справа № 462/3328/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003280 від 13.09.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 13.09.2018 року приблизно о 14.40 год., маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_6 , тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, з невстановлених на даний час досудовим слідством мотивів, під`їхав на автомобілі марки «Ford Mondeo Kombi 05-07» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_3 , де знаходився у подвір`ї вищевказаного будинку ОСОБА_6 . В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, різко наблизився до ОСОБА_6 на відстань декількох метрів та, маючи із собою заздалегідь заготовлену для вчинення умисного вбивства невстановленого слідством зразка вогнепальну зброю калібру 7,65 мм, з метою вчинення умисного вбивства, здійснив з даної вогнепальної зброї три постріли в ділянку життєво важливих органів ОСОБА_6 , чим спричинив останньому наступні тілесні ушкодження : одне наскрізне поранення м`яких тканин шиї, одне наскрізне поранення м`яких тканин лівого стегна з контузією малогомілкового нерву, одне сліпе поранення м`яких тканин в ділянці грудної клітки, живота і тазу з крайовим переломом крила тазової кістки справа, які відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Після чого, коли ОСОБА_6 , отримавши три вогнепальні поранення, впав на землю, ОСОБА_4 втік з місця вчинення злочину на автомобілі марки «Ford Mondeo Kombi 05-07» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак не довів свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення життя людини до кінця з незалежних від його волі причин, оскільки ОСОБА_6 було негайно госпіталізовано бригадою швидкої медичної допомоги у лікувальний заклад, де йому надано невідкладну медичну допомогу та врятовано життя.

Окрім цього, ОСОБА_4 13.09.2018 року приблизно о 19.00 год., перебуваючи на території подвір`я будинку дачного садового товариства «Лісова Поляна 2», якою користується ОСОБА_7 , в селі Велика Калинка Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виражаючись нецензурними словами, із застосуванням вогнепальної зброї, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_8 , чим міг створити реальну загрозу життю та здоров`ю потерпілого.

Так, 13.09.2018 року, близько 16.30 год. на подвір`ї будинку, що знаходиться в дачному садовому товаристві « АДРЕСА_4 , якою користується ОСОБА_8 , прийшов ОСОБА_4 з метою спільного розпивання із ОСОБА_8 алкогольних напоїв. Приблизно о 19.00 год. між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 під час спільного розпивання алкогольних напоїв виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту ОСОБА_4 , нехтуючи елементарними правилами моральності тa добропристойності, демонструючи явну неповагу до суспільства, дістав з кишені штанів невстановленого слідством зразка вогнепальну зброю калібру 7,65 мм. та, виражаючись нецензурними словами, з метою залякування та приниження ОСОБА_8 , направив в сторону останнього дуло вказаної вогнепальної зброї. Після цього, продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_4 , демонструючи особливу зухвалість, зневагу та знущання над ОСОБА_8 , продовжуючи виражатись нецензурною лайкою, приставив до чола потерпілого дуло невстановленого зразка вогнепальної зброї та наніс останньому декілька ударів рукою в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження: садна на обличчі зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Незважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_7 реально сприймав погрози та переконував ОСОБА_4 припинити хуліганській дії, останній не реагував та демонструючи повну зневагу до потерпілого, продовжуючи висловлювати словесні погрози, з метою приниження гідності потерпілого змусив останнього встати на коліна. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на порушення громадського порядку, демонструючи зверхність, вседозволеність та явну неповагу до суспільних норм поведінки, коли потерпілий стояв на колінах, відвів дуло невстановленого слідством зразка вогнепальної зброї ліворуч від голови потерпілого ОСОБА_7 та здійснив два постріли, влучивши у бляшаний паркан. В подальшому, ОСОБА_7 , боячись за своє життя і здоров`я, та з метою припинення хуліганських дій, схопив за руку ОСОБА_4 , відштовхнув його, внаслідок чого останній впав на землю, а потерпілий почав бігти через трав`янисту місцевість, кущі дачної ділянки, чим пошкодив собі обидві руки, в ході чого ОСОБА_4 вслід за ним здійснив ще два постріли з невстановленого слідством зразка вогнепальної зброї, однак не влучив, а потерпілий втік.

Окрім цього, ОСОБА_4 13.09.2018 року приблизно о 19.20 год. після вчинення хуліганських дій із застосуванням вогнепальної зброї стосовно потерпілого ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 , боячись за своє життя, втік від ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я будинку дачного садового товариства «Лісова Поляна 2», яким користується ОСОБА_7 , в селі Велика Калинка Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, побачив автомобіль марки « ВАЗ 2108, д.н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою втечі з місця вчинення злочину, підійшов до автомобіля марки « ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_2 і, скориставшись тим, що дверцята автомобіля були не зачинені, шляхом вільного доступу, а в замку запалювання були ключі від автомобіля, проник в салон вищевказаного автомобіля та, завівши мотор автомобіля, незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_2 та проїхавши близько 1 км., на дорозі в напрямку дачного садового товариства «Лісок» села Велика Калинка, Городоцького району Львівської області, залишив вищевказаний автомобіль і з місця вчинення злочину втік. Цього ж дня потерпілий ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 знайшли викрадений автомобіль « ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_2 , вартістю 28 000 грн., який був повернутий потерпілому ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як закінчений замах на умисне вбивство, тобто замах на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, при цьому умисел не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, а також як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 , ч. 1 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, а саме зазначив, що визнає, що вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_7 , однак не визнає ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України. Пояснив, що в той день, коли відбувалися події, він поїхав на дачу, по дорозі заїхав до сусіда ОСОБА_7 , оскільки той виготовляв для його знайомого ковані вироби для перил і трохи затягував з роботою. Вони поговорили, ОСОБА_7 сказав, що все зробить та запропонував йому випити пива, на що він погодився. Під час розпивання спиртних напоїв, вони почали сваритися. ОСОБА_7 якось неповажного до нього поставився, потім штовхнув його, він штовхнув ОСОБА_7 у відповідь. Перед тим вони ще боролись на руках і ОСОБА_7 нехотячи вдарив його по руці. Потім знов ОСОБА_7 намагався шарпатись з ним, однак він розумів, що той більший від нього і міцніший, тому пішов додому і взяв пістолет, щоб трохи налякати ОСОБА_7 , бо йому була образлива поведінка останнього. Він навів на ОСОБА_7 пістолет, говорив йому що так не робиться, тоді вистрілив кілька раз в сторону біля його плеча зправа. Останній відштовхнув його та ще раз вдарив, ображав його нецензурними словами і побіг через кущі, розкинувши речі, які лежали на столі, а саме ключі, телефони. Він зібрав зі столу все, що там було, свої речі та його речі, поклав у пакет, оскільки розумів, що хата відкрита, щоб нічого не пропало, та й пішов до себе додому. Він мав з другом на другий день їхати на роботу, тому попросив свою дівчину передати ОСОБА_7 його речі. При тому, як вона передавала ОСОБА_7 речі, він присутній не був, здається, це було в той самий день. Також зазначив, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_7 , під час тих подій знаходився на подвір`ї, на даному автомобілі він із ОСОБА_7 їздили в той день за пивом. Також додав, що цього дня він їздив на вул. Петлюри, оскільки мав завезти матеріали. Їздив до обіду на автомобілі «Форд Мондео», який вилучили. ОСОБА_6 знав, бо жили на одній вулиці, ОСОБА_10 бачив лише один раз у спільній компанії. Більше року він перебував на заробітка у Росії, він не знав, що перебуває у розшуку.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у обвинувальному акті, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 289 КК України за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а саме:

- даними в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що обвинуваченого знає по дачному кооперативу «Лісова Поляна 2», що у с. Велика Калинка, перебували в хороших відносинах. В день події, перебуваючи на території свого дачного кооперативу, він з обвинуваченим пив пиво, вирішили поборотися на руках. Через те, що він переміг обвинуваченого декілька разів, у них виник словесний конфлікт. ОСОБА_4 дістав з кишені штанів предмет схожий на пістолет, заставив його встати на коліна, дуло пістолета пристави йому до голови, після чого, відвівши руку в сторону, вистрілив два рази. Потім він стояв на колінах, просив його одуматись, казав, що в нього є діти. В якийсь момент обвинувачений заспокоївся, тоді він схопив його руку, пробував її відштовхнути та побіг. Біжучи, впав у кущі, відлежався там, однак за ним вслід ОСОБА_4 вистрілив ще раз чи два. Повернувшись на територію свого дачного кооперативу, обвинуваченого вже не було. В той час він користувався транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», який у момент події знаходився на подвір`ї його дачного кооперативу, коли він повернувся автомобіля не було. Автомобіль він пізніше знайшов за селом, ключі запалювання були в замку, автомобіль їхав, але щось вже там калатало, тому машину на подвір`я прийшлось тягнути. Коли тягнув машину, по дорозі зустрів ОСОБА_4 , він повернув йому телефони, реагував на нього досить агресивно, до нього підійшла його дівчина ОСОБА_11 , заспокоїла його та попросила сісти у машину і вони поїхали. Де лежав телефон, він точно не пригадує, здається, на столі чи у майстерні. Не може стверджувати, що саме ОСОБА_4 відігнав його машину, оскільки він лежав в кущах малини;

- даними в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що обвинуваченого він знає візуально, вони живуть в одному районі, не спілкуються. Детально події, які відбувалися 13.09.2018 року, він не пам`ятає, оскільки пройшло чимало часу, пам`ятає лише сам факт, що у нього стріляли. Пригадує, що перебував по вулиці, яка паралельна вул. Любінській у м. Львові, біля дев`ятиповерхового будинку, сидів там з компанією, випивали. Як почалась стрілянина, він не знає. Пам`ятає, як його поранили, стріляли впритул з пістолета, він лежав на землі, йому надавали допомогу. Пізніше приїхала швидка допомога, його забрали у лікарню. Пам`ятає, як лежав у палаті, побачив на собі три поранення, однак скільки було пострілів не знає. Особу, яка в нього стріляла він бачив, однак описати дану особу не може, зазначає, що це був не ОСОБА_4 . У слідчого він заяву про кримінальне правопорушення не писав, потерпілим себе не вважає. Будь які слідчі дії з ним не проводились. Коли слідчий приходив у палату він відмовився від дачі показань, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Оперативному працівнику він не повідомляв, хто у нього стріляв.

- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він був оперуповноваженим під час розслідування даного кримінального провадження, йому повідомили, що відбулася стрілянина, пораненого після подій доставили до медичного закладу. На виконання доручення слідчого, він поїхав до лікарні для того, щоб поспілкуватись із потерпілим, відтворити події, які відбулися, та відібрати у нього заяву про вчинення кримінального правопорушення. Отримав дозвіл лікаря на спілкування із ОСОБА_6 , оскільки останній лежав у палаті після хірургічного втручання. У палаті був присутній лише він та ОСОБА_6 . Відібрати заяву у ОСОБА_6 йому не вдалося, оскільки, ймовірно, потерпілий і сам був дотичний до «кримінального світу», тому категорично відмовився від написання заяви. В ході неформального спілкування про обставини справи ОСОБА_6 повідомив, що в нього вистрілила особа на прізвисько « ОСОБА_13 », назвав прізвище та ім`я такого, а саме ОСОБА_14 , причин виникнення суперечки не зазначав. Ця неформальна розмова не була оформлена як протокол допиту, оскільки ОСОБА_6 відмовився від дачі пояснень. Саме обставини, які стали відомі в ході проведення неформальної бесіди, були підставою для подальшого проведення обшуку в обвинуваченого. В ході досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив стрілянину у дачному кооперативі у с. Калинка;

- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що потерпілого ОСОБА_6 він знає. У цей день вони з ОСОБА_6 та іншими сиділи на столиках у нього в дворі будинку, що по вул. Петлюри у м. Львові, випивали. До ОСОБА_6 підбіг якийсь мужчина з бородою, про що вони з ним розмовляли він не звернув уваги, оскільки розмовляв із сусідкою, як раптом почалася стрільба. Мужчина з бородою кудись пропав, він почав надавати першу медичну допомогу ОСОБА_6 . ОСОБА_6 втрачав свідомість, казав, що йому боляче, однак він не пригадує, щоб останній повідомляв йому, хто у нього стріляв. Зазначив, що він був випивший і у нього поганий зір, проте він стверджує, що обвинувачений ОСОБА_4 не вчиняв стрілянину, оскільки останнього він також знає, вони познайомились з ним на рибалці десь у 2007-2008 році, тому впізнав би його. На досудовому слідстві він не міг повідомляти про причетність до події ОСОБА_4 , оскільки навіть не знав його прізвища, особа яка стріляла йому не відома.

- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що обвинувачений є її цивільним чоловіком, перед подією вони зустрічалися приблизно п`ять років. Потерпілого ОСОБА_7 вона знає, оскільки він є сусідом обвинуваченого, де він проживав у с. Калинка. Вона неодноразово була за даною адресою, однак зброї у ОСОБА_4 не бачила. У день, коли відбувалася дана подія, вона їздила у с. Калинка, обвинуваченого там не бачила, однак бачила ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_4 їй розповів, що вони розпивали алкогольні напої, потерпілий ОСОБА_7 почав розпускати руки, а тому вони побилися. Також додала, що ОСОБА_7 є ковалем, він не виконав замовлення знайомим, а тому ОСОБА_4 в цей день намагався з`ясувати причину, між ними стався конфлікт;

- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що обвинуваченого та потерпілих вона не знає. В день події, приблизно три роки тому, близько о 13.00 год. - 15.00 год. вона йшла додому, біля будинку по вул. С. Петлюри, № 18А у м. Львові, який знаходиться поряд із будинком по вул. С. Петлюри, № 4 у м. Львові. На вулиці того дня було тепло, вона присіла на лавку біля сусідок. За столиком у дворі сиділа компанія. Самої події вона не бачила, оскільки стояла на відстані, чула два хлопки, однак не думала, що це можуть бути постріли, вона обернулась та побачила, що люди почали розбігатись, були сильні крики. Додала, що зі спини бачила темноволосого чоловіка, який відходив від місця події та сідав у машину сірого кольору. Не може стверджувати, що на фотознімку, який їй пред`являли для впізнання, був обвинувачений.

- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що обвинуваченого він не знає. В день події, в обідній час доби, він приїхав з роботи додому на обід, проживає у будинку АДРЕСА_3 . Точно не пригадує, коли саме, чи на вулиці, чи у під`їзді, він почув звуки схожі на постріли, точну кількість назвати не може, проте це був неодноразовий хлопок, однак він не звернув на це увагу. Вже перебуваючи у квартирі, яка знаходиться на п`ятому поверсі, з вікна кухні побачив, що від`їжджає автомобіль світлого кольору, точніше описати не може;

- витягом з інформаційної системи, відповідно до якого 13.09.2018 року о 15.36 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.09.2018 року о 15 год. за адресою Залізничний район, м. Львів, вул. Петлюри, 4 фельдшер ШМД повідомила про вогнепальне поранення. Нарядом поліції встановлено опис особи, котрий здійснив поранення: чоловік років 28-30р., невисокого росту 160-170 см, смуглявий, схожий на цигана, на бороді легка небритість, темний одяг. При собі може мати травматичну зброю. Може пересуватися на автомобілі срібного кольору (можливо марки «Форд») (а. с. 57. т. 2);

- заявою потерпілого ОСОБА_7 28.05.2020 року слідчому СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_18 , у якій він зазначає, що ОСОБА_4 вчинив відносно нього два злочини, а саме угон та хуліганство за допомогою зброї (а. с. 58, т.2);

- заявою потерпілого ОСОБА_6 21.05.2020 року слідчому СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_18 , у якій він зазначає, що з власних міркувань відмовляється від ознайомлення з матеріалами справи, йому роз`яснено положення статей щодо прав та обов`язків потерпілого, він не бажає брати участь в судовому провадженні, від отримання будь-яких документів відмовляється (а. с. 59, т. 2);

- ухвалою про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій відносно ОСОБА_10 , а саме публічного спостереження, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, аудіо та відеоконтроль особи (а. с. 61, т. 2);

- протоколом негласної слідчої дії від 21.02.2019 року відносно ОСОБА_10 , а саме аудіо та відеоконтроль, відповідно до якої ОСОБА_10 повідомляє, що постріли здійснював ОСОБА_19 , кличуть його «ОСОБА_13», їздить, здається, на автомобілі «Форд» сріблястий. Повідомив, що вони, в тому числі потерпілий ОСОБА_20 , сиділи за столиком, випивали та грали карти. Він підійшов, вдарив ОСОБА_20 , він впав на спину, потім ОСОБА_21 витягнув залізяку з -під светра та почав стріляти у ОСОБА_20 . Повідомив, що навіть якщо його схватять, він на нього пальцем не тикне (а. с. 64-72, т.2);

- витягом з ЄРДР від 13.09.2018 року, згідно якого 13.09.2018 року близько 15.00 год. невстановлена особа, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , наблизився до ОСОБА_6 , 1982 року народження та з невстановленого предмета здійснила постріли в його напрямку, спричинивши три вогнепальні поранення, з яких два наскрізних (в шию та стегно) і одне сліпе (в груди), після чого з місця скрилась, а ОСОБА_6 бригадою швидкої медичної допомоги доставлений у 8-му Комунальну міську клінічну лікарню (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 1);

- рапортом від 13.09.2018 року, згідно якого 13.09.2018 року о 15.40 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13.09.2018 року о 15.39 год. за адресою: Залізничний район, м. Львів, вул. С. Петлюри, 4, травмпункт № 2, лікарня повідомила про те, що сьогодні о 14.50 год. трапилось вогнепальне поранення. Невідомі. Потерпілий ОСОБА_6 1982 року народження, прож. АДРЕСА_5 . Вогнепальне поранення грудної клітки та шиї. Госпіталізовано в операційну; рапортом від 13.09.2018 року, згідно якого 13.09.2018 року о 15.36 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13.09.2018 року 15.00 год. за адресою: АДРЕСА_3 . Фельдшер ШМД повідомила про вогнепальне поранення. Нарядом поліції встановлено опис особи, котра здійснила поранення: чоловік, років 28-30, невисокого росту 160-170 см., смуглявий, схожий на цигана, на бороді легка небритість, темний одяг. При собі може мати травматичну зброю. Може пересуватись на автомобілі срібного кольору (можливо марки «Форд»), кузов універсал або «чобіток»; рапортом від 13.09.2018 року, згідно якого 13.09.2018 року о 16.55 год. надійшло повідомлення із служби «102» про те, що 13.09.2018 року о 16.53 год. за адресою: АДРЕСА_3 , заявниця повідомила, що сьогодні стріляв чоловік о 15.00 год, невисокий, чорнявий, в чорному одязі, підійшов поговорити та вистрілив 4 рази, довга машина білого кольору 5273 (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 6-8);

- протоколом огляду місця події від 13.09.2018 року з фототаблицею до нього та відеоносієм, який оглянуто у судовому засіданні, а саме прибудинкової території, яка знаходиться навпроти третього під`їзду будинку АДРЕСА_6 , під час якого вилучено: 3 предмета схожих на гільзи з жовтого металу з маркуванням 7,65, чохол чорного кольору, 7 недопалків сигарет, поліетиленова упаковка з написом SEMKU, картонна упаковка гральних карт, полімерна ємність, скляна пляшка ємністю 0,5 «Поляна квасова», 3 полімерних пластикових стаканчиків (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 9-35);

- протоколом огляду місця події від 13.09.2018 року, об`єктом огляду якого є ординаторська, що у Комунальному некомерційному підприємстві 8-міська клінічна лікарня м. Львова, що за адресою м. Львів, вул. Навроцького, 23, в якій виявлено та вилучено предмет схожий на кулю з металу чорного кольору (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 47-49);

- протоколом огляду місця події від 13.09.2018 року в приміщенні приймального відділення Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні по вул. Навроцького, 23 у м. Львові, під час якого вилучено одяг потерпілого ОСОБА_6 , в якому він був одягнений під час вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме: спортивні штани чорного кольору, олімпійка чорного кольору зі слідами РБК, футболка сірого кольору зі слідами РБК, 2 шкарпетки, труси сірого кольору та пару кросівок чорно-зеленого кольору (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 50-52);

- постановою про визнання речовими доказами від 14.09.2018 року (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 53-54);

- протоколом обшуку від 14.09.2018 року з додатками та відеоносіями, які оглянуто у судовому засіданні, а саме будинку у АДРЕСА_8, в ході проведення якого виявлено та вилучено: картка WOG № НОМЕР_3 ; 3 листка на польської мові (страховка) на автомобіль марки Ford Mondeo; мобільний телефон марки Nokia IMEI № НОМЕР_4 із сім-карткою МТС; мобільний телефон марки Nokia чорного кольору без імею; мобільний телефон марки Nokia IMEI № НОМЕР_5 ; джинсові шорти; сіра футболка; чоловічі кросівки; мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ № НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ № НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ № НОМЕР_9 ; коробка з малокаліберним револьвером в наборі з 9 патронами; ключ, брилок до сигналізації прикріплене до чохла з надписом Ford; металева банка з надписом порох в середині якої є подріблена речовина зеленого кольору; паперовий згорток з подрібленою речовиною зеленого кольору; 20 предметів, схожих на гільзи на одній більшій є маркування 7,65 та круглі металеві кульки; 44 кульки, схожих на кулі до малокаліберного пістолету; 2 циліндрових предмета з фольгою (корки) з нашаруванням кіптяви та обрізану пластикову пляшку з нашаруванням бурої речовини; 10 рослин, схожих на коноплю (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 147-150);

- копіями документів на автомобіль марки «Ford Mondeo» (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 151-153);

- ухвалами слідчого судді від 14.09.2018 року (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 156-160);

- протоколом обшуку від 14.09.2018 року та відеоносієм, який оглянуто у судовому засіданні, а саме території АДРЕСА_9, в ході якого виявлено та вилучено документ з написом «Karta pojazdu PL» на ім`я ОСОБА_14 , куртку синього кольору, гребінець, светер світло-синій, мікрооб`єкти із сидіння водія, змиви з ручки КПП, з керма автомобіля, внутрішньої ручки водія, а також виявлено транспортний засіб марки «Ford Mondeo», сірого кольору, при поверхневому огляді якого виявлено відсутність переднього та заднього номерного знаку (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 161-166);

- протоколом огляду місця події від 14.09.2018 року, а саме земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_10, виявлено, поруч із цеглою у поліетиленовому пакеті синього кольору, номерні знаки Республіки Польщі, серії НОМЕР_10 у кількості дві штуки, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , а також ключ з чеком (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 167-169);

- постановою про визнання речовими доказами від 15.09.2018 року (т. 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 170);

- протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 17.10.2018 року, 25.10.2018 року, (т. 2 матеріалів кримінального провадження a.c. 93-106);

- листом щодо проведення аналізу з`єднань начальнику УОТЗ ГУ НП у Львівській області (т. 2 матеріалів кримінального провадження а.с. 110-114);

- відповіддю із УОТЗ із додатками (диски отримані в ході здійснення тимчасового доступу та аналітична довідка на диску і в роздрукованому вигляді) про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_4 з його місцезнаходженням з прив`язкою до базових станцій оператора стільникового зв`язку, про вхідні та вихідні дзвінки абонента, з яких вбачається перебування ОСОБА_4 13.09.2018 року о 14.42 по АДРЕСА_7 (т. 2 матеріалів кримінального провадження а.с. 115-181);

- висновком експерта № 304/18 від 02.11.2018 року, згідно якого за даними медичних документів, у ОСОБА_6 було три поранення. З них: одне наскрізне поранення м`яких тканин шиї; одне наскрізне поранення м`яких тканин лівого стегна з контузією малогомілкового нерву; одне сліпе поранення м`яких тканин в ділянці грудної клітки, живота і тазу з крайовим переломом крила тазової кістки справа. Всі поранення спричинені вистрілом із якоїсь вогнепальної зброї зарядженої кулями. Вони утворились незадовго до поступлення в лікарню 13 вересня 2018 року та відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (т. 3 матеріалів кримінального провадження а.с. 6-7);

- висновком експерта № 3/1085 від 22.10.2018 року, згідно якого надана на дослідження речовина, пластинкоподібної форми сіро-зеленого кольору, яка міститься в паперовому згортку, який знаходиться в полімерному пакеті Національної поліції (3548888) є одноосновним бездимним порохом, який відноситься до метальних вибухових речовин. Надана на дослідження речовина, пластинкоподібної форми сіро-зеленого кольору яка міститься в металевій банці, яка знаходиться в полімерному пакеті Національної поліції (4382321) є одноосновним бездимним порохом, який відноситься до метальних вибухових речовин. Маса речовини пластинкоподібної форми сіро-зеленого кольору яка міститься в паперовому згортку становить 3,97 грам, маса речовини пластинкоподібної форми сіро-зеленого кольору яка міститься в металевій банці становить 242,30 грам (т. 3 матеріалів кримінального провадження а.с. 47-51);

- висновком експерта № 10/944 від 11.12.2018 року, згідно якого у змивах з поверхонь наданих на дослідження двох кухлів (об`єкти № 1-6) виявлено клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин з ядрами у змивах з верхнього вільного краю одного з кухлів (об`єкт № 5) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки клітин з ядрами у змивах з зовнішніх поверхонь одного з кухлів (об`єкт № 1), з зовнішніх поверхонь (об`єкт № 4) та з ручки іншого кухля (об`єкт № 6) не встановлені. Встановити генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами у змивах з верхнього вільного краю (об`єкт № 2) та ручки одного з кухлів (об`єкт № 3) та з ручки іншого кухля (об`єкт № 6) не вбачається можливим. У змивах з наданої на дослідження виделки (об`єкти № 7, 8) виявлено клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин з ядрами у змивах з робочої частини виделки (об`єкт № 8) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Встановити генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами у змивах з руків`я виделки (об`єкт № 7) не вбачається можливим у зв`язку з недостатньою концентрацією ДНК (т. 3 матеріалів кримінального провадження а.с. 182-189);

- висновком експерта № 19/10-1/510-СЕ/18 від 06.12.2018 року, згідно якого нa наданих на дослідження предметах, схожих на гільзи, умовно позначених «І, ІІ, IV» (об`єкти № 1, 2, 4) виявлено поодинокі клітини з ядрами. На наданому на дослідження предметі, схожому на гільзу, умовно позначеному «III» (об`єкт № 3) виявлено клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу, умовно позначеному «III» (об`єкт № 3), які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі (таблиця 1.1 додаток 1). Генетичні ознаки клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу, умовно позначеному «I» (об`єкт № 1), не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у вказаному об`єкті. Встановити генетичні ознаки клітин, виявлених на предметах, схожих на гільзи, умовно позначених «II, IV» (об`єкти № 2, 4) не представляється за можливе, у зв`язку надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даних об`єктах (т. 3 матеріалів кримінального провадження а.с. 202-215);

- висновком експерта № 19/8-2/213-СЕ/18 від 22.01.2019 року, згідно якого три гільзи, вилучені 13.09.2018 року під час огляду місця події; гільза вилучена 14.09.2018 року під час огляду місця події, та одна куля, надані на експертизу - є частинами боєприпасів нарізної вогнепальної зброї відстріляними гільзами та кулею пістолетних патронів калібру 7,65х17 (7,65 Браунінг). Три гільзи, вилучені 13.09.2018 року, та гільза, вилучена 14.09.2018 року, під час огляду місця події відстріляні з пістолетів калібру 7,65х17 (7,65 Браунінг), встановити конкретну систему (модель) вогнепальної зброї не виявилося можливим. Куля відстріляна, з пістолетів калібру 7,65х17 (7,65 Браунінг) систем Беретта, Вальман, Веблей, Веста, Марс або інших пістолетів з подібною конструкцією ствола. Сліди вогнепальної зброї на трьох гільзах, що вилучені 13.09.2018 року під час огляду місця події; на гільзі, що вилучена 14.09.2018 року під час огляду місця події та на кулі, придатні для ідентифікації зброї з якої вони відстріляні. Дати відповідь на питання «Чи могли бути частинами одного патрону предмет схожий на кулю та три предмети схожі на гільзи, вилучені 13.09.2018 року під час огляду місця події?» не виявилося можливим, внаслідок недостатньої кількості інформації у слідах. Три гільзи, вилучені 13.09.2018 року під час огляду місця події, та гільза, вилучена 14.09.2018 року під час огляду місця події, відстріляні з одного екземпляра вогнепальної зброї. Встановити, чи відстріляні гільзи та куля з одного екземпляра вогнепальної зброї не виявилося можливим (т. 3 матеріалів кримінального провадження а.с. 219-224);

- висновком експерта № CE-19-20/10263-Б від 15.05.2020 року, згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт № 1) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу, умовно позначеному «ІІ» (об`єкт № 3 у копії висновку експерта ДНДЕКЦ МВС № 19/10/-1/510-СЕ/18 від 06.12.2018 року). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 та клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу, умовно позначеному «ІІІ» (об`єкт № 3 у копії висновку експерта ДНДЕКЦ МВС № 19/10/-1/510-СЕ/18 від 06.12.2018 року) складає 1,42 х 10-26. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,03х1025 осіб. Генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками клітин, виявлених на верхньому краю кухля «2» (об`єкт № 5 у копії висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС № 10/944 від 11.12.2018 року). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 та клітин, виявлених на верхньому краю кухля «2» (об`єкт № 5 у копії висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС № 10/944 від 11.12.2018 року) складає 1,42 х 10-26. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,03х1025 осіб (т. 3 матеріалів кримінального провадження а.с. 245-255);

- висновком експерта № 197 від 06.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Може самостійно реалізовувати своє право на захист. Психічний стан ОСОБА_4 дозволяє проводити із ним слідчі і процесуальні дії (т. 3 матеріалів кримінального провадження а.с. 261-263);

- витягом з ЄРДР від 15.09.2018 року, згідно якого 13.09.2018 року близько 19.00 год. невстановлена особа, перебуваючи на подвір`ї будинку дачного кооперативу «Лісова Поляна 2» в с. Керниця Городоцького району Львівської області, вчинила відносно ОСОБА_7 хуліганські дії, погрожуючи предметом схожим на пістолет (т. 4 матеріалів кримінального провадження а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2018 року ОСОБА_7 , в якій просить прийняти міри до візуально знайомої особи на ім`я ОСОБА_21 , яка 13.09.2018 року близько 19.00 год. перебуваючи в дачному будинку кооперативу «Лісова Поляна 2» в с. Керниця Городоцького району Львівської області, вчинила відносно нього хуліганські дії, погрожуючи пістолетом (т. 4 матеріалів кримінального провадження a.c. 7-8);

- протоколом огляду місяця події від 14.09.2018 року та відеоносієм, який оглянуто у судовому засіданні, а саме садової ділянки при господарській будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено гільзу із маркуванням калібру 7,65 мм, вилка металева, два бокала (т. 4 матеріалів кримінального провадження а.с. 9-12);

- протокол проведення слідчого експерименту від 18.09.2018 року та відеоносієм, який оглянуто у судовому засіданні, яким встановлено та відтворено події, які відбувалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 13.09.2018 року із показів ОСОБА_7 (т. 4 матеріалів кримінального провадження a.c. 21-24);

- висновком експерта № 931 від 26.09.2018 року, згідно якого при обстеженні ОСОБА_7 лікарями травмпункту № 2 м. Львова 15.09.2018 року було встановлено діагноз: «Множинні садна обох верхніх кінцівок. Рани правого передпліччя. Садна обличчя зліва.» На момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені: рубці на правій руці, на спині - сліди загоєних ран, плями на шкірі чола, обох верхніх кінцівок, живота, спини - сліди загоєних саден. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 13 вересня 2018 року, як вказує ОСОБА_7 , та відносяться до легкого ступеня тяжкості (т. 4 матеріалів кримінального провадження а.с. 28-29);

- постановою про визнання речовими доказами від 15.09.2018 року (т. 4 матеріалів кримінального провадження а.с. 31);

- витягом з ЄРДР від 15.09.2018 року, згідно якого 13.09.2018 року близько 19.30 год. невстановлена особа перебуваючи в гостях у ОСОБА_7 в дачному кооперативі «Лісова Поляна 2» в с. Керниця Городоцького району Львівської області, незаконно заволоділа автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , темно-сірого кольору, який належить ОСОБА_7 та був припаркований на подвір`ї будинку, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на суму 28 000 гривень (т. 4 матеріалів кримінального провадження а.с. 35);

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 15.09.2018 року ОСОБА_7 , в якій він просить прийняти міри до візуально знайомої особи на ім`я ОСОБА_21 , яка 13.09.2018 року близько 19.30 год. незаконно заволоділа його автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , темно-сірого кольору, 1991 року випуску, що був припаркований на подвір`ї будинку дачного кооперативу «Лісова Поляна 2» в с. Керниця Городоцького району Львівської області, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 28 000 гривень (т. 4 матеріалів кримінального провадження a.c. 41-42);

- протоколом огляду від 14.09.2018 року з фототаблицею до нього, а саме проїжджої частини ґрунтової дороги покрите частково травою в хуторі лісок Городоцького району Львівської області (т. 4 матеріалів кримінального провадження а.с. 43-47);

- постановою про визнання речових доказів від 11.10.2018 року (т. 4 матеріалів кримінального провадження а.с. 133-135);

- протоколом затримання особи від 24.03.2020 року (т. 5 матеріалів кримінального провадження а.с. 35-37);

- постановою про визнання речовими доказами від 29.05.2020 року (т. 5 матеріалів кримінального провадження а.с. 115-116).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Зокрема, оцінюючи покази потерпілих, свідків, надані останніми впродовж судового розгляду, суд враховує, що дані покази прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 13.09.2018 року, пов`язані з обставинами протиправного посягання: часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, особою, яка їх вчинила, мотивами вчинення кримінального правопорушення тощо.

Процесуальні докази, наведені у вироку, прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, не відповідають дійсності, що замаху на вбивство та угону транспортного засобу не було, а лише хулігаство по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів вина обвинуваченого доведена в повному обсязі.

Суд розцінює такі показання, як обрану обвинуваченим лінію захисту, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні і у суду відсутні підстави сумніватися в обсягу, пред`явленого йому обвинувачення.

При цьому суд звертає увагу, що свідок ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначили, що замах на вбивство вчиняла інша особа. Проте, на думку суду, такі покази надані з метою уникнення ОСОБА_4 кримінальної відповідальності за вчинене. Слід зазначити, що хоча ОСОБА_6 відмовився від написання заяви та визнання його потерпілим, проте свідок ОСОБА_12 підтвердив, що ОСОБА_6 вказував саме на ОСОБА_4 . Окрім цього, під час проведення негласної слідчої дії свідок ОСОБА_10 повідомив про події та обставини вчиненого відносно ОСОБА_6 злочину. Сам факт того, що свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав інші покази, ніж при проведенні негласної слідчої дії, не є підставою для того, щоб не брати їх до уваги.

Також суд вважає безпідставними покликання захисника на те, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад хуліганства, оскільки він не порушував громадський порядок.

Зокрема, зі змісту ст. 296 КК України вбачається, що хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Отже, при кваліфікації хуліганства, слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносними, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства (постанова Великої Палати від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к).

При цьому наявність у діях особи ознаки хуліганства законом не пов`язано з його вчиненням лише в громадських місцях. Вважається, що громадський порядок може бути порушений в окремій квартирі чи кімнаті, в безлюдному місці, у будь-який час доби, за відсутності сторонніх осіб, тобто в присутності лише потерпілого.

Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого свідчать про те, що ОСОБА_4 , діючи зухвало, спрямовуючи свою агресивну поведінку на потерпілого, відчуваючи перевагу над потерпілим, безсумнівно свідчили про свідоме бажання ОСОБА_4 саме порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а не вчинити злочин проти особи з особистих мотивів.

Необґрунтованими є також клопотання захисника обвинуваченого про недопустимість доказів, отриманих в результаті негласних слідчих дій, як таких, що проведені з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Зокрема, як вбачається з долучених до матеріалів доказів, негласні слідчі дії з ОСОБА_10 були проведені на підставі ухвали судді апеляційного суду Львівської області від 17.09.2018 року та відповідно складено протокол про результати здійснення негласної слідчої дії.

Що стосується складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, то слід зазначити наступне. Під незаконним заволодінням транспортним засобом (ст. 289 КК України ) слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Об`єктивна сторона злочину полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом. Основні ознаки діяння при вчиненні цього злочину: 1) воно полягає лише в активній поведінці, дії; 2) дія проявляється в отриманні можливості керувати таким транспортним засобом; 3) поведінка винного є незаконною, він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, заволодіння яким здійснює; 4) заволодіння транспортним засобом здійснюється без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника або законного користувача транспортного засобу.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують факт незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , який вибув з його володіння без волевиявлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин , що не залежали від її волі. Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України умисел є прямим , якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії чи бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча і свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Кількість нанесених пострілів, локалізація та відстань між потерпілим та обвинуваченим свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення убивства, а не нанесення тілесних ушкоджень.

Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в інкримінованих йому діяннях, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.

ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальні правопорушення передбачені: ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто замах на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, при цьому умисел не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі; ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї; ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, за що і повинен нести кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому за правилом ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті, зокрема, виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, вину визнав частково, раніше притягався до кримінальної відповідальності, поведінку обвинуваченого до і в момент та після вчинення злочинів, зокрема перебування його у розшуку. Тому, суд вважає за справедливим застосування щодо нього за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 289 КК України покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій, передбачених даними статтями, застосувавши ст. 70 КК України.

Призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення нових злочинів і не може вважатися явно неспівмірним вчиненим протиправним діянням внаслідок суворості.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого судові витрати на залучення експертів.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 гривень.

21.04.2020 року ОСОБА_4 звільнено з державної установи «Ізолятор тимчасового тримання № 5» у зв`язку із внесенням застави.

Згідно із ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ч. 11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Із огляду на наведене, запобіжний захід у вигляді застави застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а після припинення дії запобіжного заходу, тобто після вступу вироку в законну силу, повернути заставодавцю внесену заставу в розмірі 168 160,00 гривень.

Керуючись ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за:

- ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі;

- ч. 4 ст. 296 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 289 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з часу затримання та приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 24.03.2020 року до 21.04.2020 року.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 гривень слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 77 272 (сімдесят сім тисяч двісті сімдесят дві) грн. 21 коп. витрат за проведення експертиз.

Після набранням вироком законної сили повернути заставодавцю заставу у розмірі 168 160,00 гривень.

Речові докази: одяг ОСОБА_6 , а саме: спортивні штани чорного кольору, олімпійка чорного кольору із слідами РБК, футболка сірого кольору зі слідами РБК, 2 шкарпетки, труси сірого кольору та пару кросівок чорно-зеленого кольору - знищити; автомобіль «Ford Mondeo Kombi 05-07» реєстраційний номер НОМЕР_1 , документ з написами «Karta pojazdu PL», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 та ключ до автомобіля, куртку синього кольору, светр світло-синього кольору, гребінець - повернути власнику; два пустих скляних бокала, металеву вилку - знищити; 3 пластикові стакани, скляну пляшку з етикеткою «Поляна квасова» шкіряний чохол для мобільного телефону, полімерну упаковку з написом «Семкі», картонну упаковку із гральними картами, сім недопалків сигарет, кулю витягнуту з тіла ОСОБА_6 - знищити; зразки букального епітелію, що належать ОСОБА_4 - знищити; мобільні телефони - повернути власнику; коробку з малокаліберним револьвером в наборі з 9 патронами - знищити; металеву банку з надписом порох, в середині якої є подрібнена речовина зеленого кольору, паперовий згорток з подрібненою речовиною зеленого кольору, двадцять предметів схожих на гільзи, на одній більшій є маркування 7.65 та круглі металеві кульки, 44 кульки, зовні схожі на кулі до малокаліберного пістолету два циліндрових предмета з фольгою з нашаруванням кіптяви та обрізану пластикову пляшку з нашаруванням бурої речовини, 10 рослин зовні схожих на коноплю - знищити; гільзи, вилучені з місця події - залишити у НДКЦ;

- скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18.09.2018 року на «Ford Mondeo Kombi 05-07» реєстраційний номер НОМЕР_1 , документ з написами «Karta pojazdu PL», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 та ключа до автомобіля, куртку синього кольору, светр світло-синього кольору, гребінець.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1