Справа № 346/884/20
Провадження № 1-кп/346/96/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньо спеціальною освітою, на утриманні нікого не має, раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимий, депутатом не обирався, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України. Злочин вчинено за наступних обставин. Так, 08.01.2020 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , перебував в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, а саме на дискотеці в будинку культури даного села. Після чого останній вийшов із приміщення вказаного будинку культури та знаходився на вулиці. В той час до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_4 запропонувавши відійти в сторону та поспілкуватися, на що ОСОБА_7 погодився. В ході розмови обвинувачений ОСОБА_4 звинуватив ОСОБА_6 в тому, що він штовхав його коли заходив в приміщенні будинку культури. На даному підгрунті, між останніми виник словесний конфлікт, в ходо якого обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків щодо здоров`я ОСОБА_6 , наніс йому декілька ударів кулаком руки в область обличчя з лівої сторони, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому нижньої щелепи в ділянках тіла та кута нижньої щелепи злiва, якi вiдповiдно до висновку експерта вiд 12.02.2020 року відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, зазначив, що з обвинувальним актом згідний повністю, щиро розкаявся, та зазначив, що потерпілому вішкодував збитки, просив суд суворо не карати. Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ст.349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України. Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином. Обвинувачений, раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має позитивну характеристику по місцю проживання, є молодого віку. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами. На підставі ст.75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має позитивну характеристику по місцю проживання, є молодого віку, та обставин, що пом`якшують покарання, таких як: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт не накладався.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.Апеляційна скарга на вирок суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1