УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Київ

справа №607/11356/23

провадження № 51-503ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2024 року щодо нього.

Обставини справи

1. Вказаним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стовпове АР Крим, жителя АДРЕСА_3засуджено до покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК - у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 125 КК - у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

2. Згідно вироку суду, 18 квітня 2022 року близько 02 год. у ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , умисно наніс один удар предметом, схожим на ніж у ділянку зап`ясть обох рук останньому. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 завдано легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Крім того, 23 квітня 2023 року близько 20 год. в дворі будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 тримаючи в правій руці ніж, умисно, цілеспрямовано і рішуче наніс ОСОБА_5 один удар ножем в передню ділянку живота зліва, а також один удар ножем у ліву вушну раковину, в результаті чого спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі засуджений не визнає вину та стверджує, що наявними у справі доказами не доведено його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів, а висновки суду ґрунтуються на припущеннях і недопустимих доказах.

4. Суд апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду не дослідив належним чином повторно докази, надані стороною захисту, та залишив заявлені вимоги в апеляційній скарзі захисника в інтересах засудженого без задоволення.

5. Крім того, через невірну кваліфікацію дій засудженого, який змушений був захищатись від агресивних дій потерпілого, суд призначив надто суворе покарання.

6. Таким чином, він вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Оцінка суду

7. Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

8. У касаційні скарзі засуджений оспорює правильність встановлення судами фактичних обставин кримінального правопорушення. Однак, відповідно до статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції.

9. Як убачається з доданих копій судових рішень, суд першої інстанції дослідив усі обставини справи, які належать до предмету доказування, й відповідно до статті 94 КПК дав оцінку зібраним доказам. Суд не вбачає в судових рішеннях підстав ставити під сумнів оцінку судів попередніх інстанцій щодо достовірності доказів та їх достатності для висновку про винуватість засудженого. Апеляційний суд надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційної скарги захисника в інтересах засудженого. Касаційна скарга не містить доводів, які б ставили під сумнів висновки судів попередніх інстанцій щодо обставин справи. Таким чином, суд апеляційної інстанції дотримався вимог статті 419 КПК.

10. Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

11. Як вбачається з судових рішень, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення засудженому покарання.

12. Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд урахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу засудженого, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, відсутністьобставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зваживши всі наведені обставини, суд дійшов висновку про правильність призначення засудженому покарання в межах санкції статей 125, 121 КК у виді позбавлення волі, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

10. Судами не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.

13. Зміст касаційної скарги засудженого зводиться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи. Однак така незгода з висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення ними процесуального закону. Будь-яких інших доводів щодо порушення судами норм матеріального чи процесуального права в скарзі не наведено.

14. З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2024 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3