Справа № 750/1431/22
Провадження № 1-кс/750/4905/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000218 від 10.02.2022,-

в с т а н о в и л а:

02.10.2023 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 15.02.2022 в рамках кримінального провадження № 0000218 від 10.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, а саме транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «230» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , а фактично перебував у користуванні ОСОБА_3 , в частині користування, та вказаного свідоцтва.

Клопотання про скасування арешту майна мотивоване тим, що минув значний проміжок часу, якого було достатньо для проведення всіх необхідних слідчих дії з вказаним майном, тому подальша потреба у застосуванні арешту в частині користування відпала. Транспортний засіб використовується заявником у повсякденному житті та у роботі. Відсутність належних умов для його зберігання може призвести до негативного впливу на його технічний стан та товарну цінність.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, на адресу адресу суду надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, надав матеріали кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.

Дослідивши подане клопотання та матерфали кримінального провадження, враховуючи думку учасників провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000218 від 10.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно клопотання та доданих до нього матеріалів зрозуміло, що арешт на вказане у клопотанні майно було накладено на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.02.2022.

Станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.1ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження відчуження та розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши матеріали клопотання та враховуючи думку учасників кримінального провадження, зокрема, дізнавача, який в поданій заяві не навів жодного обгрунтування своїх заперечень щодо необхідності відмови в задоволенні даного клопотання, а також враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходитьдо висновку,що в подальшому застосуванні такого заходу, як накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони користування ним, відпала потреба, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000218 від 10.02.2022 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.02.2022, на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «230» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , а фактично перебував у користуванні ОСОБА_3 , в частині заборони користуватись вказаним транспортним засобом, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1