ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/2388/22

Провадження № 11-кп/4820/98/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002376 від 05.10.2022 за апеляційною скаргою захисників обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2023 року

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ярмолинці Хмельницької області, є громадянином України, тимчасово не працює, має неповну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою до набуття вироком законної сили залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з моменту затримання 05 жовтня 2022 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 1510,24 гривень за проведення експертизи спеціальних хімічних речовин (висновок від 23.11.2022 року №СЕ-19/123-22/9135-ФХД, т.2 д.р. а.с. 94).

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 800000 (вісімсот тисяч) гривень відшкодування завданої моральної шкоди та 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень витрат на правову допомогу. В решті вимог позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 800000 (вісімсот тисяч) гривень відшкодування завданої моральної шкоди та 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень витрат на правову допомогу. В решті вимог позову відмовлено.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 05 жовтня 2022 року, близько 18:40 години, ОСОБА_10 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на території непрацюючого підприємства «Подільська смакота», розташованого по вул. Хмельницькій смт. Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області, зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_12 , з яким на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раніше, вступив у словесну суперечку, під час якої у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 .

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись на території підприємства «Подільська смакота», тримаючи в руках невстановлений досудовим розслідуванням предмет ззовні схожий на кухонний ніж, лезом якого із прикладанням значної фізичної сили умисно наніс один удар по життєво-важливій частині тіла ОСОБА_12 , а саме, по надлопатковій ділянці справа, в результаті чого потерпілий нерухомо впав на землю, та із місця поранення розпочалась кровотеча. В подальшому до потерпілого ОСОБА_12 було викликано бригаду екстреної швидкої медичної допомоги, лікарі якої надали першу медичну допомогу ОСОБА_12 та госпіталізували останнього до КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня», а пізніше потерпілого було переведено до відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради. Потерпілий ОСОБА_12 перебував у зазначеному відділенні на лікуванні до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому цього ж дня близько 04:00 год. помер від отриманих ІНФОРМАЦІЯ_2 травм.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_12 , було спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітки справа у верхній третині у вигляді рани й ушкодження м`язів відповідної ділянки, багатоуламкового перелому другого грудного хребця, повного пересічення грудного відділу спинного мозку і його оболонок на даному рівні, субдуральної гематоми на рівні грудного відділу спинного мозку і його оболонок на даному рівні, субдуральної гематоми на рівні грудного відділу спинного мозку вище місця пересічення, ушкодження поздовжніх зв`язок хребта та клітковини верхнього середостіння, яке за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та у клінічному перебігу (спричинило тяжкі розлади системного кровообігу й гостру недостатність дихання) є тяжким тілесним ушкодженням, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_12 є колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітки справа у верхній третині з переломом другого грудного хребця, повним пересіченням грудного відділу спинного мозку і його оболонок на даному рівні, субдороальна гематома (крововилив під тверду оболонку) грудного відділу спинного мозку вище місця пересічення та з проникненням у клітковину середостіння.

В поданій апеляційній скарзі захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просять перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_10 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, призначити мінімальне покарання в межах санкції статті.

Крім того, визнати обставинами, які пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин, вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного поводженням та таким, що принижує честь і гідність особи, за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 до ОСОБА_10 в повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_10 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 250000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Вказують, що обвинувачений ОСОБА_10 фактично визнавав свою вину повністю в тому, що мав умисел лише заподіяти тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раніше, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_12 , під час якої виник умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, з метою залякування потерпілого ОСОБА_12 , при цьому не мав умислу на заподіяння смерті іншій людині.

Зазначають, що обвинувачений ОСОБА_10 не заперечує свою вину щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , проте категорично заперечує про наявність умислу на вбивство ОСОБА_12 , доказів того, що мав намір позбавити життя потерпілого ОСОБА_12 і бажав настання наслідків у вигляді смерті, у справі немає. Про відсутність такого наміру свідчить також, те, що ОСОБА_10 наніс потерпілому ОСОБА_12 лише один удар у спину, сам добровільно припинив свої дії, маючи реальну можливість продовження нанесення ударів та закінчення умислу, але цього не зробив.

Посилаються і на те, що обвинувачений ОСОБА_10 мав реальну можливість продовжувати наносити удари потерпілому ОСОБА_12 після того, як він впав на землю, був при свідомості, намагався самостійно встати та кликав на допомогу та мав реальну можливість продовжувати наносити удари в ділянки розташування життєво важливих органів, в область голови, грудної клітини та інші частини тіла за умови наявності у обвинуваченого ОСОБА_10 умислу на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , якого у нього не було і він цього не зробив.

Звертають увагу і на те, що обвинувачений ОСОБА_10 мав реальну можливість втекти з місця події, але цього не зробив, дочекався приходу на місце події свідка ОСОБА_13 , якому запропонував допомогти потерпілому ОСОБА_12 і після цього пішов з місця події.

Також про відсутність умислу на вбивство потерпілого об`єктивно свідчать подальші дії обвинуваченого ОСОБА_10 , коли після зазначених подій пішов з місця події, в подальшому нікуди не тікав, а повернувся до своєї дружини та залишився на місці до приїзду поліції.

Просять врахувати, що обвинувачений ОСОБА_10 надав матеріальну допомогу розмірі 52 583,2 грн. на лікування потерпілого ОСОБА_12 , що підтверджується квитанцією від 04.07.2023 та поясненнями ОСОБА_6 про одержання.

На думку апелянтів судом безпідставно відхилено клопотання про визнання протоколу слідчого експерименту від 13.10.2022 недопустимим доказом, мотивоване тим, що під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 заявив, що вже показував місце події і використав манекен, який уже був заготовлений.

Вважають, що призначаючи суворе покарання у виді 11 років позбавлення волі, суд не врахував, що на досудовому слідстві та під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 усвідомлював протиправність власної поведінки, фактично визнав свою вину повністю у заподіянні потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, неодноразово заявляв про своє щире каяття, вибачився перед потерпілими, які перебували в залі судового засідання, та активно сприяв встановленню судом усіх обставин кримінального провадження, даючи правдиві показання про відомі йому обставини.

Вказують, що вчиняючи протиправні дії, обвинувачений ОСОБА_10 на хотів і не мав на меті позбавити життя потерпілого ОСОБА_12 , тому не визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Зазначають, що суд не врахував належним чином, що обвинувачений ОСОБА_10 є громадянином України, одружений, має сім`ю, працював та виховав двох дітей, тривалий час постійно проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , а також стан його здоров`я (перебуває на амбулаторному обліку та отримує відповідне лікування, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у зв`язку з лікуванням від алкогольної та/або наркотичної залежності не перебуває, раніше не судимий, характеризується з позитивної сторони, проте перебував у неприязних відносинах із сусідом ОСОБА_12 та його рідними, із якими постійно конфліктував з різних побутових причин.

Звертають увагу і на те, що висновок суду про перебування обвинуваченого ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння у момент вчинення кримінального правопорушення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами, ОСОБА_10 повідомив суду, що стан алкогольного сп`яніння у нього міг виникнути після того, як він пішов з місця події і вдома вжив алкогольні напої.

Вважають, що довідка КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» від 05.10.2022 про перебування обвинуваченого ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння станом на 20.15 год. не є належним, допустимим та достовірним доказом, оскільки була складена і видана з порушенням установленого законом порядку, що ставить під сумнів достовірність висновку про стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_10 .

Також на думку апелянтів суд першої інстанції помилково дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_11 у розмірі 800 000 грн., оскільки підтвердження проживання однією сім`єю ОСОБА_11 з ОСОБА_12 станом на дату вчинення злочину (05.10.2022) до матеріалів кримінального провадження не долучено.

Так, зокрема ОСОБА_6 не проживав разом з батьком ОСОБА_12 , не перебував у нього на утриманні та батько не перебував на утриманні в сина ОСОБА_6 . Крім того, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 суд першої інстанції не врахував матеріальне становище обвинуваченого, його вік, відсутність будь - яких джерел матеріального забезпечення чи достатніх матеріальних статків, які б могли забезпечити стягнення шкоди в розмірі, визначеному потерпілим.

Посилаються і на те, що потерпілими та їх представником не надано для суду першої інстанції жодного доказу на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а також не надано договору про надання правової допомоги, потерпілими та їхнім представником не надано деталізованого розрахунку надання правової допомоги для ОСОБА_6 у розмірі 16 500 грн. та ОСОБА_11 у розмірі 15 000 грн.

В запереченні на апеляційну скаргу потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , кожен зокрема, просять вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників - без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисників на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, потерпілого та його представника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України при викладених у вироку обставинах, доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав частково та пояснив, що не мав умислу вбивати ОСОБА_12 .

Цивільний позов ОСОБА_6 визнав у частині матеріальної шкоди 52583,2 гривень, які сплачено потерпілому, що підтверджується квитанцією від 04.07.2023 р та поясненнями ОСОБА_6 про одержання (т.1 а.с. 32-39, 116).

Зазначив, що між ним та його сусідом ОСОБА_12 були постійні усні побутові конфлікти. Бійок не було. 05 жовтня 2022 року він порався по господарству. Взяв мішок, щоб йти в сад за яблуками. Зайшов в гараж та випадково побачив бутилу з-під пива. В ній була речовина, якою він раніше промивав радіатор котла. Раптово вирішив вчинити самогубство. Взяв цю кислоту та йшов у конюшню, щоб випити. З собою ніс ніж в лівому кармані. Пляшку тримав у руці. По дорозі побачив ОСОБА_12 , який стояв, лаявся та обзивав його. Він вилив ОСОБА_12 на груди кислоту, щоб налякати його, аби той відстав. Намірів його вбивати не мав. Вдарив ОСОБА_12 лівою рукою. ОСОБА_12 впав обличчям до землі. Потерпілий повернувся і показав рукоятку від ножа, яку тримав у лівій руці. З переляку він (обвинувачений) взяв та викинув цю рукоятку (ручку) від ножа. Він не пам`ятає як саме наносився удар ножем. Прибіг ОСОБА_13 , перевернув ОСОБА_12 на бік. Далі він пішов до дому та випив пива та коньяку. По дорозі зустрів ОСОБА_6 з цивільною дружиною, яким повідомив, що ОСОБА_12 стало зле. У нього в думках не було наміру вбивати і він не знає як це сталось. Припускає, що ОСОБА_12 міг впасти на ніж.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснила, що ОСОБА_10 постійно конфліктував з її чоловіком ОСОБА_12 з надуманих причин (наприклад, спори за межу, через колії, які залишав шкільний автобус під керуванням ОСОБА_12 тощо), але до бійок не доходило. 05 жовтня 2022 року також був словесний конфлікт з приводу автобуса. ОСОБА_10 кричав, що заріже, вб`є її чоловіка. Він завжди і часто погрожував словами: «ОСОБА_27, я тебе вб`ю, заріжу». Під вечір ОСОБА_12 пішов на комплекс, щоб пригнати корів. Через деякий час прибіг сусід ОСОБА_15 та повідомив їй, що ОСОБА_12 стало погано та він не може піднятись. Вона прибігла до чоловіка, який лежав на землі, увесь посинів, у нього йшла піна з рота. Через деякий час його забрала карета швидкої допомоги. Після операції ОСОБА_12 пояснив їй, що пам`ятає, що з ним сталось. Зокрема, зазначив, що ОСОБА_10 вийшов з кущів, з пляшки з-під пива вилив на нього кислоту. Він ( ОСОБА_12 ) намагався втекти. ОСОБА_10 наздогнав та вдарив його чимось важким по спині, після чого відмовили ноги; далі він впав на нього та насильно напував його тією ж кислотою. Він гукав охоронця ОСОБА_16 по допомогу. З його слів вона зрозуміла, що її чоловік не усвідомлював, що у нього у спині знайшли лезо.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді першої інстанції зазначив, що в той день прибіг брат охоронця комплексу, де батько випасав корів, ОСОБА_13 - ОСОБА_17 та повідомив, що його батьку зле. Він з цивільною дружиною ОСОБА_18 побігли до батька. По дорозі за 200 м до батька, зустріли ОСОБА_10 , який сказав, що батьку погано стало. Він прибіг на комплекс та визвав швидку. Йому дружина повідомила, що від ОСОБА_12 якийсь сильний специфічний запах, а у плечах - ніж виглядає. Біля ОСОБА_12 стояв ОСОБА_13 , який повідомив, що над ОСОБА_12 стояв ОСОБА_10 і знущався. ОСОБА_18 вмивала обличчя батьку, адже він скаржився, що все пече. Вже у лікарні батько розповів, що ОСОБА_10 вилив йому в обличчя кислоту, він тікав від ОСОБА_10 , кричав на допомогу, але той догнав його, вдарив у затилок дуже сильно, сів на нього і заливав в рот кислоту. В обласній лікарні у присутності ОСОБА_11 просив його не чіпати ОСОБА_10 , тобто не мститись йому за напад. При цьому він був у повній свідомості. Він же дзвонив слідчому ОСОБА_28 та просив допитати батька, який вказував на винуватця.

Свідок ОСОБА_19 в суді першої інстанції вказав на те, що 05 жовтня 2022 року він з ОСОБА_20 рубав дрова. Орієнтовно о 17 год. підходив ОСОБА_10 з пляшкою пива в руках, та скаржився на якогось «ОСОБА_27». Через деякий час ОСОБА_12 приїхав на автобусі, поговорив з ними та пішов за худобою. Згодом зателефонував двоюрідний брат ОСОБА_13 та повідомив, що ОСОБА_12 погано. Він із ОСОБА_21 побігли на «ковбасню» (комплекс). ОСОБА_12 попросив води, його пекли очі. Був нестерпний сморід, подібний до кислоти. Він зняв йому куртку. На спині у ОСОБА_12 бачив запеклу кров та невеличкий шрам - поріз в районі хребта. Позаду на куртці були плями крові. Приїхала швидка.

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції пояснила, що була з цивільним чоловіком ОСОБА_6 вдома. Сусід ОСОБА_22 повідомив, що ОСОБА_12 погано. Побігли до батька. По дорозі зустріли ОСОБА_10 , який сказав, щоб йшли швидше, бо ОСОБА_12 зле. На місці вона почала вмивати ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 відкривав ворота для швидкої допомоги. ОСОБА_12 лежав на спині, скаржився, що йому погано. У нього було обпечене обличчя, відчувався сильний сморід. Вона повертала ОСОБА_12 на бік, рукою доторкнулась до спини, там була рана - невеликий поріз. Вона викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_23 , травматолог, у своїх показаннях в суді першої інстанції розповів, що був викликаний у лікарню. Вияв рану 4 см в надломаточній ділянці в напрямку грудного відділу хребта. Після ренгенобстеження в ділянці відділу хребта зафіксували металевий предмет, схожий на зламане лезо ножа. Рана кровоточила. Леза не було видно. Щось гостре прощупувалось пальцем. ОСОБА_12 був відправлений санітарним транспортом до Хмельницької обласної лікарні.

Свідок ОСОБА_13 в суді першої пояснив суду, що 05 жовтня 2022 року чергував охоронцем комплексу підприємства «Подільська смакота», де ОСОБА_12 зі згоди власника випасав худобу. ОСОБА_12 прийшов забрати корів. Вони поспілкувались 5-10 хвилин. Він (свідок) відійшов 100-150 м. і почув пронизливий крик «ОСОБА_13, ОСОБА_13!» . Прибіг, побачив ОСОБА_12 , який лежав на стежці. Біля нього побачив ОСОБА_10 з пляшкою 0,5л з-під пива і рукояткою від зламаного ножа. При цьому ОСОБА_10 був п`яним та з посмішкою запитував: « ОСОБА_24 ! Тобі погано? А від чого тобі погано? Було видно, що ОСОБА_10 насміхається із ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 попросив у нього (свідка) води, скаржився, що не відчуває ніг. Він (свідок) визвав ОСОБА_15 на допомогу. ОСОБА_12 зазначив, що його побив, вдарив по затилку і жестом вказав на ОСОБА_10 . З курки ОСОБА_12 парувало, через що він (свідок) ледь не вирвав. Через 5 хвилин ОСОБА_10 пішов.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом слідчого експерименту від 13 жовтня 2022 року за участю свідка ОСОБА_13 , зафіксованими протоколом та відеозаписом цієї слідчої дії. Зокрема, свідок ОСОБА_13 спочатку у вільній розповіді детально описав обставини події, після відтворив їх на місцевості.

Зокрема, свідок зазначив, що він прибіг до ОСОБА_12 та намагався йому допомогти, а ОСОБА_10 не просто не допомагав йому, а стояв поруч і насміхався з ОСОБА_12 , а через п`ять хвилин пішов, не розповівши що сталось. Додав, що ОСОБА_12 попросив його води, оскільки у нього дуже сильно пік стравохід. Він трішки випив і попросив ще на руку води, щоб протерти губи, які сильно пекли. ОСОБА_12 промочив губи (розтер їх водою). ОСОБА_12 розповідав йому, що ОСОБА_10 вдарив його чимось по затилку. Він, свідок, при цьому побачив у ОСОБА_10 зламаний ніж - залишилось 2 см леза біля рукоятки, а у другій руці - темна пляшка з-під пива. Свідок уточнив, що ОСОБА_12 повідомив йому, що ОСОБА_10 чимось його заливав (рідиною). Далі свідок показав на місці шлях, яким ОСОБА_12 заводив та виводив корів на територію підприємства. Додав, що ОСОБА_12 в той день вже вивів худобу і сам вийшов за територію підприємства. Показав на місці як він обійшов територію, повернувся до ангара та почув несамовитий крик, а тому побіг до ОСОБА_12 . З відеозапису вбачається, що ОСОБА_12 впевнено та самостійно показав місце розташування потерпілого. При цьому переставив заготовлений для слідчого експерименту манекен (стояв поруч від стежки) безпосередньо на точне місце на стежці. Самостійно розташував манекен головою у напрямку будки охоронця, а ногами до виходу з території підприємства. Показав де саме і як стояв ОСОБА_10 . Показав, що пляшка була у правій руці, а рукоятка ножа в - лівій. Продемонстрував як ОСОБА_10 ходив навколо ОСОБА_12 і насміхався; зазначив, що ОСОБА_12 спочатку не міг говорити; через дві хвилини сказав, що його вдарив ОСОБА_10 і заливав кислотою. При цьому показав як і де сидів сам, розмовляючи з потерпілим. На затилку ОСОБА_12 він бачив червону пляму від удару. Відчував їдкий запах з одягу потерпілого. Уточнив, що ОСОБА_10 покинув місце події через вихід, яким потерпілий заводив корів, та забрав із собою рукоятку і бутилу. Розташування потерпілого на території підприємства, попри те, що той її покинув лише декілька хвилин тому; пояснив тим, що ОСОБА_12 рятувався, біг до нього з метою знайти захист.

- протоколом огляду місця події від 05.10.2022 року, за наслідками якого встановлено фактичні дані про точне місце вчинення злочину, виявлено флісову кофту червоного кольору, при детальному огляді якої біля верхнього шва, а саме, біля шиї на відстані 10 см було виявлено поріз розміром 4 см, навколо якого - пляма речовини бурого кольору, яку вилучено; калоші; ковдру світло-коричневого кольору та жіночу кофту сірого кольору на ній. В ілюстративних таблицях за №1-11 зафіксовано наочно зображення місця події в різних ракурсах та розташування вилучених речей на ділянці місцевості. Ілюстрація за №7 та 8 містить масштабне зображення кофти червоного кольору та пошкодження цієї кофти з плямою (т.1 ДР а.с. 23-29);

- протоколом огляду місця події від 05.10.2022 року. За наслідками слідчої дії в приміщенні КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» виявлено та вилучено штани, дві футболки зі слідами речовини бурого кольору кожна, шкарпетки. Їх вигляд відтворено в ілюстративних таблицях за №1-7 (т.1 ДР а.с. 31-36);

- протоколом огляду від 06.10.2022 року. За наслідками слідчої дії в оглядовій кімнаті відділення нейрохірургії КНП «Хмельницька обласна лікарня» виявлено та вилучено лезо ножа довжиною 12 см, що було видане лікарем-нейрохірургом ОСОБА_25 , який вилучив його з тіла ОСОБА_12 за наслідками операційного втручання. Вигляд леза відтворено в ілюстративних таблицях за №1-4 (т.1 ДР а.с. 94-96);

- висновком експерта №604 Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи від 06.10.2022 року встановлено, що у ОСОБА_26 станом на 06.10.2023 року будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено (т.1 д.р. а.с. 189);

- протоколом огляду місця події від 09 серпня 2022 року - зафіксовано та направлено на судово-медичну експертизу труп ОСОБА_12 (т.2 д.р. а.с. 27-30);

- висновком експерта №513 Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи від 24 жовтня 2022 року доведено, що смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04 год.00 хв. внаслідок колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітки справа у верхній третині з переломом другого грудного хребця, повним пересіченням грудного відділу спинного мозку і його оболонок на даному рівні, субдуральною гематомою (крововиливом під твердою оболонкою) грудного відділу спинного мозку вище місця пересічення та з проникненням у клітковину середостіння (т.2 д.р. а.с.51-56). Висновком стверджується, що клінічний перебіг даного поранення грудної клітки через повне пересічення грудного відділу спинного мозку супроводжувався паралічем (втратою рухів) обох нижніх кінцівок, зникненням чутливості в області тулуба й нижніх кінцівок. Як вбачається з показів свідка ОСОБА_13 , який першим прибув на місце події, саме на параліч (втрату рухів) обох нижніх кінцівок скаржився йому потерпілий ОСОБА_12 , що узгоджується з даним висновком;

- висновком експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 23.11.2022 року №СЕ-19/123-22/9135-ФХД доведено, що на поверхні флісової кофти червоного кольору з чисельними краями виявлено сульфат-іони, що вказує на сірчану кислоту (т.2 др. а.с. 95-98). Це узгоджується з показаннями свідків щодо різкого запаху, схожого на кислоту;

- довідкою КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня», згідно якої ОСОБА_10 на момент вчинення злочину, перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.2 д.р. а.с. 118).

Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_10 покарання судом встановлено усунення заподіяної матеріальної шкоди - витрат на лікування.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 судом першої інстанції встановлено вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом вірно враховано, що ОСОБА_10 на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується як такий, що зі слів сусідів перебуває у неприязних відносинах із сусідом ОСОБА_12 та його рідними, із якими постійно конфліктує з різних побутових причин, також періодично зловживає спиртними, після чого стає агресивним. Враховується, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №477 від 02.11.2022 року Хмельницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України ОСОБА_10 під час вчинення правопорушення будь-яким психічним розладом, внаслідок якого він не міг усвідомлювати свої дії, передбачати їхні наслідки та керувати ними, не страждав; на даний час будь-яким психічним розладом не страждає, може розуміти значення своїх дій та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 д.р. а.с. 129, 134-137).

Враховано думка кожного із потерпілих, які підтримали позицію прокурора щодо міри покарання.

Доводи апелянтів про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_10 застосував силу умисно без жодної реальної потреби, адже він не заперечував під час свого допиту, що мав повну можливість уникнути застосування сили, не було необхідності вступати в бійку, він мав можливість розвернутись та йти в іншому напрямку. Для придушення волі ОСОБА_12 він застосував кислоту, наніс удар ножем, цілеспрямованість та послідовність цих дій, сила застосування ножа (відламалась рукоятка, а лезо залишилось у тілі потерпілого) вказують на наявність прямого умислу на позбавлення життя. Після того як ОСОБА_10 припинив посягання на життя ОСОБА_12 , він не намагався надати останньому допомогу, не викликав швидку, а насміхався з ОСОБА_12 . Він також, зустрівши на своєму шляху, сина потерпілого - ОСОБА_6 з дружиною ОСОБА_18 , які поспішали до потерпілого, не розповів їм деталі скоєного, що могло б мати значення для пришвидшення допомоги, а обмежився реплікою, що їх батьку стало зле.

Посилання захисту про те, що ОСОБА_12 застосовував силу відносно ОСОБА_10 доказами не підтвердженні. Відповідно до показів усіх учасників їх конфлікти ніколи не переростали у фізичне протистояння, тобто це не було характерним для їх відносин. Крім того, у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень на момент події не виявлено. Всі ці обставини у сукупності дозволити суду зробити висновок про наявність умисного протиправного заподіяння смерті .

Не можуть бути задоволеними і вимоги захисників про те, що судом безпідставно відхилено клопотання про визнання протоколу слідчого експерименту від 13 жовтня 2022 року недопустимим доказом (т.2 а.с. 117) враховуючи наступне.

Судом першої інстанції надано оцінку показань ОСОБА_13 під час слідчого експерименту, який проявив очевидну впевненість та послідовність у своїх показаннях, обізнаність у деталях на місці події, а тому підстав для визнання цього протоколу недопустимим не вбачається (т.2 д.р. а.с.71-74).

Крім того, згідно висновку експерта №3072 за результатами проведення судово-психологічного дослідження від 31.0.20223 за наслідками оцінки експертом індивідуально-психологічних особливостей процесу відтворення свідком ОСОБА_13 обставин подій у ході слідчого експерименту від 13.10.2022; психологічних характеристик комунікативної діяльності свідка ОСОБА_13 , наявності ознак впливу на свідка ОСОБА_13 , означених вище висновків суду не спростовує (т.2 а.с. 151-165). Експерт проводив дослідження виключно відеозапису слідчого експерименту. Висновок експерта містить елементи оцінки змісту показів свідка, що є повноваженнями суду. Висновки суду базуються на особистому сприйнятті показів свідка в залі суду під впливом прямого, перехресного допиту та допиту власне судом. Крім того, висновки суду щодо достовірності показів ОСОБА_13 є наслідком аналізу усіх доказів у сукупності.

Вимоги апелянтів про те, що судом невірно вирішено питання про цивільні позови потерпілих про відшкодування моральної шкоди до обвинуваченого слід залишити поза увагою з огляду на наступне.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно сталої практики Верховного Суду розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи позови потерпілих про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції, з врахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, моральних та душевних страждань потерпілих, які втратили близьку їм людину (чоловіка та батька відповідно), визначив такий у розмірі 800 000 грн. кожному.

Судом вірно враховано дії ОСОБА_10 , який вбив ОСОБА_12 , спричинивши цим самим не відновлювальні, особливо глибокі та болісні страждання дружині загиблого - ОСОБА_11 та його синові ОСОБА_6 .

Апеляційний суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 800000 грн. відповідає засадам розумності та виваженості, а отже є справедливим для відновлення морального стану потерпілих.

Слід залишити і посилання в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутній факт спільного проживання ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , оскільки вказане спростовується поясненнями як самої ОСОБА_11 , яка не заперечувала той факт, що шлюб між ними було розірвано, однак вони проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, так і не заперечувався і самим обвинуваченим ОСОБА_10 та його дружиною та матір`ю.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 16500 гривень витрат на правову допомогу та на користь ОСОБА_11 15000 гривень витрат на правову допомогу, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження рахунками (т.2 а.к.п.71, 75, 79, 84, 89).

З огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Твердження апеляційної скарги про визнання неналежним та недопустимим доказом довідки КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня», оскільки така видана з порушеннями, не заслуговують на увагу, оскільки будь - яких доказів про те, що працівниками лікарні порушено порядок проведення огляду, суду не надано.

Сама ж незгода сторони захисту з оцінкою наданих суду доказів не може свідчити про те, що їх було досліджено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, у процесі перевірки матеріалів кримінального провадження, колегія суддів не встановила матеріальних чи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильності кваліфікації його дій. Відповідно і підстав для зміни чи скасування вироку суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2023 року відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3