Справа № 192/1617/23
Провадження № 1-в/192/199/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чарджоу Республіка Туркменістан, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «СВК (№21)» - ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3 .

Початок строку: 29.07.2021 року

Кінець строку: 29.07.2024 року

В С Т А Н О В И В:

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, посилаючись на те, що він на даний час відбув 2/3 частини покарання, до праці ставиться сумлінно, працевлаштований до їдальні, має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень не має. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Визнає провину у скоєному злочині. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Представник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання з тих підстав, що ОСОБА_3 не довів своє виправлення та застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Засуджений ОСОБА_3 подання підтримав. Вважав, що став на шлях виправлення та зробив для цього все від нього залежне. Просив звільнити його умовно-достроково у зв`язку з тим, що має матір, якій бажає допомагати та хоче повністю змінити своє життя після звільнення.

Суд, вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що подання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» перебуває з 19 квітня 2022 року, відбув 2/3 частини строку покарання. Працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» з 20 квітня 2022 року в їдальні установи.

Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с. 6) на даний період часу має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за підсумками роботи в І кварталі 2022 року, ІV кварталі 2022 року та ІІ кварталі 2023 року.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання засудженого таким, що належно ставиться до праці.

Разом з тим, з урахуванням початку стоку відбування покарання - 02 серпня 2021 року, ОСОБА_3 заохочення отримав лише через сім місяців від початку його відбування, а після прибуття до СВК № 21 отримав заохочення лише через дев`ять місяців після прибуття, в той час як за 2023 рік заохочений двічі, що свідчить про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з того, що згідно довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_3 за час відбування покарання стягнень не мав.

В той же час сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 за весь час відбування покарання не мав стягнень, вказане не свідчить що його поведінка була весь час сумлінною.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 має середній рівень такого ризику, що свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення, однак вказаного, на думку суду, не достатньо для висновку про необхідність дострокового звільнення.

Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався посередньо і лише перед зверненням до суду з поданням став мати позитивну характеристику.

В якості обставин, які характеризують особу засудженого суд зазначає, що ОСОБА_3 двічі звільнявся умовно-достроково, а останній раз - 10 березня 2021 року, після чого був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі.

Суд вважає, що поведінка ОСОБА_3 , який після звільнення умовно-достроково знову вчинив умисний злочин, не змінилася на даний час на стільки, щоб можна було дійти висновку про його повне виправлення.

Тому суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1