В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "30" жовтня 2023 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000303 від 06.03.2023 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Родинське, Красноармійське, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, працюючого ТОВ «Максимум Проф-Сервіс» майстром сантехніком, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 24.01.2023 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Пластова, 3 де в цей час перебував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на фоні рапотово виниклих неприязних відносин, між ними розпочався словесний конфлікт. В результаті якого ОСОБА_2 дістав з куртки кишені засіб сльозогінної дії - газовий балончик, підійшовши до потерпілого ОСОБА_3 застосував засіб до останнього в область очей.

Своїми умисними діями, які виразилися у застосуванні засобу сльозогінної дії - газового балончику, ОСОБА_2 завдав потерпілому фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме в умисному вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 117-118).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим, кримінальним проступком, який представляє підвищену соціальну небезпеку, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній має постійне місце роботи та проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття ОСОБА_2 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень, оскільки суд вважає, що таке покарання зможе забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не спричинено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта у розмірі 1998 гривень 00 копійок, пов`язані з залученням експерта згідно висновку експерта від 19.10.2023 № 042-1659-2023, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , витрати на залучення експерта у розмірі 1998 гривень 00 копійок на користь держави.

Речові докази:

-оптичний носій інформації (диск СD-R), який постановою від 03.07.2023 року визнано речовим доказом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя