КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року,

за участю особи, яка подала

скаргу - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 11 жовтня 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_7 відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , щодо бездіяльності службових осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 11.10.2023 року. Ухвалити нове судове рішення - зобов`язати службову особу Подільської окружної прокуратури м. Києва, внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 від 28 липня 2023 року до ЄРДР для початку досудового розслідування.

До поданої апеляційної скарги додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року, яка мотивована тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді надійшла в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 12.10.2023 року, що підтверджується фототаблицею, доданою до заяви, а тому, враховуючи те, що апеляційна скарга зареєстрована в апеляційному суді 17.10.2023, адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року.

Обґрунтовуючи вимоги самої апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є очевидно незаконною та такою, що підлягає скасуванню через її невідповідність вимогам ст. 370 КПК України.

Зокрема, звертаючи увагу на порушення слідчим суддею вимог ст.ст. 25, 214 КПК України, апелянт зазначає про те, що головною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є подача (отримання) заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

На стадії розгляду скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя не має законних повноважень перевіряти відомості про кримінальне правопорушення на відповідність диспозиції конкретної статті Особливої частини КК України, оскільки, як вважає захисник, є очевидним, що, за змістом ст. 214 КПК України, обставини вчинення кримінального правопорушення повинні перевірятися шляхом проведення досудового розслідування лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім цього, посилаючись на ухвалу Київського апеляційного суду від 06.12.2021 у справі № 761/534/21, в якій зверталась увага на те, що положення ст. 214 КПК України не передбачають оцінки викладених у заяві про вчинене кримінальне правопорушення обставин на етапі внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та оцінки обґрунтованості цієї заяви тощо, а також на те, що заява про вчинене кримінальне правопорушення була адресована особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, містила викладення обставин, які вказують на вчинення кримінального правопорушення та посилання на правову кваліфікацію цього правопорушення, адвокат ОСОБА_5 вважає, що слідчий суддя був зобов`язаний застосувати зазначену вище норму процесуального права та ухвалити рішення про зобов`язання службової особи правоохоронного органу внести відомості до ЄРДР, натомість слідчий суддя вирішила діяти у свавільний спосіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення адвоката ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на оскарження та просив їх задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

По-перше, приймаючи до уваги обставини наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження та поясненнях адвоката ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року необхідно поновити, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, що стосується самої апеляційної скарги, то вона не може бути задоволена, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до положень, закріплених у ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні прямо передбачена можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного встановлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до вимог п. 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять у собі достатні фактичні дані про обставини, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена законом України про кримінальну відповідальність. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть визнаватися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Такий висновок узгоджується з положеннями, закріпленими у ст. 2 КПК України, в якій зазначається про те, що завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а й забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, приймаючи до уваги те, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 28 липня 2023 року, з якою адвокат ОСОБА_5 звернувся до Подільської окружної прокуратури м. Києва, йшлося зокрема про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, вчинені під час здійснення правосуддя суддею Подільського районного сулу м. Києва ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Незважаючи на те, що норми кримінального процесуального закону не містять будь-якого особливого порядку щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР щодо суддів, це не означає, що всі заяви про вчинення суддями кримінального правопорушення саме під час здійснення правосуддя підлягають внесенню до ЄРДР, оскільки судді, як це передбачено ч. 1 ст. 129 Конституції, при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 126 Конституції України, яка визначає гарантії незалежності і недоторканості суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на час обіймання ними посади судді.

На забезпеченні відповідних гарантій незалежності суддів, з урахуванням міжнародних стандартів, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в низці інших міжнародних документів, у тому числі «Основні принципи незалежності судових органів», які були ухвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 р. та 40/146 від 13 грудня 1985 р., неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Зокрема, у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, Конституційний Суд України констатував, що «недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом».

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 10 своєї постанови № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі № 21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».

З урахуванням вищенаведеного, намагання вплинути на суддю або притягнути його до кримінальної відповідальності за прийняття незаконного, на думку адвоката, судового рішення, зокрема ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_6 , шляхом подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення під час розгляду конкретної судової справи, зокрема розгляду кримінальної справи № 758/17215/21, може свідчити як про протиправне втручання у здійснення правосуддя, так і про посягання на процесуальну незалежність судді, що прямо заборонено, відповідно до вимог ст.ст. 126 та 129 Конституції України.

Не вдаючись у правову оцінку змісту заяви адвоката ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 28 липня 2023 року, колегія суддів звертає увагу на те, що її зміст побудований на власній суб`єктивній оцінці дій судді та прийнятого нею рішення під час здійснення правосуддя у конкретній судовій справі та полягає в наступному, дослівно: «…суддя ОСОБА_10 діяла у поза процесуальний (незаконний) спосіб, сфальшувала офіційний документ --- виготовила, підписала та приєднала до справи судове рішення -- ухвалу від 05.09.22 (Т.2, а.с.172), яке не ухвалювалось за правилами КПК України.

За обставин, що викладені вище, вбачається, що в діях судді містяться ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 КК України «Службове підроблення» та ст. 364 КК України «Зловживання службовим становищем» і вона має бути притягнута до кримінальної відповідальності».

Тобто, вважаючи рішення судді, прийняте під час розгляду конкретної справи, про застосування приводу до обвинуваченого ОСОБА_6 , очевидно незаконним та неправосудним, оскільки воно ухвалювалось без дотримання вимог КПК України, адвокат ОСОБА_5 констатує наявність в діях судді ОСОБА_9 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366 КК України

Між тим, як зазначалось вище, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , щодо бездіяльності службових осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей щодо кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_7 дійшла обґрунтованого висновку про те, що заява адвоката ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення не містить підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, через те, що в ній не наведено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони зводяться лише до незгоди з діями судді під час розгляду справи та порядком ухвалення рішенням про привід обвинуваченого у цій справі.

У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є очевидно незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки, як вважає апелянт, її було постановлено: без об`єктивного з`ясування обставин; без належних і достатніх мотивів ухваленого судового рішення та повним ігноруванням доводів скарги (свавільне судове рішення); з істотним порушенням норм процесуального права, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення вимог апеляційної скарги.

З огляду на вищенаведене, за наслідками розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 , колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 28 липня 2023 року, - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Поновити адвокату ОСОБА_5 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 щодо бездіяльності службових осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , щодо бездіяльності службових осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей щодо кримінального правопорушення до ЄРДР, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 758/8820/23

Номер провадження : 11-сс/824/6688/2023

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1