Справа № 368/1470/23
провадження № 1-в/368/98/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

З участю інших сторін провадження:

Прокурор - ОСОБА_3

представник ВК - ОСОБА_4

Засуджений - ОСОБА_5

Представник трудового колективу - ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, особи пенсійного віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 08.12.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- 09 листопада 2021 року згідно ухвали Київського апеляційного суду апеляційні скарги сторони захисту - залишено без розгляду, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року - залишено без змін, відповідно, - вирок від 08.12.2020 року набрав законної сили 09 листопада 2021 року, -

- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)» з 08.12.2020 року, -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В :

17.10.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 08.12.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- 09 листопада 2021 року згідно ухвали Київського апеляційного суду апеляційні скарги сторони захисту - залишено без розгляду, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року - залишено без змін, відповідно, - вирок від 08.12.2020 року набрав законної сили 09 листопада 2021 року, -

- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)» з 08.12.2020 року, -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Своє клопотання засуджений в мотивувальній його частині обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- Його, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року за ч. 2 ст. 286 КК України засуджено до 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Київським апеляційним судом 09.11.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України Київським апеляційним судом 19.12.2022 року зараховано у строк попереднього ув`язнення з 08.12.2020 року по 09.11.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі.

З 16.12.2021 року він відбуває покарання ув Кагарлицькій виправній колонії «№115».

За цей час він характеризується лише з позитивної сторони, дотримується встановлених правил відбування покарання, дисциплінарних стягнень не має. Працевлаштований на контрагентському об`єкті.

За сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці отримав 4 заохочення від керівництва установи, а також був заохочений у виді короткострокового виїзду за межі установи виконання покарань, при цьомк не допускав порушення встановлених правил.

Вину у скоєному злочині визнав повністю та став на шлях виправлення.

Початок строку відбування покарання - 08.12.2020 року;

Закінчення строку відбування покарання - 07.11.2026;

1/3 строку відбування покарання - 07.01.2022 року.

Отже, станом на сьогодні він відбув більше третини строку призначеного покарання, а тому підпадає під дію ст. 82 КК України, і має право клопотати про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи.

Має роботодавця, який надає необхідні гарантії.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, засуджений просить суд винести рішення у виді ухвали, на підставі якої:

- замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання - на виправні роботи;

- зобов`язати керівництво Кагарлицької виправної колонії № 115 надати суду характеристику та його особову справі;

- судове засідання провести в режимі відеоконференції.

17.10.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та призначено № справи 368/1470/23, провадження № 1 - в/368/98/23.

31.10.2023 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно з якою:

1. Відкрити провадження у справі № 368/1470/23, провадження № 1 - в/368/98/23 за за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 08.12.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- 09 листопада 2021 року згідно ухвали Київського апеляційного суду апеляційні скарги сторони захисту - залишено без розгляду, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року - залишено без змін, відповідно, - вирок від 08.12.2020 року набрав законної сили 09 листопада 2021 року, -

- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)» з 08.12.2020 року, -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

2. Судове засідання по справі № 368/1470/23, провадження № 1 - в/368/98/23 за за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 08.12.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- 09 листопада 2021 року згідно ухвали Київського апеляційного суду апеляційні скарги сторони захисту - залишено без розгляду, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року - залишено без змін, відповідно, - вирок від 08.12.2020 року набрав законної сили 09 листопада 2021 року, -

- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)» з 08.12.2020 року, -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, -

- призначити до слухання на 13 год. 00 хв. 16.11.2023 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК - 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

3. Державній установі ВК - 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 16.11.2023 року о 13 годині 00 хвилин.

4. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручити спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК - 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

5. Зобов`язати Державну установу ВК - 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 12 год. 00 хв. 16.11.2023 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3:

- характеристику на засудженого ОСОБА_5 ;

- довідку про дисциплінарні стягнення та заохочення у відношенні засудженого ОСОБА_5 ;

- особову справу засудженого ОСОБА_5 , - для її огляду в судовому засіданні.

6. В судове засідання викликати учасників процесу:

- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);

- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);

- прокурора Кагарлицького районного відділу Обухівської коружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3).

В судовому засіданні, яке відбулося 16.11.2023 року, засуджений ОСОБА_5 своє клопотання про застосування до нього пільги, яка передбачена положеннями ст. 82 КК України, зокрема, - щодо заміни невідбутої частини призначеного йому судом основного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, - підтримав, та просив клопотання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 після роз`яснення йому його прав та обов`язків (вручення пам`ятки про права) зазначив, що буде самостійно захищати свої права та інтереси в рамках даного кримінального провадження самостійно, - захисника (адвоката) йому не потрібно, навіть - для нього безкоштовного - через центр безоплатної правової допомоги, додаткового роз`яснення йому прав та обов`язків - не потрібнно - йому все зрозуміло.

Також, після встановлення анкетних даних засудженого ОСОБА_5 , - судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_5 має повних 62 (шістдесят два) роки, тобто, - судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 є особою, яка досягла пенсійного віку.

В зв`язку з вищевикладеною обставиною, - що засуджений ОСОБА_5 є особою, яка досягла пенсійного віку, - йому було роз`яснено судом, що згідно положень ст. 57 КК України, - виправні роботи до такої категорії осіб - не застосовуються.

Крім того, судом було роз`яснено засудженому ОСОБА_5 , що суд при вирішенні питання про застосування до засуджених пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання на більш м`яке - не обмежений у виборі більш м`якого покарання, у суду є можливість розглянути призначення більш м`якого покарання, проте, - яке зазначене в ст. 51 КК України, та яке може бути призначене засудженому, проте, - на пропозицію суду розглянути можливість призначення іншого більш м`якого покарання, окрім виправних робіт, - засуджений відмовився, та категорично наполягав на слуханні даного кримінального провадження в частині призначення йому більш м`якого покарання - виключно на виправні роботи.

Також засуджений ОСОБА_5 зазначив, що заперечення прокурора проти задоволення його клопотання про заміну йому невідбутої частини призначеного судом основного покарання на виправні роботи в зв`язку з тим, що він досягнув пенсійного віку, - обгрунтовано тим, що прокурор просто не володіє нормами матеріального права, - в даному випадку нормами КК України, та нормами процесуального права, які регулюють порядок застосування покарань, які зазначені в ст. 57 КК України, та вважає, що обмеження, які зазначені в положенні ст. 57 КК України, - застосовуються лише при винесенні вироку та призначенні первинного покарання, але такі застереження (заборони) на призначення покарань, - на думку засудженого ОСОБА_5 , - не застосовуються при вирішенні питання про заміну судами призначеного покарання на більш м`яке, - під час відбування призначеного покарання, а тому засуджений просив суд не брати до уваги правову позицію прокурора, так як така позиція прокурора, на думку засудженого - є юридично нікчемною, та такою, яка не повинна враховуватися судом при вирішенні питання по його клопотанню.

Суд, оцінюючи правову позицію засудженого ОСОБА_5 в частині можливості застосування до нього заміни призначеного судом основного покарання більш м`яким, а саме, - на виправні роботи, - відноситься до такої правової позиції критично, з огляду на норми матеріального права, - КК України, що обгрунтовано судом нижче по тексту в мотивувальній частині даної ухвали.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.11.2023 року, представник трудового колективу ОСОБА_6 клопотання засудженого - підтримав.

Представник трудового колективу зазначив, що знає засудженого досить тривалий час, та може зазначити, що засуджений ОСОБА_5 , - добра, часна, чуйна, відповідальна людина.

В разі гіпотетичного звільнення засудженого ОСОБА_5 з місць позбавлення волі та заміни засудженому покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, - гарантує працевлаштування засудженого ОСОБА_5 з виплатою заробітної плати, і хоча засуджений ОСОБА_5 є особою, яка досягла пенсійного віку, він вважає засудженого ОСОБА_5 ще досить молодою людиною, яка ще златна плідно працювати, а тому просить задовольинити клопотання засудженого.

Суд, оцінюючи правову позицію представника трудового колективу ОСОБА_6 , - відноситься до такої позиції критично.

Счуд вважає, що, з огляду на фах представника трудового колективу, - він є священнослужителем, - представник просто не орієнтується в нормах матеріального права, які застосовуються в даному випадку при вирішенні питання клопотання засудженого, тобто, - не орієнтується в нормах КК України, зокрема, - в Загальній частині Кодексу.

В судовому засіданні, яке відбулосчя 16.11.2023 року, представник ДУ «Кагарлицька ВК (№115)», - ОСОБА_4 , - клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання на більш м`яке, - а саме, - на виправні роботи, - підтримав, та зазначив, що засуджений своєю зразковою поведінкою та добросовісним відношенням до праці довів ту обставину, що став на шлях виправлення та перевиховання, та, відповідно, - зщаслуговує на пільгу, яка передбачена ст. 82 КК України, - на заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді виправних робіт.

Суд, оцінюючи правову позицію представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , - вважає її помилковою, та, відповідно, - такою яка не грунтується на нормах права, які регулюють порядок заміни призначеного судом основного покарання на бульш м`яке, - а саме, - така правова позиція представника установи виконання покарань суперечить нормам КК України, КВК України, ППВС України з даних питань.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.11.2023 року, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо заміни йому призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді виправних робіт, проте, - підтримала пропозицію суду щодо пропозиції суду щодо можливості розгляду питання про заміну засудженому ОСОБА_5 призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на інше покарання з переліку покарань, які зазначені в ст. 51 КК України, - та з переліку покарань, які можуть бути призначені особам, що досягли пенсійного віку.

Суд, оцінюючи правову позицію прокурора в судовому засіданні, - вважає її слушною, та такою, яка грунтується на нормах права, які регулюють порядок заміни призначеного засудженим покарання на більш м`яке, зокрема, - грунтуються на нормах КК України, КВК України, ППВС України з даних питань.

Суд, вислухавши засудженого, який категорично наполягав на застосуванні до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміни призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі - категорично на громадські роботи, вислухавши представника трудового колективу та представника установи виконання покарань, які підтримали клопотання засудженого, вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, дослідивши матеріали кримінального провадження, - приходить до висновку щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали (як окремого процесуального документу), з постановленням в нарадчій кімнаті, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Суд також наголошує на тій обставині, що в рамках даного кримінального провадження розглядалося питання застосування до засудженого ОСОБА_5 застосування пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом покарання на більш м`яке, але (суд наголошує на цій обставині) - розглядалося судом заміна призначеного судом основного покарання виключно (як на тому наполягав засуджений) на громадські роботи, а питання заміни на інши види покарань, які перелічені в ст. 51 КК України (окрім громадських робіт), - судом не розглядалося, - за клопотанням засудженого.

Отже, фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коростишів Житомирської області, громадянин України, особа пенсійного віку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:

- 08.12.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- 09 листопада 2021 року згідно ухвали Київського апеляційного суду апеляційні скарги сторони захисту - залишено без розгляду, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року - залишено без змін, відповідно, - вирок від 08.12.2020 року набрав законної сили 09 листопада 2021 року, -

- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)» з 08.12.2020 року.

Початок строку покарання: «08» грудня 2020 року.

Кінець строку покарання: «07» січня 2026 року.

1/3 строку покарання: «08» грудня 2022 року.

Станом на 16.11.2023 року невідбутий термін основного покарання у виді позбавлення волі у засудженого ОСОБА_5 становить 2 (два) роки 1 місяць 22 дні.

Відповідно, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 загалом мав поведінку, яка передбачає застосування судом до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, проте, - для застосування до засудженого більш м`якого покарання у тому виді, на якому наполягає засуджений ОСОБА_5 , - на виправні роботи, - існує пряма законодавчо закріплена заборона, яка чітко визначена в положеннях ст. 57 КК України.

Так, згідно ст. 57 КК України:

1. Покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого, із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

2. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

3. Особам, які стали непрацездатними після постановления вироку суду, виправні роботи суд може замінити штрафом із розрахунку трьох встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за один місяць виправних робіт.

Як встановлено судом в судовому засіданні з матеріалів кримінального провадження, - станом на 16.11.2023 року (станом на дату винесення даної ухвали) засуджений ОСОБА_5 має повних 62 роки, так як засуджений ОСОБА_5 досягнув мінімального пенсійного віку (60 років) 13.11.2021 року.

Факт досягнення засудженим ОСОБА_5 підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , який видано 18 грудня 2002 року Голосіївським РУ ГУМВС України в місті Києві, в якому зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, - засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є пенсіонером за вислугою років, про що зазначено в характеристиці на засудженого, та яка міститься в матеріалах справи.

Так, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, - засуджений по справі, - ОСОБА_5 , працював в органах прокуратури з серпня 1994 року по травень 2016 року, (копія довідки Генеральної прокуратури міститься в матеріалах справи).

Також - засуджений ОСОБА_5 у своїй власноруч написаній заяві від 17.12.2021 року зазначив, що він є пенсіонером за вислугою років, ( копія заяви засудженого ОСОБА_5 міститься в матеріалах справи).

Суд зазначає, що виправні роботи належать до загальних (універсальних) видів покарань і можуть бути призначені будь-якому суб`єкту злочину, за винятком тих осіб, вичерпний перелік яких наведений у ч. 2 ст. 57 КК і до яких належать:

1) вагітні жінки;

2) жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною;

3) непрацездатні особи;

4) особи, що не досягли 16-річного віку;

5) особи, що досягли пенсійного віку;

6) військовослужбовці;

7) особи рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації;

8) працівники правоохоронних органів;

9) нотаріуси;

10) судді;

11) прокурори;

12) адвокати;

13) державні службовці;

14) посадові особи органів місцевого самоврядування.

При цьому до уваги береться стан особи (вагітність, непрацездатність), її вік (пенсійний), службове (прокурор), професійне (адвокат) становище підсудного на час постановлення судом вироку.

Тому, якщо на момент ухвалення вироку підсудний вже не обіймав колишню посаду чи не виконував зазначені у ч. 2 ст. 57 КК службові, професійні обов`язки (наприклад, звільнений з органів місцевого самоврядування або позбавлений свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю), - призначення виправних робіт не виключається.

Із частини 2 ст. 57 КК випливає, що виправні роботи застосовуються лише до працездатних осіб.

Тому згідно із ч. 3 ст. 57 КК особам, які стали непрацездатними після постановлення вироку, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції (ч. 5 ст. 42 КВК) може замінити виправні роботи штрафом із розрахунку трьох н. м. д. г. за один місяць виправних робіт (п. 10 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК).

Якщо ж після постановлення вироку засуджений досяг пенсійного віку або жінка стала вагітною, то згідно із ч. 6 ст. 42 КВК за поданням кримінально-виконавчої інспекції вони звільняються судом від виправних робіт чи невідбутої їх частини.

Виправні роботи призначаються, коли це покарання безпосередньо передбачене в санкції статті Особливої частини КК (ч. 4 ст. 52 КК), за винятком його застосування на підставі ч. 1 ст. 69 КК (див. коментар до ст. 69 КК).

Виправні роботи можуть також застосовуватися у порядку заміни інших видів покарань на підставі ч. 5 ст. 53, ч. З ст. 74, ст. 82, ч. 4 ст. 83 КК України, проте, - суд наголошує, що обов`язковою умовою заміни призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на інше, більш м`яке покараня є те, що особа (засуджений), у відношенні якого вирішується питання заміни покарання (позбавлення волі чи обмеження волі) на виправні роботи роботи, - не була в переліку осіб, яким неможливо призначити такий вид покарання, як виправні роботи, - такі особи чітко перелічені в ч. 2 ст. 57 КК України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»:

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Згідно ст. 2 Закону Укаїи «Про пенсійне забезпечення»:

За цим Законом призначаються:

а) трудові пенсії:

- за віком;

- по інвалідності;

- в разі втрати годувальника;

- за вислугу років.

Згідно ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення»:

Право на пенсію за віком мають:

- чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;

- жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Отже, провівши системний аналіз вищевказаних норма права, - суд приходить до висновку, що в будь - якому випадку поняття «особи, яка досягла пенсійного віку» в розумінні ч. 2 ст. 57 КК України, - слід сприймати фізичну особу чоловіка - віком 60 років, та фізичну особу жінку - віком 55 років.

Отже, в судовому засіданні встановлено наступне:

1. Засужений ОСОБА_5 - є особою пенсійного віку;

2. Засуджений є пенсіонером за вислугою років (працівник органів прокуратури України);

3. Засуджений ОСОБА_5 , - з огляду на його вік (повних 62 роки), та ту обставину, що він є пенсіонером за вислугою років, - є «особою, яка досягла пенсійного віку» в розумінні ч. 2 ст. 57 КК України, - тобто, - входить в перелік осіб, яким апріорі не може бути призначене покарання (навіть в разі заміни в порядку ст. 82 КК України) у виді виправних робіт, - що і є підставою для відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Суд також зазначає, що норма, яка передбачена ч. 2 ст. 57 КК України, - має іпмеративний характер, - тобто, - застосовується в будь - якому випадку, а саме, - в разі набуття фізичною особою статусу, який перелічено в ч. 2 ст. 57 КК України (в даному випадку - особа, що досягла пенсійного віку), - до такої особи не може бути застосовано покарання у виді виправних робіт.

Окремо суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення виду більш м`якого покарання, - суд має орієнтуватись на послідовність їх розташування в ст. 51 КК України (градація покарань).

В положеннях ст. 51 КК України покарання, які передбачені КК України, - розміщені за принципом «від більш м`якого до більш суворого».

Також суд зазначає, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким (при застосуванні положень ст. 82 КК України), - суд може обрати будь-який з більш м`яких видів основного покарання, а не лише той, який є найближчим до раніше призначеного у вищезгаданому переліку покарань в ст. 51 КК України, проте, - суд наголошує на тій обставині, що засуджений ОСОБА_5 категорично наполягав на заміні йому призначеного основного покарання у виді позбавлення волі саме, - на виправні роботи, а тому суд в рамках даного кримінального провадження відмовляє засудженому лише у заміні призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи,

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 57, ст. 82 КК України, ч. 2 ст. 39, 370 - 372, 375, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, особи пенсійного віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 08.12.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- 09 листопада 2021 року згідно ухвали Київського апеляційного суду апеляційні скарги сторони захисту - залишено без розгляду, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року - залишено без змін, відповідно, - вирок від 08.12.2020 року набрав законної сили 09 листопада 2021 року, -

- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)» з 08.12.2020 року, -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб, а засудженим, - протягом 7 діб з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя: ОСОБА_1