Провадження №: 1-кп/752/868/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003697, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Севастянівка, Христинівського району, Черкаської області, громадянина України, проживаючого, як зазначено в обвинувальному акті, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 01.05.2019 року приблизно о 18.30 годин, перебував в приміщенні магазину «CROPP», що розташований в ТРЦ «Оушен Плаза», за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176.

Переконавшись, що поряд немає працівників магазину, та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_3 взяв куртку чоловічу, вартістю 749 грн.17 коп. та куртку чоловічу, вартістю 624 грн.17 коп., а всього на загальну суму 1373 грн. 34 коп., які заховав до сумки та направився до виходу з магазину.

Не оплативши, з зазначеним товаром ОСОБА_3 пройшов повз касу, та покинув приміщення магазину.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч.1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна.

Обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що в дійсності 01.05.2019 року перебував в приміщенні магазину «CROPP», що розташований в ТРЦ «Оушен Плаза», та не маючи коштів, вирішив викрасти товар. Взяв дві куртки, які заховав до сумки та, не оплативши, вийшов з магазину. Пізніше його затримали та викрадений товар він повернув. Вину визнає, щиро кається. В дійсності, в Печерському районному суді щодо нього було кримінальне провадження, однак обвинувальний акт був повернутий і більше, на даний час, ніяких рішень щодо нього не було. На даний час неофіційно працює.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Судом не досліджувалися докази, щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які не оспорювалися сторонами, зважаючи на визнавальні показання обвинуваченого. Однак, керуючись вимогами ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеному в обвинувальному акті, та, враховуючи що в розпорядження суду не надано доказів вчинення обвинуваченим злочину повторно, перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України. До такого висновку суд, з врахуванням правових позицій Верховного Суду, прийшов з наступних підстав.

Так, згідно вимог ст. 32 КК України, повторність злочинів визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частинами статті Особливої частини Кримінального кодексу.

Згідно вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили.

Як з`ясовано, в розпорядження суду стороною обвинувачення не надано доказів того, що відносно обвинуваченого є вирок суду про вчинення кримінального правопорушення, який передував кримінальному правопорушенню який є предметом судового розгляду, і який створює повторність, і вину у його вчиненні встановлено обвинувальним вироком.

Та обставина, що відносно обвинуваченого на розгляді інших судів, зокрема Печерського районного суду м. Києва, як видно з обвинувального акта, було направлено кримінальне провадження за ч.1 ст. 185 КК України, і рішення по ньому не прийнято, не є доказом, який би давав підстави кваліфікувати дії обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, тобто за кваліфікуючою ознакою повторність.

Більше того, за наявної інформації, зокрема витягу з єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Печерського районного суду м. Києва ще від 24 вересня 2020 року, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 був повернутий прокурору.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 саме за ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, які зазначені в обвинувальному акті та підтверджені судом.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема кількість та суму викраденого, особу обвинуваченого, позицію прокурора, щодо покарання, висловлену в судових дебатах, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт. При з`ясуванні особи обвинуваченого, перешкод, визначених ст. 56 КК України, для застосування даного виду покарання, не встановлено.

Водночас, в ходів судового розгляду кримінального провадження, встановлено обставини, які свідчать про необхідність звільнення обвинуваченого від покарання.

Так, згідно ч.5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачений 01.05.2019 року вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винним. На даний час зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, класифікувалося як кримінальний проступок, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років.

Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло: п.2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Оскільки суд визнає винним обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, і з моменту його вчинення пройшли строки давності, суд вважає за необхідне, керуючись ст.ст.4,5, 12, 49, 74 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт, звільнити обвинуваченого від покарання.

Суд також враховує, що відносно ОСОБА_3 ухвалою суду від 03 листопада 2022 року провадження зупинялося і він оголошувався в розшук, однак це не є перешкодою для застосування строків давності, оскільки рішення про розшук обвинуваченого було оголошено після закінчення визначених процесуальним законодавством трьох річного строку давності.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 4,5,49, 74 КК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі ст.ст. 49, 74 КК України, ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити у зв`язку із закінченням строків давності.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1