Справа № 591/7989/23
Провадження № 1-кс/591/4030/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР м.Полтаві ( з дислокацією у м.Сумах) ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, -

В с т а н о в и в:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_3 , згідно вимог якої просив скасувати постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві (з дислокацією у м. Сумах) ОСОБА_4 від 01.08.2023 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000202 від 30.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, зобов`язати визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 30.05 2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та винести відповідну постанову та надіслати її копію.

Скаргу мотивував тим, що старшим слідчим Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві (з дислокацією у м. Сумах) ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 30.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 384 КК України під час проведення досудового розслідування ним неодноразово оскаржувались до суду дії слідчого, однак слідчим жодних дій у кримінальному провадженні вчинено не було. У зв`язку з бездіяльністю слідчого він звернувся до керівника Окружної прокуратури міста Суми зі скаргою на недотримання розумних строків та не проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

14.11.2023 року він отримав лист з Сумської обласної прокуратури від 08.11.2023 за вих. № 31-1441-23, яким повідомлено, що за результатами розгляду його клопотання від 28.07.2023 слідчим у кримінальному провадженні - слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову від 01.08.2023 про відмову у визнанні потерпілим, однак вказану постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим він не отримував.

В судове засідання учасники не прибули, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без його участі.

Неявка в судове засідання належним чином повідомлених учасників не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0000202 від 30.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, внесеного за заявою ОСОБА_3 .

28.07.2023 року ОСОБА_3 звернувся до органів ДБР із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000202 від 30.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, тому що йому була завдана шкода, однак постановою від 01.08.2023 старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 йому було відмовлено у задоволенні клопотання

Згідно ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора чи слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

В даному випадку, з матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що саме на підставі заяви ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР стосовно надання свідками завідомо неправдивих показань під час розгляду адміністративного позову ОСОБА_3 до ГУНП в Сумській області про поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку, додаткової винагороди а моральної шкоди. За результатами розгляду справи, в задоволенні позову відмовлено з посиланням на покази свідків. З огляду на викладене, очевидним є те, що кримінальним правопорушенням, обставини якого розслідуються у кримінальному провадженні 0000202 від 30.05.2023, ОСОБА_3 могла бути завдана шкода, тому постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим є необґрунтованою та її слід скасувати.

Разом з тим, вважаю, що слід відмовити у задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого залучити скаржника до провадження як потерпілого, оскільки відповідно до ст. 55 КПК України прийняття процесуального рішення про визнання чи залучення потерпілим не передбачено, а права і обов`язки у ОСОБА_3 як потерпілого, виникли з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, і постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим, яка перешкоджала у реалізації таких прав, скасована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 214, 215, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві (з дислокацією у м. Сумах) ОСОБА_4 від 01.08.2023 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000202 від 30.05.2023.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1