалегідь ініціювати процедуру розсекречення процесуальних документів, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), одночасно з результатами цих НСРД і забезпечити відкриття вказаних документів стороні захисту на етапі закінчення досудового розслідування, чого зроблено не було, чим допущено бездіяльність у розумінні положень ч. 2 ст. 303 КПК України.

А тому, захисник ОСОБА_6 вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032, яка полягала у невжитті заходів щодо ініціювання процедури розсекречення процесуальних документів, які стали правовою підставою проведення негласних слідчих розшукових дій та незабезпеченні їх відкриття стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України.

Захисником ОСОБА_5 до канцелярії суду подано скаргу на дії прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_15 , які полягали у прийнятті рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до 02.04.2022 року.

В обґрунтування доводів скарги захисник ОСОБА_5 зазначила, що постанова прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 05.03.2022 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що вказана постанова виносилась з урахуванням положень ч. 1 ст. 615 КПК України, однак, в ній не наведено обставин та не долучено об`єктивних доказів того, що суди м. Дніпропетровська не здійснювали повноваження 05.03.2022 року.

Станом на 05.03.2022 року не існувало жодних об`єктивних умов, які б свідчили про неможливість слідчими суддями Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська або будь-яких інших судів міста здійснювати визначені КПК України повноваження щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується відповіддю ТУ ДСА України в Дніпропетровській області № П-35/847/22 від 13.04.2022 року на адвокатський запит.

Вказане свідчить про перевищення прокурором ОСОБА_15 наданих йому повноважень під час прийняття процесуального рішення про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, прокурором ОСОБА_15 при винесенні вказаної постанови істотно порушено право ОСОБА_8 на захист, оскільки, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянуто прокурором без участі ОСОБА_8 та його захисника.

Посилалася, що на даний час в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться скарга на постанову прокурора про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (в порядку ч. 4 ст. 615 КПК України), яка ще не розглянута.

А тому, на переконання захисника ОСОБА_5 постанова прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_15 , які полягали у прийнятті рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до 02.04.2022 року повинна бути скасована.

Також, захисником ОСОБА_5 до канцелярії суду подано скаргу на незаконне затримання ОСОБА_8 .

В обґрунтування доводів скарги захисник ОСОБА_5 зазначила, що затримання ОСОБА_8 відбулося з грубим порушенням вимог Конституції України, КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, сам протокол складений із порушеннями та не відповідає вимогам ст. 208 КПК України, оскільки у ньому не зазначено місце і точний час затримання, а тому, затримання ОСОБА_8 було проведено з порушенням вимог ст. ст. 43, 206-213 КПК України, що вказує на необхідність визнання такого затримання незаконним.

Підстави для затримання ОСОБА_8 не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_8 слідчим фактично було проведено обшук житла останнього з грубим порушенням вимог КПК України без ухвали слідчого судді, без обов`язкового фіксування такої дії технічними засобами.

А тому, на переконання захисника ОСОБА_5 затримання ОСОБА_8 , яке відбулося 04.03.2022 року о 21.33 годині за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3-А, є незаконним.

У підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 підтримали подані ними скарги та просили їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав подані його захисниками скарги та просив їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення скарг сторони захисту.

Вказав, що доводи захисника ОСОБА_4 стосовно скасування постанови старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000032 в частині скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та про скасування постанови старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000032 за ч. 2 ст. 258-5 КК України є необґрунтованими та не відповідають дійсності. Більш того, аналогічним доводам захисника вже була надана оцінка під час вирішення клопотань сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_7 прокурор зазначив, що останній у своїй скарзі виклав виключно свої негативні думки відносно органу досудового розслідування та прокурора, які він вже неодноразово зазначав в поданих раніше заявах про відвід як прокурору, так і головуючому судді, а також у клопотаннях про повернення обвинувального акту та закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скарги захисників ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032 від 23.05.2017 року, яка полягала у незабезпеченні права на захист ОСОБА_8 та у невчиненні дій щодо відведення адвоката ОСОБА_12 від здійснення повноважень захисника за призначенням на підставі ч. 1 ст. 78 КПК України, на бездіяльність прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032, яка полягала у невжитті заходів щодо ініціювання процедури розсекречення процесуальних документів, які стали правовою підставою проведення негласних слідчих розшукових дій та незабезпеченні їх відкриття стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України, а також скаргу захисника ОСОБА_5 на незаконне затримання ОСОБА_8 прокурор вважав передчасними, оскільки, без дослідження матеріалів кримінального провадження неможливо надати оцінку обставинам, викладеним захисниками у своїх скаргах.

Стосовно скарги захисника ОСОБА_5 на дії прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_15 , які полягали у прийнятті рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до 02.04.2022 року прокурор зазначив, що на даний час на розгляді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває аналогічна скарга сторони захисту, рішення по якій станом на 07.11.2023 року не прийняте.

А тому, прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне відмовити у задоволенні скарг захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявлених скарг, суд дійшов такого висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК, на які посилається сторона захисту, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК (зокрема, на це указує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Статтею 315 КПК визначені ті питання, які вирішує суд з метою підготовки до судового розгляду, зокрема: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Норми чинного КПК України не надають суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого, прокурора, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, а також те, що суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються рішень, прийнятих слідчим та прокурором, так як такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду.

З огляду на те, що сторона захисту у своїх скаргах просить зазначені нею порушення норм кримінального процесуального закону органом досудового розглянути саме під час підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне визнати такі скарги передчасними, у зв`язку з чим відмовити у їх задоволенні. При цьому сторона захисту не позбавлена права під час судового розгляду посилатися на встановлені нею порушення КПК України, зокрема, під час дослідження доказів по справі.

Такі висновки суду повністю узгоджуються із висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеними в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17, а також із висновками колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеними в постанові від 29 серпня 2023 року у справі № 757/16489/22.

Окрім того, суд зауважує на тому, що аналогічна поданій захисником ОСОБА_5 скарзі скарга захисника Погосяна в інтересах ОСОБА_8 на дії прокурора ОСОБА_15 про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (в порядку ч. 4 ст. 615 КПК України) перебуває на розгляді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська і станом на 07.11.2023 року ще не розглянута, що підтверджено стороною захисту в судовому засіданні.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 303, 314-318, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на дії та бездіяльність прокурора ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 на постанову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 14.09.2021 року про скасування постанови старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000032 в частині скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та про скасування постанови старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000032 за ч. 2 ст. 258-5 КК України - відмовити.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032 від 23.05.2017 року, яка полягала у незабезпеченні права на захист ОСОБА_8 та у невчиненні дій щодо відведення адвоката ОСОБА_12 від здійснення повноважень захисника за призначенням на підставі ч. 1 ст. 78 КПК України відмовити.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000032, яка полягала у невжитті заходів щодо ініціювання процедури розсекречення процесуальних документів, які стали правовою підставою проведення негласних слідчих розшукових дій та незабезпеченні їх відкриття стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України відмовити.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на незаконне затримання ОСОБА_8 відмовити.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на дії прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_15 , які полягали у прийнятті рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до 02.04.2022 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 15 годині 00 хвилин 09 листопада 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1