ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/4301/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1572/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне заволодіння транспортним засобом
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року відносно ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що злочин вчинений засудженим після 20.06.2017 року, а строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 26.11.2017 року.

Відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його клопотання.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що оскільки вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 20.01.2020 року містить у собі частину невідбутого покарання за злочин, вчинений ним до 20.06.2017 року то йому належить зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого, думку засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів судового провадження, встановлено, що вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 20.01.2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 289 КК України до 7 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до призначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.03.2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 26.11.2017 року з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 26.11.2017 року по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Злочин, за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 20.01.2020 року, вчинено засудженим 18.11.2017 року.

Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII). Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме, з 21.06.2017 року, зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за ч.5 ст.72 КК України відбувається із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто вказаний Закон змінив порядок зарахування до строку відбування покарання строку попереднього ув`язнення.

Як убачається з матеріалів судового провадження та встановлено місцевим судом, ОСОБА_7 вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 20.01.2020 року був засуджений за злочин, вчинений після 20 червня 2017 року, строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 26.11.2017 року, тому під час зарахування покарання на нього поширюються дія ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Посилання засудженого на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.03.2015 року, частина невідбутого покарання за яким була приєднана до покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 20.01.2020 року, є безпідставними виходячи з наступного.

Так, при призначенні покарання в порядку ч.1 ст.71 КК України не застосовується ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, коли злочин за попереднім вироком був вчинений до 21.06.2017 року, оскільки до покарання за новим вироком приєднується саме покарання за попереднім вироком, а не строк попереднього ув`язнення, якщо таке було застосоване до особи. Тобто визначальним при вирішенні цього питання є саме момент (дата) вчинення кримінального правопорушення, за яке особа фактично засуджується новим вироком і саме за яким утримувалася під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що підстави для перерахунку ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, відсутні, тобто до останнього було застосовано належну правову процедуру, що відповідає вимогам ст.2 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: