Справа № 953/9465/23
н/п 1-кс/953/8370/23

"30" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Заявник вважає ооскаржувану постанову незаконною і необґрунтованою, винесеною формально, без вжиття необхідних заходів та вчинення слідчих дій.
Змістом оскаржуваної постанови підставою для зупинення досудового розслідування стало те, що підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук. Таким чином, постанова від 14.07.2023 про зупинення досудового розслідування містить в собі відомості, які суперечать відомостям, викладеним в постанові від 19.04.2023 про оголошення розшуку.
Перед оголошенням у розшук органом досудового розслідування не вжито жодних слідчих дій для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 .
Повістки ОСОБА_4 про виклик не отримував а ні від слідчого, а ні від представників КП «Жилкомсервіс». Про те, що відносно нього є кримінальне провадження та 18.04.2023 ОСОБА_4 надано процесуальний статус підозрюваного, ОСОБА_4 не знав. Після того, як у ОСОБА_4 під час проведення обшуку було вилучено мобільний телефон, останній довгий час знаходився без зв`язку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою ОСОБА_4 постійно мешкав, що підтверджується письмовими опитуваннями адвокатом ОСОБА_3 двох осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що вони мешкають у будинку АДРЕСА_2 , та в період з квітня 2023 року по теперішній час бачили свого сусіда ОСОБА_4 . Про існування статусу підозрюваного ОСОБА_4 стало відомо лише від свого захисника адвоката ОСОБА_3 на початку жовтня 2023 року. В подальшому ОСОБА_4 добровільно з`явився до слідчого для проведення слідчих дій, а також до слідчого судді для обрання запобіжного заходу.
Зазначає, що згідно матеріалів досудового розслідування, 11.04.2023 слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 надане доручення оперативним співробітникам УМП ГУ НП в Харківській області на проведення оперативно-розшукових дій з встановлення місяця фактичного перебування ОСОБА_4 . На виконання цього доручення від старшого оперуповноваженого УМП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 надійшов рапорт від 12.04.2023 про те, що були направлені заходи на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , однак позитивного результату отримано не було.
Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_4 жодного разу не був викликаний слідчим і прокурором у порядку ч. 1 ст. 135 КПК шляхом направлення йому повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, зміст якої відповідав би вимогам ст. 137 КПК. Не дивлячись на наявність в матеріалах кримінального провадження корінців повістки про виклик від 05.04.2023, що підозрюваний начебто викликався повістками, доказів відмови ОСОБА_4 від підпису та вручення повістки про виклик ОСОБА_4 матеріали кримінального провадження не містять. Окрім цього, корінці повістки про виклик не містять процесуального статусу (свідок підозрюваний, потерпілий тощо) особи, передбаченого діючим КПК України, яка викликається слідчим на допит, що порушує право особи на здійснення захисту.
Передавши повідомлення про підозру КП «Жилкомсервіс» 18.04.2021, слідчий, не дочекавшись його вручення, наступного дня 19.04.2023 оголосив у розшук ОСОБА_4 . Корінці обох повісток про виклик від 05.04.2023, які передували повідомленню про підозру від 18.04.2023, ОСОБА_4 не вручено. Окрім того, фактичне мешкання ОСОБА_4 або його перебування за вказаною адресою не встановлювалося. Окрім рапорту, матеріали досудового розслідування не містять інших доказів, які б засвідчували факт відсутності ОСОБА_4 за місцем свого останнього мешкання та місцем своєї останньої реєстрації. Не встановлено та не допитано осіб, які мешкають за вказаними адресами, як сусіди та не проведено інших заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 .
Докази того, що КП «Жилкомсервіс» на виконання вимог ч.2 ст.135 КПК України повістки від 24.04.2023, 25.04.2023 та 26.04.2023 були передані самому ОСОБА_4 , відсутні.
При цьому частина 8 ст. 135 КПК вимагає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом, а повістку про виклик до СУ ГУ НП в Харківській області від 24.04.2023, 25.04.2023 та 26.04.2023, КП «Жилкомсервіс», не передавало ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 також не викликався і шляхом вручення повістки для передання дорослому члену його сім`ї чи іншій особі, яка з ним проживає, або ж за місцем його роботи. Органом досудового розслідування на надані докази того, що ним був установлений факт тимчасової відсутності ОСОБА_4 за місцем його мешкання, а повістки про виклик до слідчого як за місцем попередньої реєстрації так і за місцем мешкання були повернуті поштою. В рапорті оперуповноваженого щодо встановлення фактичного місця перебування ОСОБА_4 вказано, що було здійснено заходи на встановлення місцеперебування ОСОБА_4 , проте жодних доказів з яких джерел була отримана ця інформація не вказано. Отже належні докази здійснення викликів ОСОБА_4 до слідчого чи прокурора відсутні.
Таким чином, сторона захисту вважає, що були відсутні підстави для оголошення 19.04.2023 ОСОБА_4 у розшук за відсутності доказів виконання дій з виклику, відсутності відомостей про те, що місцезнаходження підозрюваного невідоме, що зумовило винесення оскаржуваної постанови від 14.07.2023 про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України. Постанова про зупинення досудового розслідування містить суперечливі дані щодо його мотивів оголошення у розшук.
Окрім того, у постанові про оголошення розшуку підозрюваного вказано, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у той час як повідомлення про підозру передано для вручення 18.04.2023 КП «Жилкомсервіс».
В матеріалах кримінального провадження до зупинення досудового розслідування відсутні відомості щодо проведення слідчим, прокурором слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема, допитів родичів, сусідів, знайомих, направлення запитів до різних установ (місця роботи, навчання, лікарень, моргів, військкоматів, паспортної служби, прикордонної служби, підприємств, організацій) тощо, направлення підозрюваному повісток про виклик до слідчого, прокурора шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, не виносились постанови щодо приводу підозрюваного.
Доводи сторони захисту щодо не ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від досудового розслідування, кримінальної відповідальності, перебування за місцем свого постійного проживання матеріалами кримінального провадження не спростовані.
Також вважав, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України щодо змісту процесуального рішення, її мотивувальна частина не містить обґрунтування і посилань на положення ст.ст. 280, 281 КПК України.
Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, доводи викладені в скарзі підтримує, та просить її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, в задоволені скарги просить відмовити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, в задоволенні скарги просить відмовити, зазначивши наступне.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження, інші докази, приходить до такого висновку.
В рамках даного кримінального провадження до слідчого викликався ОСОБА_4 .
Так, в матеріалах кримінального провадження містяться два корінця повісток про виклик ОСОБА_4 від 05.04.2023.
11.04.2023 слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 надане доручення оперативним співробітникам УМП ГУ НП в Харківській області на проведення оперативно-розшукових дій з встановлення місяця фактичного перебування ОСОБА_4 .
Згідно рапорту старшого оперуповноваженого УМП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 від 12.04.2023, на виконання доручення, були направлені заходи на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , однак позитивного результату отримано не було.
В обґрунтування належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 слідчий зазначив, що воно направлено 18.04.2023 до КП «Жилкомсервіс», яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пермська, 12/14.
Разом з цим, матеріали кримінального провадження не містять доказів, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_4 .
Підставою оголошення у розшук ОСОБА_4 слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, а копію повідомлення про підозру було вручено до житлово-експлуатаційної організації за місцем мешкання та реєстрації.
Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження містяться два корінця повісток про виклик ОСОБА_4 від 05.04.2023.
Таким чином, з відомостей, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що на час надання доручення оперативним співробітникам УМП ГУ НП в Харківській області на проведення оперативно-розшукових дій з встановлення місяця фактичного перебування ОСОБА_4 (11.04.2023) та оголошення у розшук ОСОБА_4 (19.04.2023), місце знаходження останнього було відоме слідчому.
Отже підставою для зупинення досудового розслідування 14.07.2023 стало винесення слідчим постанови від 19.04.2023 про оголошення ОСОБА_4 у розшук.
Зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України допускається лише після повідомлення особі про підозру та за умови оголошення цієї особи вже після набуття статусу підозрюваного у розшук.
Водночас, для оголошення особи у розшук за ст. 281 КПК України повинна існувати сукупність таких обставин як: набуття особою статусу підозрюваного, відсутність інформації щодо місцезнаходження підозрюваного чи перебування його за межами України, здійснення належного повідомлення підозрюваного про необхідність явки до прокурора чи слідчого, декілька (дві або більше) неявок підозрюваного без поважних причин на такі виклики.
Відповідно до ч. 1. ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) оголошено в розшук підозрюваного; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Згідно із ч. 2. ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Згідно із ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Відповідно до ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.
Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.
Виклик слідчим, прокурором є однім із заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України). Главою 11 КПК визначаються підстави і порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Згідно з ч. 2 ст. 135 КПК у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Відповідно до ч. 6 ст. 135 КПК повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.
Згідно з ч. 8 ст. 135 КПК особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Згідно з ч. 2 ст. 136 КПК України якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.
У повістці про виклик згідно з правилами п.п. 6 - 9 ч. 1 ст. 137 КПК України зазначається 6) час, день, місяць, рік і місце прибуття викликаної особи; 7) процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа;8) наслідки неприбуття особи за викликом із зазначенням тексту відповідних положень закону, в тому числі можливість застосування приводу, та здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження; 9) передбачені цим Кодексом поважні причини, через які особа може не з`явитися на виклик, та нагадування про обов`язок заздалегідь повідомити про неможливість з`явлення.
Поважними причинами неприбуття особи на виклик (у відповідності до ст. 138 КПК України є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
Статтею 139 КПК передбачені наслідки неприбуття на виклик. Якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.
У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.
За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом.
Ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Разом з цим, як свідчать матеріали справи, підозрюваний ОСОБА_4 жодного разу не був викликаний слідчим і прокурором у порядку ч. 1 ст. 135 КПК шляхом направлення йому повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, зміст якої відповідав би вимогам ст. 137 КПК.
При цьому, передавши повідомлення про підозру КП «Жилкомсервіс», 18.04.2023 слідчий, не дочекавшись його вручення, наступного дня 19.04.2023 оголосив у розшук ОСОБА_4 .
Згідно з ч. 2 ст. 135 КПК у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
При цьому частина 8 ст. 135 КПК вимагає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що КП «Жилкомсервіс» на виконання вимог ч.2 ст.135 КПК України ОСОБА_4 були передані повістки від 24.04.2023, 25.04.2023 та 26.04.2023.
При цьому частина 8 ст. 135 КПК вимагає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом, а повістку про виклик до СУ ГУ НП в Харківській області від 24.04.2023, 25.04.2023 та 26.04.2023, КП «Жилкомсервіс», не передавало ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 також не викликався і шляхом вручення повістки для передання дорослому члену його сім`ї чи іншій особі, яка з ним проживає, або ж за місцем його роботи. Органом досудового розслідування на надані докази того, що ним був установлений факт тимчасової відсутності ОСОБА_4 за місцем його мешкання, а повістки про виклик до слідчого як за місцем попередньої реєстрації так і за місцем мешкання були повернуті поштою. В рапорті оперуповноваженого щодо встановлення фактичного місця перебування ОСОБА_4 вказано, що було здійснено заходи на встановлення місцеперебування ОСОБА_4 , проте жодних доказів з яких джерел була отримана ця інформація не вказано. Отже належні докази здійснення викликів ОСОБА_4 до слідчого чи прокурора відсутні.
Разом із цим, як було вказано ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України передбачають, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи, а на належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Внаслідок не здійснення виклику ОСОБА_4 органом досудового розслідування не установлено поважних причинами неприбуття особи на виклик у відповідності до ст. 138 КПК України, що у свою чергу призвело до неповідомлення його про наслідки неприбуття на виклик, передбачені ст. 139 КПК України - такі як грошове стягнення і привід.
Водночас, підставою для оголошення підозрюваного у розшук є те, що місцезнаходження підозрюваного невідоме або він перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого (ч. 1 ст. 281 КПК України). Лише ці підстави мають наслідком оголошення у розшук, що в свою чергу зумовлює зупинення досудового розслідування (п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК).
З наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні були підстави для оголошення 19.04.2023 ОСОБА_4 у розшук за відсутності доказів виконання дій з виклику, відсутності відомостей про те, що місцезнаходження підозрюваного невідоме, що зумовило винесення оскаржуваної постанови від 14.07.2023 про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України. З означених підстав постанова про зупинення досудового розслідування містить суперечливі дані щодо його мотивів оголошення у розшук.
Слідчим суддею встановлено, що в матеріалах кримінального провадження до зупинення досудового розслідування відсутні відомості щодо проведення слідчим, прокурором слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема, допитів родичів, сусідів, знайомих, направлення запитів до різних установ (місця роботи, навчання, лікарень, моргів, військкоматів, паспортної служби, прикордонної служби, підприємств, організацій) тощо, направлення підозрюваному повісток про виклик до слідчого, прокурора шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, не виносились постанови щодо приводу підозрюваного.
Доводи сторони захисту щодо не ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від досудового розслідування, кримінальної відповідальності, перебування за місцем свого постійного проживання, слідчим, а також матеріалами кримінального провадження не спростовані.
Відповідно до ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора, а вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак прокурором при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані, оскільки у ній відсутнє обґрунтування того, що виконані всі дії для здійснення розшуку підозрюваного (п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК).
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Проаналізувавши матеріли, долучені до скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про зупинення досудового слідства від 14.07.2023 винесена без належних викликів підозрюваного, без доказів його ухилення від явки до органу досудового розслідування, без належних мотивів оголошення його у розшук, що свідчить про формальний характер цієї постанови.
Водночас, виконання вимог ст. 290 КПК України є наслідком завершення досудового розслідування, що здійснюється вже перед складанням і направленням обвинувального акта (клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру) до суду.
Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 не отримував копії оскаржуваної постанови, а дізнався про її існування після ознайомлення 20.10.2023 стороною захисту в особі захисника адвоката ОСОБА_3 , з матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, строк на оскарження процесуального рішення органу обвинувачення не пов`язаний процесуальним законом з днем і часом ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а пов`язаний саме з моментом прийняття оскаржуваного рішення, а якщо воно оформлене постановою - з днем отримання її копії.
Ухвалою слідчого судді від 05.10.2023 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строків досудового розслідування з покладенням обов`язків.
Так в письмових поясненнях, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 порушує покладені на нього ухвалою від 05.10.2023р. слідчого судді обов`язки.
Однак предметом розгляду данної скарги є постанова слідчого від 14.07.2023р. про зупинення досудового розслідування, а тому матеріали кримінального провадження не містять доказів, на підтвердження обставин, викладених слідчим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1