ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6269/23

Провадження № 1-кп/210/803/23

16 листопада 2023 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

сторони кримінального провадження, які приймають участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, внесеного 20 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001048, -

ВСТАНОВИЛА:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Криворізької південної окружної прокуратури надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ справу передано в провадження судді ОСОБА_1 .

З метою дотримання вимог частини 3 статті 31 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 348 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, в порядку статті 35 КПК України за ухвалою суду визначено склад колегії.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки при його направленні дотримані вимоги щодо підсудності, підстави для повернення обвинувального акту, закриття провадження у справі не вбачається.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, підтримали позицію прокурора.

Потерпілий в судове засідання не з"явився, надав заяв про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Неявка потерпілого в підготовче судове засідання не є перешкодою для вирішення процесуальних питань, пов"язаних з рухом кримінального провадження.

Колегія суддів, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає положенням статті 291 КПК України, підсудний Дзержинському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, підстав для повернення його прокурору не вбачається. Також не вбачається підстав для застосування положень пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України.

Враховуючи наведене, обвинувальний акт на підставі пункту 5 частини 3 статті 314 КПК України підлягає призначенню до судового розгляду.

Підстави для складання досудової доповіді за статтею 314-1 КПК України відсутні.

За змістом частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінились. Дані ризики враховувались слідчим суддею 20.09.2023 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час досудового розслідування, строк тримання під вартою визначено ухвалою слідчого судді до 18.11.2023 та на теперішній час вони продовжують існувати.

Захисник просив відмовити в клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, замінивши його на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Колегія суддів, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доводи захисника про необхідність зміни запобіжного заходу, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Частина 1 статті 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд на стадії судового розгляду не здійснює оцінку обґрунтованості підозри, оскільки обґрунтованість підозри вже була визнана при застосуванні до обвинувачених на стадії досудового розслідування запобіжних заходів

Тому в контексті питання про зміну запобіжного заходу чи продовження його дії, суд оцінює як підстави, що слугували для обрання запобіжного заходу, так і їх чинність на етапі вирішення питання про його продовження, а так само оцінити обставини, на які сторона покликається в обґрунтування підстав для зміни запобіжного заходу на стадії судового розгляду.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України та враховано колегією суддів при вирішенні клопотань учасників судового провадження.

Згідно з частиною 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

При вирішенні питання про продовження чи зміну обвинуваченому запобіжного заходу, колегія суддів враховує, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 348 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі..

Колегія суддів, враховуючи характер висунотого обвинувачення та фактичні обставини, покладені в основу обвинувального акту, приходить до висновку, що існує достатньо підстав вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим, обвинувачений може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відносно обвинуваченого 10.10.2023 року Криворізьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено вирок за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75КК України звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік.

Зі змісту обвинувачення встановлено, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину в стані алкогольного сп"яніння, та за висновоком судово-психіатричної експертизи останній в період інкримінованих діянь і на момнт проведення експертизи виявляв та виявляє психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, застосування заходів медичного характеру не потребує.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Колегія суддів погоджується з доводами сторони обвинувачення, що у разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 може чинити вплив на потерпілого та свідків.

Обвинувачений не має міцних соціальних зв"язків, не має місця реєстрації в місті Кривий Ріг та Криворізькому районі, фактично проживав без реєстрації в місті Зеленодольськ.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований.

При оцінці ризику переховування, в контексті вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу чи його зміну, колегія суддів враховує той факт, що існування вищевказаного ризику знаходиться у взаємозв`язку з іншими факторами, зокрема відсутністю міцних соціальних зв`язків, а також соціальне та матеріальне становище обвинуваченого.

Враховуючи характеристику обвинуваченого, колегія суддів відхиляє доводи захисника, що останній у разі зміни запобіжного заходу, буде дотримуватись процесуальних обов"язків, оскільки відсутні належні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 не стане на шлях переховування, не вчинить інших кримінальних правопорушень.

Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, колегія суддів приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 дають підстави для висновку, що з боку обвинуваченого наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, дані про зменшення або зникнення вказаних ризиків відсутні і наявність характеризуючих даних про особу обвинуваченого, не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Судове слідство не розпочалося, а зміна запобіжного заходу може негативно вплинути на хід розгляду справи, унеможливить постановлення остаточного рішення у справі, оскільки обвинувачений, враховуючи його поведінку до обрання запобіжного заходу, може стати на шлях переховування та затягування розгляду справи.

У колегії суддів відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечити його належну поведінку.

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів вважає, що запобігти ризикам, визначених у пунктах 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує двох місяців.

Щодо визначення розміру застави колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Також згідно практики Європейського суду з прав людини відмова у звільненні з-під варти під заставу може бути обґрунтованою і особа має утримуватися під вартою без визначення розміру застави, якщо його звільнення потягне реальну небезпеку спричинення шкоди у зв`язку з виникненням однієї з підстав для тримання під вартою; якщо введення умов звільнення під заставу чи інших розумних профілактичних заходів не може усунути цю небезпеку чи знизити її до рівня, при якому тримання особи під вартою стане безпідставним.

При постановленні даної ухвали про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, зазначені вище підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину злочину в стані алкогольного сп`яніння, замах на життя, вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки вказаний альтернативний запобіжний захід, на думку суду, на даний час не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти наявним і дійсним ризикам.

Колегія суддів вважає необхідним продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, відомості про яке 20 вересня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001048, у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу на 12 год. 45 хв. 22 листопада 2023 року.

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Криворізька установа виконання покарань №3" строком на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 14 січня 2024 року включно.

Розмір застави не визначати.

Копію ухвали направити :

- Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3" - для відома та виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захисникам.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошення 17 листопада 2023 року об 15 год. 55 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3