Провадження № 1-кс/712/5085/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 05 липня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000103 від 19.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 05 липня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000103 від 19.06.2020 року

В обґрунтування скарги посилається на те, що 06.05.2020 він звернувся до Першого заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_5 із заявою про кримінальні правопорушення, вчинені співробітниками поліції

Згідно повідомлення прокуратури Черкаської області його заява була направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за підслідністю.

14.05.2020 він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві із заявою про кримінальні правопорушення, вчинені співробітниками поліції.

03.06.2020 отримав відповідь від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 26.05.2020 року про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмова мотивована тим, що в заяві не наведено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочинів.

Згідно повідомлення Прокуратури Черкаської області № 15-2779-20 від 24.06.2020 до ЄРДР 19.06.2020 за № 0000103 внесено відомості за фактом перевищення влади працівниками Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 365 КК України. Проведення досудового розслідування доручено слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Зазначив, що слідчими Державного бюро розслідувань виносилися постанови про закриття кримінального провадження, які неодноразово були предметами розгляду слідчих суддів та в подальшому були скасовані. Востаннє ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.02.2023, справа № 712/8459/22.

Незважаючи на вказівки слідчих суддів про проведення його допиту, як заявника, очевидців подій, про яких він зазначив, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 слідчий не допитав, натомість, вчергове 05 липня 2023 року слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 ,виніс оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, про яку йому стало відомо 04.10.2023 із відповіді на адвокатський запит.

Вважає рішення про закриття кримінального провадження передчасним, таким, що прийняте без фактичного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В зв`язку з чим, просить суд поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 05 липня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000103 від 19.06.2020 року.

В судове засідання скаржник не з`явився, адвокат ОСОБА_8 скерував до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши додані до скарги матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймають постанову, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчим суддею встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 19.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, кримінальне провадження розпочато прокуратурою Черкаської області за фактом того, що працівники Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області при затриманні 05.05.2020 за адресою: м. Черкаси, вул.. Сержанта Каравайського, 19, а в послідуючому при доставленні ОСОБА_3 , до відділення поліції нанесли тілесні ушкодження останньому.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 05.07.2023 року кримінальне провадження № 0000103 від 19.06.2020 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, аналізуючи подану скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, дійшов наступного.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження № 0000103, в рамках якого слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, з неповним з`ясуванням усіх обставин кримінального правопорушення.

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження, заявник вказує на неповне дослідження обставин кримінального провадження.

Так, обставини кримінального провадження не в повній мірі стали предметом контролю слідчого при проведенні досудового розслідування, зокрема, слідчим при проведенні досудового розслідування не проведено допиту заявника ОСОБА_3 . Посилання слідчого у постанові на те, що з метою проведення допиту ОСОБА_3 , оперативним працівником було здійснено виїзд за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , однак двері ніхто не відчинив, про що свідчить відеозапис здійснений на боді камеру, нічим не підтверджено, оскільки в судове засідання слідчий не з`явився, матеріали кримінального провадження для дослідження в судове засідання не надав, що позбавило слідчого суддю перевірити в повному обсязі доводи, викладені у постанові слідчого.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 25 05 липня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000103 від 19.06.2020 року винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 05 липня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000103 від 19.06.2020 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1