ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 954/339/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп819/17/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 1 ст.263 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Херсонської обласної прокуратри на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Українка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням надавши йому іспитовий строк тривалістю три роки з покладенням на нього обов`язків передбачеих ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 процесуальні витрати на користь держави - витрати за проведення судової експетизи в сумі 4541 грн.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 в один із днів жовтня місяця 2022 року, у денний час доби (більш точної дати тa часу досудовим розслідуванням не встановлено), переслідуючи злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму поводження зі зброєю, який визначений п.п. 2,3,4,9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 року (зі змінами) та п. 2.1, 2.3.1., 2.3.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року (зі змінами), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на покинутих позиціях невстановлених військовослужбовців збройних сил рф, які розташовані у лісовому насаджені поблизу с. Українка Бериславського району Херсонської області, знайшов металеві предмети, а саме:

128 патронів калібру 5,45 мм, які відповідно до висновку експерта №CE-19/104-23/23847-БЛ від 14.07.2023 року виготовлені промисловим способом і є боєприпасами -патронами калібру 5,45-мм, проміжними патронами зразка 1974 року, призначеними для стрільби «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74»;

248 патронів калібру 7,62 мм, які відповідно до висновку експерта №CE-19/104-23/24414-БЛ від 20.07.2023 року виготовлені промисловим способом і є боєприпасами -патронами калібру 7,62-мм, гвинтівковими патронами до бойової нарізної зброї калібру 7,62 мм (гвинтівки системи Мосіна зразка 1890-1930 рр., карабіни зразка 1938/44 р., кулемети Дегтярьова та ін.);

13 вибухників із маркуванням Fuze M739A1, 14 набоїв 20 мм, 5 набоїв 30 мм, постріл до СПГ9 із маркуванням PG983285A-IX1, постріли до СПГ7 в кількості 2 шт. із маркуванням ПГ 7ВР 56-107-90 ОК ФОЛ, постріл до СПГ із маркуванням ОГ-9М56-32-84, танковий снаряд 120 мм у кількості 2 шт. із маркуванням БМ18, порохові снаряди в кількості 7 шт. із маркуванням ж52 125-д81, пороховий снаряд 122 мм без маркування, снаряд артилерійський 152 мм без маркування, РПГ 22 із маркуванням 3-89, РШГ 1 із маркуванням 56-3-14 ЛП3ОТ ОКФОЛ, ПТУР із маркуванням 9М113, протитанковий гранатомет польського виробництва, прискорювач до гранатомету із маркуванням 3Д6, корпус гранати Ф1 із маркуванням 386-292-85-Т, універсальну димову шашку із маркуванням 320-89, які у зв`язку із небезпекою були підірвані спеціалістами за межами населеного пункту, а їх осколки направлені на дослідження та згідно висновку експерта NOKCE-19/104-23/24461-BTX від 14.08.2023 року встановлено, що вони є складовими частинами (уламками) промислово виготовлених боєприпасів: чотири фрагменти елементів динамічного захисту військової техніки; буфер передньої кришки транспортно-пускового контейнеру снаряду 9М113 протитанкового ракетного комплексу 9К111-1 «Конкурс»; фрагмент передньої гумової кришки ракетного штурмового гранатомету РШГ-1 (шифр зразка «Таволга-1»); фрагмент не встановлених ймовірних вибухових пристроїв (бойових припасів), які умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення знайденого, придбав, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до моменту вилучення 14.07.2023 працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку території вищевказаного домоволодіння.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуваний вирок в частинні призначеного ОСОБА_8 покарання та вважати його засудженим за ч.1 ст.263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільним від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема зазначає про те, що судом першої інстанції визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину визнано обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 . Обставин, що обтяжують його покарання судом встановлено не було. Матеріальних збитків або-будь якої шкоди кримінальним правопорушення завдано не було

Посилаючись на вимоги ст. 69-1 КК України стверджує, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України та відсутності обставин, що обтяжують покарання, при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував ці приписи закону, тим самим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши і перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Обвинувачений належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. Клопотань про обов`язкову участь в розгляді кримінального провадження чи його відкладення до суду не надходило.

В апеляційній скарзі прокурором не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263 КК України, а тому вирок в цій частині відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України не перевіряється в апеляційному порядку.

Колегія суддів переглядає вирок суду в межах доводів апеляційної скарги прокурора в частині призначеного покарання.

Правильність застосування судом ст. 75 КК України прокурор не оспорює.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 69-1 КК передбачено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вбачається, що при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь його суспільної небезпеки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, визнання своєї вини у вчиненні злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За відсутності обставин, що обтяжують покарання, та наявності обставин, що пом`якшують покарання передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 66 КК України обвинуваченому мало бути призначене покарання із застосуванням положень ст. 69-1 КК України, а саме покарання, яке не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, що вказує на спроможність доводів апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що правильність застосування судом положень ст. 75, 76 КК України прокурор не оспорює, а апеляційний розгляд здійснюється у межах, визначених ч.1 ст. 404 КПК України, ОСОБА_8 має бути звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням на нього обов`язків визначених вироком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, оскаржуваний вирок зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, вважати ОСОБА_8 звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, визначених п. 1, 2 ч. 1 , п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4