Провадження №11-сс/801/571/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку ст.107 ч.4 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_5 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_5 від 28.08.2023.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявами ОСОБА_5 від 28.08.2023.

Скарга мотивована тим, що 28.08.2023 ОСОБА_5 подав дві заяви про вчинення кримінального правопорушення до ГУНП у Вінницькій області, щодо неправомірних дій працівників поліції. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, заяви ОСОБА_5 не було внесено до ЄРДР протягом 24-х годин. Заявник вважає дану бездіяльність ГУНП у Вінницькій області незаконною, а тому просить зобов`язати уповноважену особу ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР по заявам ОСОБА_5 від 28.08.2023 про скоєння кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Врахувавши короткі строки розгляду даної категорії справ та те, що суд належним чином повідомив ОСОБА_5 про розгляд скарги (довідки КП «Д3» про доставку SMS-повідомлення), а тому суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність сторін.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_5 від 28.08.2023.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що у скарзі ОСОБА_5 порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР, однак зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.08.2023 слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Також слідчий суддя звернув увагу на те, що в своїх заявах ОСОБА_5 вказує, що вказані правопорушення були вчинені відносно заявника в лютому та березні 2023 року, разом з тим, до органу досудового розслідування ОСОБА_5 звернувся лише 28.08.2023, тобто через пів року після вказаних подій. В поданій скарзі ОСОБА_5 не зазначає причин, що перешкоджали йому звернутись з вказаними заявами до органу досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повторно не з`явився до суду для розгляду його скарги, в порядку ст.. 303 КПК України, не надав будь-яких пояснень, слідчий суддя прийшов до переконання про не підтримання ОСОБА_5 вказаної скарги.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що невнесення відомостей до ЄРДР по заявам ОСОБА_5 від 28.08.2023, які за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого, в розумінні положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, тому невнесення органом досудового розслідування відомостей до ЄРДР, по заяві ОСОБА_5 від 28.08.2023 є обґрунтованим.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2023, так як вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного судового рішення він отримав лише 23.09.2023.

Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2023 року скасувати, та матеріали скарги скерувати до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та постановлена з неправильним застосуванням норм кримінального процесуального закону, та трактування цього закону на власний розсуд, що суперечить вимогам Конституції України та міжнародному праву. Зокрема ним було встановлено з матеріалів справи, що суд не вживав заходів про повідомлення його про дату та місце розгляду його скарги. Вважає, що при розгляді слідчим суддею його скарги мало місце порушення його права бути присутнім в судовому засіданні, що є обов`язковим, давати свої заперечення, покази, заявляти відвід та клопотання, надавати суду свої пояснення.

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання до суду апеляційної інстанції заявник ОСОБА_5 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду, шляхом надіслання повідомлення на його електронну адресу, про доставлення якого у справі наявне підтвердження.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 до апеляційного суду також не прибула. На електронну адресу суду надійшло клопотання про здійснення вказаного апеляційного провадження у її відсутність. В якому також вказала, що не заперечує щодо поновлення строку ОСОБА_5 на апеляційне оскарження. При вирішенні апеляційної скарги покладається на думку суду.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників провадження.

За таких обставин апеляційний розгляд проведено у відсутність заявника ОСОБА_5 та прокурора.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання щодо поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2023 підлягає до задоволення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч.3 зазначеної статті якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Зі змісту ч.1 ст.117 КПК України встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Встановлено, що 02.10.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2023 з клопотанням про поновлення строку та об`єктивними даними, які свідчать про наявність поважних причин для поновлення ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

Також дослідивши матеріали судового провадження, матеріали за наслідками розгляду скарг ОСОБА_5 . Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, обговоривши доводи апеляційної скарги в частині оскарження ухвали слідчого судді від 13.09.2023, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 3 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З матеріалів справи слідує, що розгляд скарги ОСОБА_5 на бездіяльність, подану у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, слідчим суддею здійснювався з повідомленням останнього, що підтверджується довідкою про доставку 01.09.2023 о 16:25 SMS-повідомлення «Повістка про виклик до суду в кримінальному провадженні» на 05.09.2023 14:00 по справі №127/26679/23 від 01.09.2023 сформоване 01.09.2023 13:52 на номер телефону НОМЕР_1 за допомогою програми документообігу суду Д-3, а також довідкою про доставку 05.09.2023 о 17:28 SMS-повідомлення «Повістка про виклик до суду в кримінальному провадженні» на 13.09.2023 10:30 у цій же справі.

Тому вказане спростовує доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , що суд не вживав заходів про повідомлення його про дату та місце розгляду його скарги, оскільки він був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду у Вінницькому міському суді Вінницької області та мав можливість з`явитися в суд у тому випадку, якщо вирішив скористатися своїм правом, передбаченим національним законодавством.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону, адже вжив належних заходів до забезпечення можливості стороні брати участь і відстоювати в суді своєї позицію.

Так, у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином. апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Щодо відмови слідчим суддею у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_5 від 28.08.2023 апеляційний суд зазначає наступне.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зі змісту скарги від 30.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з двома аналогічними повідомленнями про вчинення кримінального правопорушення, в яких просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Так, повідомлення від 28.08.2023 Вх. №А-2596 зокрема, мотивовано наступним: «23.02.2023 я підійшов до приміщення Сьомого апеляційного адміністративного суду місто Вінниця, вулиця Соборна, 48, для здійснення особистого прийому з головою суду. Однак, мені у канцелярії відмовили, що голова суду десь вештається що потрібно почекати. Я вирішив дочекатися голову суду, однак до мене о 11:20 підійшли троє працівників поліції, здійснили затримання у зв`язку з тим що я начебто перебуваю в розшуку. Це знущання надомною продовжувалося до поки ми не приїхали на Пирогова №4 місто Вінниця. Після чого я декілька раз повідомляв по спецлінії 102 про те що мене незаконно утримують та незаконно позбавили волі однак жодної реакції на мої скарги не було зі сторони працівників поліції….».

Також повідомлення від 28.08.2023 Вх. №А-2597, зокрема, мотивовано наступним: «02.03.2023 року я підійшов до приміщення Сьомого апеляційного адміністративного суду місто Вінниця, вулиця Соборна, 48, для ознайомлення з матеріалами справи. Я вирішив дочекатися однак до мене о 13:20 підійшли 2 працівників поліції та здійснили моє незаконне затримання у зв`язку з тим що я начебто перебуваю в розшуку. Це знущання надомною продовжувалось до поки ми не приїхали на Пирогова №4 місто Вінниця. Після чого я декілька разів повідомляв по спецлінії 102 про те що мене незаконно утримують та незаконно позбавили волі однак жодної реакції на мої скарги не було зі сторони працівників поліції…..».

Встановлено, що зазначені звернення ОСОБА_5 Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області для перевірки були переправлені 30.08.2023 до Вінницького РУП у Вінницькій області та зареєстровані в ІТС ІПНП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за №13525 від 31.08.2023 та за №13525 від 31.08.2023.

06.09.2023 за вих.№1958 та вих.№1959 вказані звернення для організації їх розгляду згідно із ЗУ «Про звернення громадян» або в порядку, визначеному КУпАП були направлені керівникові 4-го слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці)ТУ ДБР у Хмельницькій області, а також до відома ОСОБА_5 .

15.09.2023 ОСОБА_5 керівником Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці)ТУ ДБР у Хмельницькій області ОСОБА_7 на зазначені вище повідомлення, які на адресу ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому надійшли 11.09.2023 та 12.09.2023 було надано відповідні відповіді про те, що ОСОБА_5 не було надано жодних підтверджуючих документів, щодо інформації зазначеної у його повідомленнях. За наслідками його заяв не було встановлено об`єктивних обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення особами, досудове розслідування відносно яких здійснюється ДБР. В заявах наявна лише незгода з законними діями працівників Національної поліції у Вінницькій області, у зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР ТУ ДБР не вбачалося.

Положенням статті 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність уповноваженої особи, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку за результатами такої оцінки, що відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України, відповідно до якого до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Аналізуючи зміст заяв ОСОБА_5 з урахуванням вимог ч.2 ст.94 КПК України, колегія суддів вважає, що заявник шляхом реалізації наданого йому права порушення перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю щодо дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, обирає для себе найменш обтяжливий спосіб захисту цих прав.

Тому не зважаючи на те, що заяви ОСОБА_5 хоча й складені таким чином, що мають назву як повідомлення про вчинення злочину, але за своєю суттю їх не можна визнати такими в розумінні положень ст.214 КПК України.

Разом з тим, посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки вбачається, що ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Крім того, уповноваженим органом досудового розслідування в межах компетенції заявнику 15.09.2023 було надано відповідні відповіді та роз`яснення.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а наведені доводи в апеляційній скарзі викладених в ній висновків суду не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.117, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4