УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник - адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0001355, а саме: автомобіля «MITSUBISHI CARIZMA» р/н НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , вказуючи на тривалість досудового розслідування, відсутність підозрюваної особи, та безпідставність подальшого обмеження прав власника, відсутність обґрунтування слідчого необхідності подальшого утримання транспортного засобу на спец майданчику.

Представник просив розглянути клопотання без його участі, звернувшись до суду з відповідною заявою.

Слідчий звернувся до суду з заявою, про розгляд клопотання без його участі та заперечував на його задоволенні, зазначивши, зокрема, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проведено ряд експертиз та заплановано проведення інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Арешт вказаного у клопотанні майна накладений відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.174 ч.2 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково зокрема, слідчим суддею під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На теперішній час досудове розслідування триває, майно визнано речовим доказом, заплановано проведення інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, тому потреба в застосуванні подальшого арешту не відпала.

Додані до клопотання матеріали не місять данні про те, що на теперішній час необхідність у подальшому арешті минула.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів предмету кримінального правопорушення, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

В зв`язку з чим, вважаю, що на теперішній час, підстав для скасування арешту автомобіля «MITSUBISHI CARIZMA» р/н НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , накладеного в рамках кримінального провадження №0001355, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 і 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001355, а саме: «MITSUBISHI CARIZMA» р/н НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала, відповідно до вимог ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1