КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/6617/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України - головного спеціаліста відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2023,

за участю

представника ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2023 відмовлено в задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України - головного спеціаліста відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що як вбачається із змісту заяви Міністерства юстиції України, у ній заявник повідомляє про можливе вчинення невідомими посадовими особами органів державної влади кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 367 КК України, у зв`язку з чим було завдано збитків Державному бюджету України у розмірі 275496,91 грн. які було перераховано з Державного бюджету України на користь ОСОБА_8 на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2022 року.

Дослідивши зміст вказаної заяви, слідчий суддя погодився із висновками, викладеними у листі від 07.07.3023 року №5607зкп/к/11-03-10736/23 за підписом заступника Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві ОСОБА_9 щодо того, що вказана заява не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення. Так у скарзі не наведено жодних фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя відмітив, що початок досудового розслідування без законних на те підстав є порушенням принципів верховенства права, законності та інших принципів, передбачених ст. 7 КПК України, а також вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якими органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга представника ОСОБА_6 , що діє в інтересах Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України, посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2023 просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України на бездіяльність заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_10 . Визнати дії заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_10 , щодо невнесення відомостей за заявою Міністерства Юстиції України від 12.06.2023 №75520/9.1.4/15-23 до Єдиного реєстру досудових розслідувань протиправними. Зобов`язати заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_10 , внести відомості за заявою Міністерства Юстиції України про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2023 №75520/9.1.4/15-23 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2023, у якому ОСОБА_6 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України зазначає, що оскаржувана ухвала надійшла на адресу Міністерства юстиції України лише 10.10.2023 та зареєстровано за вхідним № . А також, апелянт просить врахувати, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскаржувана ухвала від 29.08.2023 на момент подання апеляційної скарги не оприлюднена.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що Міністерство юстиції України звернулось до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_11 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скарга вмотивована тим, що 12.06.2023 Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення (вих. №75520/9.1.4/15-23).

Апелянт вказує, що у вказаній заяві Міністерство юстиції України повідомляє про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 365 та 367 Кримінального кодексу України, вчинених невстановленими особами органів державної влади (правоохоронних органів) відносно громадянина ОСОБА_8 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків (істотної шкоди), внаслідок виплати громадянину ОСОБА_8 відшкодування в розмірі 275496,91,00 грн., на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кучеренко та інші проти України». Одночасно Міністерство юстиції України повідомляло Державне бюро розслідувань, що у додатках до поданої заяви від 12.06.2023 містяться всі наявні у Міністерства юстиції України документи, що можуть бути використані працівниками Державного бюро розслідувань в якості доказів, та які свідчать про наявність об`єкту та об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Зокрема такими документами є: заява громадянина ОСОБА_8 № 23758/21 з доданими до неї документами, рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2022 у справі «Кучеренко та інші проти України», платіжне доручення від 22.03.2023 № 868 та матеріали виконавчого провадження. У заяві було викладено короткий виклад обставин.

Крім того, апелянт зазначає, що з огляду на викладені обставини та норми права, Міністерство юстиції України у поданій заяві від 12.06.2023 просило внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, здійснити досудове розслідування та встановити осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких Європейським судом прийнято рішення проти України, з метою можливості подання Міністерством юстиції України позову до винної особи.

Також апелянт вказує, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у Києві, листом від 07.07.2023 № 5607зкп/к/11-03-10736/23 повідомило Міністерство юстиції України про прийняте ним рішення про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої міністерством заяви від 12.06.2023 про вчинення кримінального правопорушення. У вказаному листі Територіальним управлінням ДБР зазначено, що проаналізувавши зміст поданої заяви, не встановлено обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретними особами кримінального правопорушення у зв?язку з чим, на даний час відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, апелянт зазначає, що виконання зобов`язань держави щодо забезпечення осіб таких умов тримання під вартою, які б не суперечать принципу поваги до її людської гідності, покладається на уповноважені державні органи. Встановлення таких органів та конкретних винних осіб, винних у вчиненні порушень статті 3 Конвенції можливе лише при проведенні відповідних слідчих дій. Апелянт звертає увагу, що в даному випадку було завдано саме істотну шкоду (275496,91 грн.), яка в сто разів і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Також апелянт вказує, що для перевірки відомостей, зазначених в цій заяві, та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення. Проте, проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, апелянт зазначає, що нормами Кримінального процесуального кодексу України не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім як внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у строки, визначені частиною першою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, а тому рішення Заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_11 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є незаконним, таким, що суперечить вимогам частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо ухвали слідчого судді, апелянт вказує, що з її змісту вбачається, що як слідчий суддя, так і особа, чия бездіяльність оскаржуються здійснили поверхневий та формальний аналіз заяви Міністерства юстиції України без вивчення в повному обсязі доданих матеріалів та доказів у якості додатків. Так, підставами для звернення Мін?юстом із вказаною заявою стало рішення Європейського суду, яким зокрема встановлено порушення Державою Україна статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що нікого не можу бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Також апелянт зазначає, що ЄСПЛ виносить рішення проти Держави, а не конкретних фізичних/юридичних осіб, а суд встановлює порушення Конвенції, а не внутрішнього законодавства Держави, із вказаного рішення неможливо встановити внаслідок чиїх саме дій завдано збитків Державному бюджету України та конкретні обставини вчинення вказаних дій. Апелянт просить звернути увагу, на те, що з огляду на особливий характер правовідносин, будь-яких інших обставин про вчинення кримінальних правопорушень, окрім викладених в поданій заяві, Міністерство юстиції не має та не може мати.

Апелянт вказує, що обставини про вчинення кримінальних правопорушень, які викладені Міністерством Юстиції України є виключними та достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Міністерства юстиції України, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Враховуючи, те, що оскаржувана ухвала слідчого судді, хоч і була постановлена з викликом сторін, проте, розгляд справи відбувся без участі представника Міністерства юстиції України, зі змістом вказаної ухвали останній ознайомився після отримання копії 10.10.2023, що підтверджується карткою реєстрації вхідного документа долученої до апеляційної скарги, і 12.10.2023 направив до суду апеляційну скаргу, а тому зважаючи на те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, а також те, що апеляційну скаргу було направлено протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 12.06.2023 Міністерство юстиції України звернулося до Державного бюро розслідувань із заявою вих. №75520/9.1.4/15-23 від 12.06.2023 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365, 367 КК України, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.

В зв`язку з чим, представник Міністерства юстиції України таку бездіяльність оскаржив до слідчого судді, і в своїй скарзі просив визнати дії уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м Києві щодо невнесення відомостей за заявою від 12.06.2023 вих. №75520/9.1.4/15-23 до Єдиного реєстру досудових розслідувань протиправними та зобов`язати уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за вказаною заявою.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що заява Міністерства юстиції України не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2023 вих. №75520/9.1.4/15-23 Міністерство юстиції України просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 365, 367 КК України та встановити осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких Європейським судом прийнято рішення проти України, з метою можливості подання Міністерством юстиції України позову до винної особи.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, в заяві не наведено відомостей про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а викладення даних, щодо рішення Європейського суду з прав людини, який встановив за заявою ОСОБА_8 порушення Державою Україна статей 3 і 13 Конвенції, у зв`язку з неналежними умовами тримання під вартою та відсутністю ефективного засобу юридичного захисту стосовно цих скарг, та повідомлення проможливе вчинення невідомими посадовими особами органів державної влади кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365 КК України, з урахуванням даного рішення Європейського суду з прав людини та чинного пенітенціарного законодавства і системи відповідних органів, які у сукупності, не відповідають окремим імперативним нормам Європейського суду з прав людини щодо належних умов ув`язнення, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Отже, всупереч доводам представника Міністерства юстиції України, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги Міністерства юстиції України ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи представника в цій частині є неспроможними.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника Міністерства юстиції України, про те, що перевірка заяви про кримінальне правопорушення здійснюється після внесення відомостей до ЄРДР і нормами КПК не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім, як внесення відомостей до ЄРДР , то колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до ДБРне тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскількивносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких Міністерством юстиції України наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою Міністерства юстиції Українита підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити представнику Міністерства юстиції України - головному спеціалісту відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2023.

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України - головного спеціаліста відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2023, якою відмовлено в задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України - головного спеціаліста відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4