ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/533/24
Провадження № 1-кс/362/40/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про відмову у погодженні клопотання від 11 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

17.01.2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про відмову у погодженні клопотання від 11 грудня 2023 року, в якій він просить скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 11 грудня 2023 року про відмову в погодженні клопотання по кримінальному провадженню №0000997 відомості про яке внесені до ЄРДР 16.11.2023 року за ч. 2 ст. 383 КК України. Зобов`язати слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 06 грудня 2023 року.

Вказуючи на те, що ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2023 року, якою було зобов`язано уповноважену особу Обухівського РУП ГУНП у Київській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_4 від 21 червня 2023 року про скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

16 листопада 2023 року на виконання ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2023 року відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 383 КК України по заяві ОСОБА_4 були внесені до ЄРДР за №0000997.

06 грудня 2023 року він звернувся до слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000997, відомості про яке внесені до ЄРДР року за ч. 2 ст. 383 КК України з заявою про залучення його як потерпілого.

Оскільки ОСОБА_6 звернулася з заявою про кримінальне правопорушення за надуманими обставинами саме в Подільське УП ГУНП в місті Києві відносно нього і кримінальне провадження було відкрито, то з огляду на це він є потерпілим від даного правопорушення, так як була заподіяна шкода його правам та інтересам, крім того, йому було заподіяно матеріальної та моральної шкоди.

З огляду на те, що права потерпілого визначають обсяг та межі його дозволеної і гарантованої поведінки у кримінальному провадженні і, відповідно, широкий обсяг прав, якими наділяється потерпілий, покликані забезпечити його активну участь у кримінальному провадженні, що, у свою чергу, необхідне для повного виконання завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 КПК України, гарантоване законом право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду покликане забезпечити його активну участь у доказуванні, вважаю, що визнання його, ОСОБА_4 , потерпілим у вказаному кримінальному провадженні буде гарантувати виконанню покладених завдань КПК України та сприятиме повному та всебічному проведенню досудового розслідування по зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальному правопорушенні.

09 січня 2024 року його представником, адвокатом ОСОБА_3 , було подано клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження і в цей же день слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 в приміщенні ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області було надано постанову про відмову в погодженні клопотання - «зазначено в редакції її автора» від 11 грудня 2023 року, що підтверджується власноручним підписом адвоката ОСОБА_3 про її отримання.

Не дивлячись на невідповідність назви оскаржуваної постанови, зазначеної її автором, вимогам КПК України, скаржник, позбавлений можливості змінювати її інтерпретацію, хоча зі змісту самої постанови вбачається, що мова йде про заяву ОСОБА_4 про залучення його як потерпілого до кримінального провадження від 06 грудня 2023 року.

Вважає, що постанова СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 про відмову в погодженні клопотання від 11 грудня 2023 року підлягає скасуванню.

Слідчий СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , виношуючи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення йому як заявнику шкоди та врахувати те, що саме за його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в нього з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Тому вважає, що відмова у визнанні його потерпілим слідчим взагалі не мотивована і носить чисто формальний характер. Зокрема, слідчий в оскаржуваній постанові наводить лише зміст ст. 383 КК України та зміст ст. 55 КПК України, при цьому навіть не зазначає у своїй постанові підстави для відмови у задоволенні його заяви про залучення його потерпілим та не наводить жодних аргументів та доказів, що вказує на безпідставність відмови.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив скаргу задовольнити, оскільки його довіритель звернувся до слідчого із заявою про визнання його потерпілим, а не з іншим клопотанням. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає скасуванню.

Слідчий СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що задіяний по іншому кримінальному провадженні на слідчих діях.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого, який доказів поважності для перенесення розгляду справи не надав, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, кримінальне провадження № 0000997 від 16.11.2023 року, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльність суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим кодексом.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею установлено, що слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000997 від 16.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України (м.к.п. а.с. 1).

06 грудня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , із заявою про залучення його як потерпілого, що підтверджується наявною заявою в матеріалах кримінального провадження (м.к.п. а.с. 22-26).

Постановою від 11.12.2023 року слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні заяви про визнання потерпілим ОСОБА_4 (а.с.10-13).

Аргументуючи рішення слідчий зазначив, що з відомостей, викладених у заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину не вбачається будь-яких фактичних даних, підтверджених належними доказами, які б свідчили про факт завдання моральної, фізичної або майнової шкоди, що виключає можливість надання йому статусу потерпілого.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у зв`язку з тим, що відсутня завдана шкода, без посилання на конкретні підстави. Разом з тим, висновок слідчого, слідчий суддя вважає передчасним, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення його до провадження як потерпілого.

Висновок слідчого не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000997 від 16.11.2023 року.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів ОСОБА_4 зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

В той же час, слідчим в постанові зроблено загальний висновок на норми Закону про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_4 не було завдано шкоди.

Крім того, після огляду матеріалів кримінального провадження №0000997 від 16.11.2023 року, виявилось, що у ньому відсутня постанова слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 11.12.2023 року про відмову в погодженні клопотання.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому слідчий суддя прийшов висновку про задоволення частково скарги та скасування постанови слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 11.12.2023 року про відмову в погодженні клопотання.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40, ч.4 ст. 40-1 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції слідчого, прокурора, які є самостійними у прийнятті рішень.

Керуючись статтями 7, 24, 55, 110, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про відмову у погодженні клопотання від 11 грудня 2023 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 11.12.2023 року про відмову в погодженні клопотання (визнанні потерпілим) у кримінальному провадженні №0000997 від 16.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

В іншій часині скарги відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7