НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

22 січня 2024 року Справа № 322/1011/22

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , має середню спеціальну освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 липня 2022 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, в світлий час доби, водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по вулиці Українській від вулиці Івана Клевчука у напрямку вулиці Стадіонної, в селищі міського типу Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, зі швидкістю, приблизно, 15 км/год. В салоні автомобіля в якості пасажирів перебували ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час руху, перед перехрестям вулиці Української з вулицею Набережною в селищі міського типу Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, потерпілий ОСОБА_7 , увімкнувши лівий показник повороту розпочав виконувати маневр лівого повороту.

В цей час, позаду в попутному напрямку, керуючи автомобілем «Mersedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , діючи зі злочинною недбалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, здійснював рух ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі швидкістю не менше 70 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху у населених пунктах,

Під час руху, наближаючись до перехрестя вулиці Української з вулицею Набережною, водій ОСОБА_6 , виконуючи маневр обгону автомобіля «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався попереду та виконував маневр повороту ліворуч, перетнувши лінію горизонтальної розмітки 1.1, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з задньою частиною кузова з вищевказаного автомобіля.

Своїми діями ОСОБА_6 , порушив вимоги п.п.12.4, 12.9 б), 14.2 б), 14.6 а), 10.1 та розділ 34 (дорожня розмітка 1.1.) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів

- п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) «посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

- 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

- 14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатись в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду потій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч;

- 14.6. Обгін заборонено: а) на перехресті;

- 34. Дорожня розмітка. 1. Горизонтальна розмітка. 1.1. (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка). Лінії 1.1. і 1.3. перетинати забороняється.

Невиконання водієм автомобіля «Mersedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 вимог п.п. 14.6 а), 10.1. Правил дорожнього руху, згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № СЕ-19/108-22/12775-ІТ від 04.11.2022, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та його пасажир ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до медичних закладів.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 1151п від 29.09.2022, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено наступні тілесні ушкодження:

- перелом зубоподібного відростка другого шийного хребця, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя;

- закритий уламковий перелом лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів та деформацією верхніх відділів плевральної порожнини, верхньої частки легенів з явищами ателектазу, кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, проте викликає тривалий розлад здоров`я.

Всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуалізуючи ознаки якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з відомостей, викладених у наданій медичній документації, характеру локалізації тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх виникнення 14.07.2022, в умовах ДТП.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 1152п від 08.09.2022, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено наступні тілесні ушкодження:

- переломи 3-го ребра з незначним зміщенням та 5-го ребра ліворуч з прокольним заходженням уламків - по задній аксілярній лінії, перелом косий дистального відділу лівої ключиці зі зміщенням на ширину кістки в каудальному напрямку та з прокольним заходженням як кожен окремо так і у сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуалізуючи ознаки якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з відомостей, викладених у наданій медичній документації, характеру локалізації тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх виникнення 14.07.2022, в умовах ДТП.

Вищезазначені дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_6 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, підтверджують розмір витрат на залучення експерта та документів щодо речових доказів. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що він дійсно за вищезазначених обставин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 14.07.2022 за участю потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 75 КК України, дійшов висновку про неможливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки кримінальне правопорушення вчинено ним у стані алкогольного сп`яніння. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не вбачається через відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Довідками Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у сумі 12081,92 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а щодо арешту майна на підставі ст. 174 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 286-1 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення цього вироку до виконання та затримання ОСОБА_6 .

2. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 12081,92 грн. (дванадцять тисяч вісімдесят одна гривня 92 коп.)

3. Речові докази у справі:

- автомобіль ВАЗ-21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику автомобіля ОСОБА_10 та скасувати арешт цього майна;

- автомобіль Mercedes-Benz Vito 112, реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути власнику автомобіля ОСОБА_11 та скасувати арешт цього майна.

4. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1