Провадження №1-кс/369/3345/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001897 від 06.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001897 від 06.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001897 від 06.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Встановлено, що для ведення підривної діяльності та маніпулювання суспільною думкою громадян, які проживають в Україні, державою-терористом російською федерацією залучаються представники Російської Православної Церкви (далі РПЦ), у висловах та діях яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України.

У той же час, ряд статей Глави X Cтатуту РПЦ вказують на підпорядкованість Української Православної Церкви РПЦ.

Зокрема, у відповідності до пунктів:

«1. Украинская Православная Церковь является самоуправляемой с правами широкой автономии.

3. В своей жизни и деятельности Украинская Православная Церковь руководствуется Определением Архиерейского Собора Русской Православной Церкви 1990 года «Об Украинской Православной Церкви», Грамотой Патриарха Московского и всея Руси 1990 года и Уставом Украинской Православной Церкви, который утверждается ее Предстоятелем и одобряется Патриархом Московским и всея Руси.

5. Предстоятель Украинской Православной Церкви избирается епископатом Украинской Православной Церкви и благословляется Святейшим Патриархом Московским и всея Руси.

6. Имя Предстоятеля поминается во всех храмах Украинской Православной Церкви после имени Патриарха Московского и всея Руси.

9. Архиереи Украинской Православной Церкви являются членами Поместного и Архиерейских Соборов и участвуют в их работе в соответствии с разделами II и III настоящего Устава и в заседаниях Священного Синода.

10. Решения Поместного и Архиерейского Соборов являются обязательными для Украинской Православной Церкви.

11. Решения Священного Синода действуют в Украинской Православной Церкви с учетом особенностей, определяемых самостоятельным характером ее управления.

12. В Украинской Православной Церкви действует собственная высшая церковно-судебная инстанция. При этом суд Архиерейского Собора является церковном судом высшей инстанции для Украинской Православной Церкви.

13. Украинская Православная Церковь получает святое миро от Патриарха Московского и всея Руси.»

Також встановлено, що 17 серпня 2020 року рішенням Священного Синода Української Православної Церкви (Московського патріархату) (далі УПЦ) громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (церковне ім`я ОСОБА_6), був назначений архієпископом Черкаським і Канівським, тобто очільником Черкаської єпархії УПЦ.

У відповідності до п. 1 Статуту Черкаської єпархії Української Православної Церкви, ухваленого 14.07.1992 року за рішенням єпархіальних зборів Черкаської єпархії, зареєстрованого згідно Свідоцтва №262 від 29.07.1992, Черкаська єпархія є структурним підрозділом Української Православної Церкви /УПЦ/, підзвітним Священному Синоду УПЦ.

У відповідності до п. 14 Статуту Черкаської єпархії Української Православної Церкви, Єпархіальний архієрей /«Керуючий єпархією»/ обирається і призначається Синодом Української Православної Церкви.

Згідно п. 17 Статуту Черкаська єпархія має право засновувати власні засоби масової інформації.

Очоливши єпархію, ОСОБА_6 вирішив змінити роботу підпорядкованих церковних засобів масової інформації.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 (митрополит ОСОБА_6), будучи митрополитом Черкаським та Канівським, не пізніше 03.06.2023, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в приміщенні домоволодіння за місцем свого проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, всупереч Конституції України та Законів України в частині заборони проповідування ворожнечі, нетерпимості до віруючих інших релігійних організацій, розуміючи протиправність своїх діянь, здійснив умисні, публічні висловлювання спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, створивши при цьому відеозаписи.

В подальшому 03.06.2023, відеозапис зі своїми висловлюваннями ОСОБА_8 , виклав в соціальній Інтернет-мережі «Facebook» (група « Черкаська єпархія УПЦ » з назвою «« Митрополит ОСОБА_6 об активистах, власти и будущем нашей страны слово после суда », за посиланням ( https://fb.watch/ljGPiSjD2s/), яке містить наступні висловлювання:

Дорогие братья и сёстры. Как и обещал, рассказываю о ходе судебных действий, предпринимаемых против меня по уголовным делам возбуждённых Службой Безопасности Украины и прокуратурой. Вчера было заседание суда, предварительное. На котором, решался вопрос об изменении меры пресечения, на время судебных действий для меня, с круглосуточного домашнего ареста на другую меру пресечения. К сожалению так круглосуточный домашний арест был и оставлен и продлен ещё на два месяца. Одним из главных аргументов прокуроров, почему меня нужно держать в заточении, был аргумент: «Он продолжает говорить», «Он, продолжая после Пасхи, записывал несколько своих обращений». И это то что пугает их больше всего. На вопрос судьи: «Так как арест на это может повлиять?» - удобовразумительного ответа от прокуроров не прозвучало. На вопрос адвокатов, моих защитников: «Так что, свобода слова и выражение своих мыслей, ставиться теперь как причина держания человека под арестом?» - удобовразумительного ответа не прозвучало. А ответ очень простой. В нашей стране, к большому сожалению, идёт полномасштабное гонение на церковь. Оно выражается в разных формах и одна первая, ключевая форма это сфабрикованные обвинения, уголовные дела, против священнослужытелей, монахов. Мы знаем о целом ряде открытых таких сфабрикованных дел, которые, вину в которых конечно же ни я, ни мои собратья архиереи, признать не можем. Мы не нарушали тех статей Криминального уголовного кодекса, которые нам вменяются. Ну будем доказывать это в суде. Будем надеется, что суд будет справедливым и мы сможем доказать свою невиновность. Ну вы знаете как действуют, к большому сожалению, прокуратура и Служба Безопасности, когда нужно кого то привлечь к ответственности. Все вы помните и флаг «Новороссии», который, при очередной облаве на монастырь в нас в Черкасской епархии, подбросили старицам в келию. В ОСОБА_9 монастыре, подбросили флаг «Новороссии» монахиням, которые там живут по 50, по 40-50 лет, кроме своей келии и храма Божего ничего не знают. Додумались ребята, обыск проводили, подкинули. И мало того, замолчали бы после того как их позор стал известен на всю страну. Нет, до сих пор поминают в публикациях об этом флаге.

Не только в этом направлении движется системное гонение на церковь у нас сегодня в Украине. Это конечно и активисты. Активисты, которых стимулируют, я уже не знаю как, или кнутом или пряником, кто то стимулирует, какие то кураторы. Ну активисты, молодежь, они были всегда. Это были и молодые комсомольцы, которые ходили воевать с попами в начале 20-го века у нас в стране. Это были и хунвейбины, молодежь которую использовала политическая партия в борьбе своей в Китай, во время революции. Это и сегодня, нынешние наши активисты. Чем они занимаются? Хамством, нападками, передёргиваниями как в интернете в своих социальных сетях на своих страничках, точно также и в жизни - выкрикивая всякие оскорбления в отношении священнослужителей и верующих людей. Эти же активисты облили красной краской ступеньки у входа нашего, в наш кафедральный собор в Черкассах. Они же, пока не было прихожан, обклеили плакатами с кощунственными изображениями с изувеченными, искурочеными изображениями пресвятой богородицы на плакатах изображенными, на собор. Такими изображениями, которые не только показать страшно, а любое верующее сердце увидев такое изображение, будет глубоко уязвлено. Эти же активисты, некоторые из них, работают в средствах массовой информации в наших местечковых черкасских. Конечно же наши адвокаты фиксируют эти события противоправные, все эти хулиганские выходки и все эти кощунственные выходки. Они фиксируют то что происходит в информационном поле, поскольку эти же СМИ местечковые были подключены к антицерковной компании и продуцируют материалы порочащие имя священнослужителей украинской православной церкви. Наши адвокаты фиксируют всё это, пытаются работать в правовом поле, выходят на кураторов, выходят, ищут бенефициаров всех этих выходок. Мы знаем что например СМИ получают некоторые грантовую помощь из западных зарубежных посольств. Мы знаем каких именно и туда мы будем обращаться с вопросом: «А знают ли эти посольства, что выделяемые ими деньги на черкасские СМИ, идут на разжигание межрелигиозной розни и ненависти в стране да и в целом в Украине. С этой стороны идёт борьба с православной церковью. С нашей, украинской православной церковью. Но не только с этой конечно. С фактической стороны чиновниками так же на местах организовывается травля. Не так давно была изгнана из первой городской больницы Черкасс, православная община вместе с настоятелем. Храм, который созидался на протяжении 20-ти лет в этой больнице верующими людьми, был закрыт. Просто не продлена аренда. И выгнали не простой приход, выгнали Марфо-Мариинское отделение сестёр милосердия, Черкасское отделение. Это более 20-ти сестёр милосердия, которые каждый свой день посвящают служению ближним и оказанию им материальной, социальной, благотворительной духовной помощи. Многие знают не только в Черкассах, а по всей Украине о Черкасском Марфо-Мариинском отделении сестёр милосердия. Это женщины которые сами себя отдают служению ближним в больницах, среди беженцев, духовной проповедью, перевязыванием ран, кормлением нескольких сотен человек еженедельно возле кафедрального собора в Черкассах горячими обедами бесплатно нуждающимся. Все Черкассы наверно знают о сёстрах милосердия, которых просто взяли и выбросили из их храма, а храм закрыли. Подобное происходит и в области.

Захватываются и передаются в ПЦУ сельские храмы. Недавно в интернете была дискуссия почему городские храмы не переходят в кавычках в ПЦУ, а сельские переходят в кавычках в ПЦУ. Высказывались разные точки зрения на этот вопрос, я выскажу свою, из своего опыта служения в разных храмах и руководства и сельскими и городскими викариатствами, как в Киеве и Киевской области так и в Черкассах. Дело в том, что никаких переходов по большей части нет. Есть банальные рейдерские захваты культовых сооружений вместе с земельным участком. В городе это сделать очень сложно. Почему? Потому что основная рейдерская схема у захватчиков - это подмена понятий религиозной общины - релігійної громади на тереториальную общину - територіальну громаду. Что это обозначает? Есть верующие люди, костяк верующих людей, как правило в небольшом селе - это 20-30 или 50 человек, которые постоянно ходят в храм, которые его строили или реставрировали, которые на каждой воскресной службе, которые исповедуются, причащаются святым Христовым тайнам регулярно. Такие люди живут Богом и церковью, они несут все свое в храм и если они две недели не были в храме, они чувствуют себя не на своем месте. Вот эти 20-30 человек и есть религиозная община. И по закону, по уставу, по статуту юридичної особи релігійної громади - юридического лица религиозной общины, именно они управляют имуществом, которое на балансе религиозной организации. А вот территориальная община - это совершенно другое понятие. А как делают рейдеры? Иногда под руководством чиновников, глав сельсоветов или объединенных территориальных общин, которым поступают указания сверху захватить храм. Они собирают в клубе простых жителей села, которые в храм ходят 1-2 раза в году на Пасху, на Богоявление за водой, за медом или яблоки посвятить, а кто-то вообще не ходит, а кто-то не знает, какой рукой перекреститься, а кто-то вообще исповедуется другой конфессии - греко-католикам, протестантам или баптистам. Вот собирают всех этих людей и они голосуют. Кто за переход нашего храма из УПЦ в ПЦУ? Проголосовали все единогласно, подписали липовые протоколы, утвердили печатью сельсовета и вперед в обладминистрацию. А там, конечно утвердят, конечно перерегистрируют. Такие схемы рейдерских захватов действуют по всей Украине. Поэтому, когда вы слышите, что храм или община перешла в ПЦУ из нашей церкви, а священник не перешел, знайте, это не правда, никакая община никуда не перешла, просто захватили храм. Потому что в 99,9% случаев община, в духовном смысле сформированная своим священником, вместе со священником всегда и остается. И вместе со священником изгнанным из храма идет молиться в хатку или сарайчик или на квартиру. И церковь Христова этих 20-30 постоянно практикующих духовную жизнь людях переместиться из храма, который строили их предки или они сами, переместиться в дом, приспособленное помещение. А храм будет стоять пустым. Не все время конечно, на большие праздники будут сходиться туда жители села для того чтоб приехавший представитель другой конфессии посвятил им яблоки или воду или пасхальные приношения, а потом будет повешен замок на последующие несколько месяцев до следующего праздника. А церковь Христова , община будет изгнана вместе с Богом, вместе с литургией, куда-то туда, в приспособленное помещение. А в городе это невозможно. В городе очень сложно провернуть эту рейдерскую схему. Подменить религиозную общину общиной территориальной. Вот поэтому ни в Киеве ни один храм не перешел из УПЦ в ПЦУ за это время, ни в Черкассах ни одни храм не перешел из УПЦ в ПЦУ за это время. Только потому, что по этой самой простой понятной и действенной рейдерской схеме это сделать в городе очень сложно, практически невозможно.

Скажу более того, истинная церковь Христова , евхаристические общины собраны вокруг чаши, имеющие в сердце Бога не на словах, а в еженедельном причащении святых Христовых тайн, в чтении духовной литературы, вот ети небольшие общины в которых, как мы говорим, 20-ть 30-ть человек в селе, они и составляют настоящею православную церковь нашего народа. Когда они будут изгнаны, если эта политика будет продолжаться, и когда они (ОСОБА_6 имеет ввиду прихожан УПЦ мп) будут изгнаны из своих храмов, допустим все, потому что такая задача, насколько можно понять стоит перед властями. Храмы и Православие в Украине официальное станет полностью секулярной религией. Такой же, в которой оно, как и католическая церковь в некоторых странах Европы, к большому сожалению уже есть в ряде европейских стран. Там тоже открывается храм на праздник, Рождество например, люди пришли помолились и разошлись на пол года. Вот что значит - секулярная религия. Они не нуждается во Христе, они не нуждаются в чтении духовной литературы, они не нуждаются в ежедневной молитве и литургии, они не нуждаются в причастии, просто потому, что они не знают и не понимают, что это такое. Это обычная современная секулярная религия, секулярное христианство. Оно может быть в лоне и католической церкви, может быть в лоне одной из поместных православных церквей. Когда общество скатывается к такой светскости, оно стремиться истребить ту церковь, которая несет в себе заряд Святого Духа, общество старается загнать в подвалы и на чердаки ту церковь, которая с ним никогда не согласиться. А вот секулярная - пожалуйста, пусть живёт и прибывает. В секулярной церкви нет монастырей, ну вернее монастыри есть как туристические объекты, ну нет монахов. Мы это знаем. На примере нашей страны, нашего общества, нашей конфессии, мы это очень хорошо знаем.

Зачем наши власти взялись изгнать Христа из нашей страны? Зачем они делают все, чтобы уничтожить Христову церковь в нашей стране, заменив ее секулярным суррогатом или назовем это симулятором. Понимают они, что они делают или нет, сказать сложно. В любом случае этим они являют себя источником из которого течет горькая, зловонная вода. Может ли из одного и того же источника течь горькая вода, зловонная и сладкая благоуханная? Кто-то считает, что да, может, а большинство верующих говорит нет, не может. Из источника с которого течет зловонный смрад, гонения на церковь, сладкой воды не получишь.

Церковь молилась всегда за власть. Молиться и сейчас. Молилась церковь и за равноапостольного императора Константина, но молилась и за Нерона, молилась за святых византийских императоров, но молилась и за еретиков. И у нас молилась и за святых, предводителей нашего народа, князей и молилась за власть попущенную Богом - за ленина, за сталина, когда они правили на нашей земле. Но молилась по разному, молилась по разному. Молилась - не значит оправдывала действия, молилась не значит - соглашалась с тем что они делают. А вот молитва церковная, имеющая сама по себе мистическую, духовную силу в которую не верят и которую не хотят понимать люди не верующие молитва действует всегда, только действует по разному. Для кого то она благословение и укрепление, а для кого то наоборот - наказание и угли на голову. Сегодня очень хочется пожелать тем людям которые организовывают, инициируют и исполняют гонение на церковь в нашей стране: - Вам нужно остановится, остановится ради себя и ради ваших детей. Если вы будете продолжать то дело, которое начали - не будет ничего хорошего. Разрушая церковь вы всё равно не достигнете результата окончательного. Церковь всегда была, есть и будет, она не разрушима. Но вы разрушите свои семьи, вы разрушите наше общество, возможно вы окончательно разрушите нашу страну. Вы этого не понимаете. Примите на веру, вы не убежите потом никуда от своей совести и никуда не убежите от наказания. Поберегите себя, пожалейте себя, пожалейте свои семьи и своё будущее, остановитесь пока не поздно. Пусть Господь вас вразумит остановится.

Крім того, 09.06.2023 на YouTube-каналі Черкаської єпархії УПЦ (https://www.youtube.com/@CherkasyBlagovest) на платформі відеохостингу YouTube опубліковано відео з назвою « Митрополит ОСОБА_6 о завещании свт. Луки Крымского, к 100-летию архиерейской хиротонии святого », яке містить наступні висловлювання спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями:

-Дорогие братья и сестры, приближается день памяти Святителя Луки войно-ясенецкого профессора хирурга Симферопольского и Крымского исповедника. Мы особенно почитаем на Черкашине Святителя Луку потому, что он имеет прямое отношение к нашему городу и к нашей области и главным образом не потому, что он был некоторое время земским врачом под Черкассами в Золотоношском районе в селе Деньги, но потому, что здесь у нас в городе доживали свой век и были похоронены его родители отец и мать его сестра его брат, наш кафедральный архангела-михайловский собор стоит как раз на месте того, кладбища на котором похоронены его родители в 1924 году.

- Святитель Лука , уже будучи епископом, приезжал в Черкассы, совершал на этом месте панихиду на могиле своей сестры, а епископом он стал 18 мая 1923 года - ровно 100 лет назад. Это столетие мы планируем торжественно праздновать у нас в Черкассах. Накануне праздника в субботу 10 июня к нам в город, в кафедральный собор будет привезена большая часть мощей Святителя Луки Крымского из Киева, она будет у нас в субботу на всенощном бдении и вовремя праздничной воскресной литургии 11 июня в день памяти Святителя. Все черкащане смогут прийти в собор, поклонится мощам Святителя Луки и помолится этому великому святому покровителю, покровителю нашего города и нашей епархии.

- Святитель Лука входит в собор черкасских святых. В какое же время стал епископом, будущий святитель Лука? А время очень напоминало наше сегодняшнее, ровно 100 лет назад 1923 год, а такое ощущение, что этого столетия не было. Во время, когда свидетель принимал епископский сан, практически все храмы Ташкента уже были переданы обновленческому расколу, так называемой, живой церкви. Этот раскол был организован советской властью, пользуясь тем, что исповедник Святитель патриарх Тихон в то время находился под домашним арестом, живая. Церковь распространилось по лицу всей страны, ей передавались храмы в Черкассах, в Киеве и в Ташкенте, в том числе по всей стране. Вот в такое непростое время профессор медицины, доктор иеромонах Лука стал епископом. «…Многие священнослужители в то время будучи, обвиняемые в контрреволюции, уже отбывали свои сроки в тюрьмах, в лагерях, ссылках. И когда святитель Лука понял, что скорей всего в ближайшее время его ждет та же участь, он обратился с окружным посланием к пастве туркестанской, к своей пастве. Это очень интересное послание иногда замалчивается представителями раскольничьих структур, потому что оно говорит, как будто сказано сегодня о сегодняшних раскольниках. Сегодня многие епископы и священники Украинской православной церкви обвиняются по 161 статье. Идут следствия, совершаются суды. 161 статья Уголовного кодекса Украины - это о разжигании межрелигиозной розни. Обвиняются священнослужители за то, что они критикуют раскольников, критикуют ПЦУ и защищают в каноническом поле, в богословской дискуссии нашу церковь - Украинскую православную церковь. Это и митрополит ОСОБА_14 - наместник Киево-Печерской Лавры, это и митрополит Тульчинский и Брацлавский Ионафан и митрополит Лонгин, известный не только в Украине, а на весь мир своими трудами милосердия, ведь у него усыновлено более 400 детей. Так же мы знаем о том, что протоиерей ОСОБА_15 - настоятель собора и строитель собора в Ужгороде, человек, голос которого слышат и жаждут слышать десятки тысяч верующих людей в Закарпатье. Они обвиняются в разжигании межрелигиозной розни на том основании, что критиковали раскольников и защищали нашу церковь.

-Давайте послушаем, что писал святитель Лука Крымский в этом своем окружном послании, перед тем как он думал, и так и случилось, пойти в ссылки и тюрьмы на очень долгий срок. Подумаем и взвесим, а чтобы сегодня сегодняшние гонители церкви в Украине, какие сроки и какие статьи дали бы этому великому святителю, которого сейчас, они же так же почитают в Украине и превозносят, и говорят что это наш святой, наш хирург, наше святило, достояние нашей страны и нашего народа.

-И это правда, это достояние. Но чтобы они сделали с этим достоянием если бы святитель Лука жил бы в наше время, 100 лет спустя и выпустил такое же окружное послание? Оно касается представителей обновленческого раскола или «живой» церкви. Сегодня оно бы касалось представителей другого раскола, другой церкви. И так, слова святителя Луки Крымского: «Живая церковь, как ее называют ее представители не является церковью, это - дикий вепрь, имеющий все признаки дикарства, я умоляю Вас и прошу исполнить моё слово, непоколебимо стоять на том пути на который я наставил вас, подчинятся силе, если будут отбирать от вас храмы и отдавать их в распоряжение дикого вепря, попущением Божиим, временно вознёсшегося. внешностью богослужения их не соблазнился и поругание богослужения творимым вепрем, не считать богослужением. Знаете, он не каноничен. Идти в храм, где служит достойный иреи вепрю не подчинившиеся, если и всеми храмами завладеет вепрь, считать себя отлучёнными богом от храмов, ввергнутыми в голод слушанью слово Божие, с вепрем и его прислужниками никакого общения не иметь и не унижаться до препирательства с ними, против власти, поставленной нам Богом по грехам нашим, никак не восставать и во всём смиренно повиноваться, повелеваю всем чадам туркестанской церкви строго и неуклонно блюсти моё завещание!», - так заканчивается завещание Святителя Луки .

-Вепрем он называет обновленческую церковь, ту церковь, которая состояла из вчерашних священников и епископов русской православной церкви. Ту церковь, которая противопоставила себя церкви патриаршей, ту церковь, которую признали ряд восточных патриархов, в том числе патриарх Константинопольский. Константинопольский патриархат, признавая «обновленцев», не просто называл их легитимной и правильной церковью в новой россии, новом союзе советских социалистических республик, но и обвинял патриарха ОСОБА_18 в смутьянстве, в том что он не подчиняется новой церкви, новой власти, новому порядку вещей.

-Правда Божия всегда побеждает в этом мире, просто на это нужно время. Кто сейчас вспоминает «обновленцев», раскольников, которым принадлежали практически все храмы к 23-24 году (ХХ ст) практически все храмы в городах и весях русской православной церкви? Сейчас о них никто не помнит, никто к сожаленью, не помнит, и о том, что восточные патриархи признавали их легитимными, каноническими и потом сделали вид, что об этом забыли, а Правда Божья восторжествовала. Так будет и с нашей церковью. Нет никаких сомнений, что правда Божья , каноническая правда в пределах Киевской Руси , и у нас в Киеве обязательно восторжествует, если кому-то и предстоит подать подвиг исповеднический за каноническую правду своей церкви, не боятся, господь будет рядом он будет защищать, то он подает всё необходимое для того, чтобы пережить это время, а после, после получит венец от него. В это непростое время давайте помолимся, крепко помолимся нашему покровителю Святителю Луке, помолимся, чтобы он помог нам, вразумил, укрепил, сохранил, чтобы он помог, нам не убояться и не устрашиться тех испытаний, которые он прошёл и которые, возможно, предстоят нам, а потом как и он, оглянувшись назад, вас отблагодарит бог за милость, за его покровительство, за его внимание каждой минуте, каждой секунде нашей жизни, особенно сейчас, когда нам трудно, и когда многим страшно. Святителю, Отче Луко , моли Бога о нас.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної експертизи від 14.08.2023 у фрагментах досліджуваних текстів, які відтворюються на відеозаписах містяться висловлювання, що виражають негативне ставлення до органів державної влади, правоохоронних структур, зокрема Служби безпеки України, органів місцевого самоврядування, а також громадських активістів. Крім цього, у фрагментах досліджуваних текстів, які відтворюються на відеозаписах, вжито мовні засоби та лінгвістичні прийоми, які виражають негативні характеристики та установки стосовно представників та вірян ПЦУ та інших конфесій, правоохоронних органів, зокрема Служби безпеки України, органів судової влади та органів місцевого самоврядування, а також громадських активістів та можуть трактуватися як такі, що принижують гідність певної соціальної групи осіб. Крім цього, у фрагментах досліджуваних текстів, які відтворюються на відеозаписах містяться висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом, спрямовані на розпалювання міжрелігійної ворожнечі між УПЦ, ПЦУ. Крім цього, у фрагментах досліджуваних текстів, які відтворюються на відеозаписах містяться ознаки деструктивного мовленнєвого впливу, спрямованого на підрив релігійної та соціальної стабільності і загострення релігійних конфліктів в Українї.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово психологічної експертизи від 04.08.2023 комунікативна діяльність особи (митрополита Феодосія) яка відтворрюєтся на відеозаписах містятся висловлювання, спрямовані на розпалювання національної або релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності. Крім цього, у комунікативній діяльністі особи (митрополита Феодосія) яка відтворрюєтся на відеозаписах містятьтся пропаганда національної та релігійної ворожнечі, неповага до національних та релігійних святинь. Крім цього, у комунікативній діяльністі особи (митрополита Феодосія) яка відтворрюєтся на відеозаписах містяться ознаки підбурювання населення України до розв`язання міжконфесійних, міжетнічних та інших конфліктів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 ЯКК України, тобто в умисних діях спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.

У даному кримінальному провадженні підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, Київської області, українець, громадянин України, архієрей Української Православної Церкви, митрополит Черкаський та Канівський, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, про те відносно якого 12.05.2023 скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області обвинувальний акт за вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.

05.10.2023 ОСОБА_6 слідчим за погодженням із з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчинені вказаних злочинів, є зібрані у ході досудового розслідування документи, а також відомості, що містяться у протоколах слідчих дій і висновках спеціалістів, проведених у кримінальному провадженні, зокрема у:

- акті огляду інтернет - ресурсу, а саме відеозапису «Митрополит ОСОБА_6 об активистах, власти і будущем нашей страны - слово после суда», що розміщене у соціальній Інтернет - мережі «Facebook» (група « Черкаська єпархія УПЦ ») від 25.06.2023 ;

- акті огляду інтернет - ресурсу, а саме відеозапису « Митрополит ОСОБА_6 о завещании свт. Луки Крымского, к 100-летию архиерейской хиротинии святого », що розміщене у соціальній Інтернет - мережі «Facebook» профіль Черкаська єпархія УПЦ від 25.06.2023;

- висновку спеціаліста від 25.06.2023 ;

- протоколі огляду від 12.07.2023 Інтернет-ресурсів https://youtube.com/watch?v=p_Fqf691UcY&feature=share8 « Митрополит ОСОБА_6 об активистах, власти и будущем нашей страны слово после суда », розміщений 09.06.2023 на YouTube-каналі Черкаської єпархії УПЦ

- протоколі огляду від 12.07.2023 Інтернет ресурсів https://youtube.com/watch?v=4333GIACD44&feature=share8 « Митрополит ОСОБА_6 о завещании свт. Луки Крымского, к 100-летию архиерейской хиротонии святого », розміщений 09.06.2023 на YouTube-каналі Черкаської єпархії УПЦ;

- висновку психологічної експертизи № 1013/23-23 від 04.08.2023;

- висновку судової семантико-лінгвістичної експертизи № СЕ-19/107-23/7434-ЛД від 01.08.2023

- протоколі допиту потерпілого ОСОБА_20 від 21.07.2023;

- протоколі допиту потерпілого ОСОБА_21 від 12.07.2023;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_22 від 19.07.2023;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 19.07.2023;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_24 від 12.07.2023;

- протоколі огляду офіційного сайту Черкаської єпархії Української Православної Церкви «Православна Черкащина» від 24.07.2023;

- протоколі огляду речей - «Православний церковний календар 2023» від 29.08.2023;

- протоколі огляду офіційного Інтернет - ресурсу Черкаської єпархії Української православної церкви від 29.08.2023;

- допиті свідка ОСОБА_25 від 20.09.2023;

- протоколі огляду офіційного сайту Черкаської єпархії Української православної церкви за посиланням «https://cherkasy.church.ua» від 20.09.2023

- протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 від 03.10.2023;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. В даному випадку ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк трьох років, про те відносно ОСОБА_26 слідчим відділом УСБУ в Черкаській області скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області обвинувальний акт за вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, одне з яких являється тяжким, і карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявними ризиками в даному кримінальному провадженні, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, як тримання під вартою є:

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те що підозрюваний ОСОБА_6 маючи вже вручений обвинувальний акт, котрий скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області за вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, одне з яких являється тяжким, і карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років та знову підозрюється у вчиненні аналогічного злочину, умисні дії якого спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, тому під страхом такого покарання може у майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене у слідства є достатньо підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, якому неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань. Незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому провадженні можуть позбавити орган досудового розслідування зібрати та надати суду належних і допустимих доказів вини підозрюваного ОСОБА_6

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні аналогічного злочину і на даний час щодо останнього скеровано обвинувальний акт до Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області за ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, а тому з огляду на це ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та для запобігання ризикам ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані відомості щодо особи ОСОБА_6 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний матиме можливість впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити або сховати засоби, які були об`єктами кримінальних протиправних дій.

Отже з метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати у кримінальному провадженні, в розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1878 800,00 грн.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі, в тому числі на підставі п.3 ч. 2 ст.183 КПК України.

Підозрюваний та захисники проти вимог клопотання заперечували, просили суд повністю відмовити в задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001897 від 06.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 05.10.2023 ОСОБА_6 слідчим за погодженням із з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України..

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчинені вказаних злочинів, є зібрані у ході досудового розслідування документи, а також відомості, що містяться у протоколах слідчих дій і висновках спеціалістів, проведених у кримінальному провадженні, зокрема у:

- акті огляду інтернет - ресурсу, а саме відеозапису «Митрополит ОСОБА_6 об активистах, власти і будущем нашей страны - слово после суда», що розміщене у соціальній Інтернет - мережі «Facebook» (група « Черкаська єпархія УПЦ ») від 25.06.2023 ;

- акті огляду інтернет - ресурсу, а саме відеозапису « Митрополит ОСОБА_6 о завещании свт. Луки Крымского, к 100-летию архиерейской хиротинии святого », що розміщене у соціальній Інтернет - мережі «Facebook» профіль Черкаська єпархія УПЦ від 25.06.2023;

- висновку спеціаліста від 25.06.2023 ;

-протоколі огляду від 12.07.2023 Інтернет-ресурсів https://youtube.com/watch?v=p_Fqf691UcY&feature=share8 « Митрополит ОСОБА_6 об активистах, власти и будущем нашей страны слово после суда », розміщений 09.06.2023 на YouTube-каналі Черкаської єпархії УПЦ

- протоколі огляду від 12.07.2023 Інтернет ресурсів https://youtube.com/watch?v=4333GIACD44&feature=share8 « Митрополит ОСОБА_6 о завещании свт. Луки Крымского, к 100-летию архиерейской хиротонии святого », розміщений 09.06.2023 на YouTube-каналі Черкаської єпархії УПЦ;

- висновку психологічної експертизи № 1013/23-23 від 04.08.2023;

- висновку судової семантико-лінгвістичної експертизи № СЕ-19/107-23/7434-ЛД від 01.08.2023

- протоколі допиту потерпілого ОСОБА_20 від 21.07.2023;

- протоколі допиту потерпілого ОСОБА_21 від 12.07.2023;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_22 від 19.07.2023;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 19.07.2023;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_24 від 12.07.2023;

- протоколі огляду офіційного сайту Черкаської єпархії Української Православної Церкви «Православна Черкащина» від 24.07.2023;

- протоколі огляду речей - «Православний церковний календар 2023» від 29.08.2023;

- протоколі огляду офіційного Інтернет - ресурсу Черкаської єпархії Української православної церкви від 29.08.2023;

- допиті свідка ОСОБА_25 від 20.09.2023;

- протоколі огляду офіційного сайту Черкаської єпархії Української православної церкви за посиланням «https://cherkasy.church.ua» від 20.09.2023

- протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 від 03.10.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, Київської області, українець, громадянин України, архієрей Української Православної Церкви, митрополит Черкаський та Канівський, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, відносно якого 12.05.2023 скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області обвинувальний акт за вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Досліджуючи матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , суддя вважає, що клопотання не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Крім цього, слідча суддя враховує, що підозрюваному ОСОБА_6 в рамках іншого кримінального провадження обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та подане клопотання не містить жодного підтверджуючого доказу щодо порушення ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Крім цього, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.161 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази, надавши оцінку встановленим фактам щодо особи підозрюваного, наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що запобіжний захід на застосуванні якого наполягає сторона обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, має постійну зайнятість, в тому числі має науковий ступінь професора та є викладачем у Київській духовній академії і семінарії, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 107, 176, 177, 178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строків досудового розслідування, а саме до 05 грудня 2023 року, включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 05 грудня 2023 року, включно в межах строків досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 13 жовтня 2023 року о 11:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1