УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 127/5622/23

провадження № 51-5648ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 серпня 2023 року щодо останнього,

встановив:

За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК) раніше не судимого, засуджено за ч. 1 ст. 309 КК та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 цього Кодексу. Початок іспитового строку постановлено обчислювати з моменту проголошення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін, яку надалі зберігав при собі.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, 08 лютого 2023 року, незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін, керуючи автомобілем марки Toyota, д.н. НОМЕР_1 , порушуючи при цьому правила дорожнього руху, був зупинений працівниками БУПП у Вінницькій області поруч з будинком № 140 по вул. Магістратській у м. Вінниці. В ході складання адміністративних матеріалів за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_5 повідомив про те, що він при собі (в гаманці) зберігає поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною - амфетаміном.

Під час проведення огляду місця події в період часу з 16:33 до 16:36 08 лютого 2023 року ОСОБА_5 добровільно видав з гаманця, який знаходився в лівій кишені його куртки, поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, загальна маса якої становить 0,8072 г, в якій міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений - амфетамін, масою 0,2430 г.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, через мобільний додаток «Телеграм», встановлений на його мобільному телефоні, у чат-боті «Vegas 2.0», у невстановленої особи, в невстановленому місці, в невстановлені дату та час, але не пізніше 16 березня 2023 року, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін.

У подальшому, 16 березня 2023 близько 16:00 ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 5 по вул. М. Ващука у м. Вінниці, був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції Відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області з метою перевірки відповідно до статей 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію». На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропних речовин, будуть викриті, повідомив, що в правій внутрішній кишені куртки знаходиться згорток з порошкоподібною речовиною - амфетаміном.

При виїзді слідчо-оперативної групи в ході проведення огляду місця події в період часу з 17:21 до 17:25 16 березня 2023 року поблизу будинку № 5 по вул. М. Ващука в м. Вінниці ОСОБА_5 добровільно видав один згорток, обмотаний ізолюючою стрічкою жовтого кольору, всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною - амфетаміном.

В речовині масою 1,7575 г виявлена психотропна речовина, обіг якої обмежений, масою 0,7093 г, що відноситься до більш ніж невеликих розмірів.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 серпня 2023 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2023 року залишено без змін.

Доводи касаційної скарги та її вимоги

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 не ставить під сумнів обґрунтованість і законність висновків судів попередніх інстанцій в частині доведеності винуватості вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, натомість висуває вимогу про скасування оскаржених судових рішень через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість.

Вказує, що судами у повній мірі не враховано, що засуджений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

В обґрунтування наявності активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення захисник зазначає, що ОСОБА_5 добровільно видав згорток працівникам поліції, зазначив що в цьому згортку знаходиться (наркотичний засіб), указав місце, де було замовлено цей наркотичний засіб та де було його отримано.

Додатково захисник звертає увагу на наявність на утриманні засудженого його матері - інваліда другої групи та те, що засуджений працевлаштувався.

Указані вище обставини, на переконання сторони захисту, свідчать про наявність підстав для пом`якшення покарання шляхом його призначення засудженому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії оскаржених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи захисника про невідповідність призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

За змістом ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на призначення покарання.

Як убачається з оскаржених судових рішень вказаних вимог закону суди попередніх інстанцій дотримались у повній мірі.

З копії вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК, керуючись вказаними нормами закону, врахував, що діяння, вчинені засудженим, відповідно до ст. 12 КК, є кримінальними проступками, винуватість у вчиненні яких останній визнав, надавши суду чіткі та послідовні показання, у вчиненому розкаявся. Також враховано, що ОСОБА_5 в силу статті 89 КК є особою раніше не судимою, за місцем проживання скарг на останнього не надходило, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, проте з 05 березня 2019 року знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання амфетамінів, канабіноїдів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд врахував щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, враховано вчинення кримінального правопорушення в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, обґрунтування чого побудоване на довідці КНП «ЦТП «Соціотерапія» ВОР» № 204 від 17 березня 2023 року, зі змісту якої випливає, що за результатом медичного огляду ОСОБА_5 16 березня 2023 року о 17:55 встановлено наркотичне сп`яніння внаслідок вживання канабісу та амфетаміну.

Крім того, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_5 покарання, з урахуванням положень ст. 50, 65 КК, суд констатував, що останній протягом нетривалого проміжку часу вчинив два ідентичних кримінальних правопорушення. Крім того, суд зважив на надані стороною обвинувачення докази щодо того, що раніше, а саме 19 серпня 2020 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на зазначене вище, суд дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений не робить належних висновків щодо неприпустимості вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, та не стає на шлях виправлення, а отже покарання у виді штрафу не здатне забезпечити виправлення ОСОБА_5 та попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, за висновком суду, буде покарання, передбачене санкцією кримінального закону, у виді обмеження волі.

Вирішуючи питання щодо тривалості застосованого кримінального покарання у виді обмеження волі, суд виходив з наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом встановлені обставини для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК із встановленням іспитового строку.

Отже, суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, і дійшов обґрунтованого висновку про призначення засудженому покарання, розмір якого на 2 роки нижчий від передбаченого верхньою межею санкції ч. 1 ст. 309 КК, за якою його засуджено, у виді обмеження волі.

Під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку, цей суд перевірив посилання й доводи захисника у апеляційній скарзі, які аналогічні доводам його касаційної скарги, і, не встановивши підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду, навів достатні аргументи та підстави для залишення його без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, з огляду на встановлені обставини кримінального провадження, погодилася з висновками районного суду в частині визначення виду та розміру призначеного ОСОБА_5 покарання та визнала їх обґрунтованими. Ухвала апеляційного суду не суперечить вимогам ст. 419 КПК.

Серед іншого, судом наведено мотиви неврахування як обставини, що пом`якшує покарання, активне сприяння засудженим розкриттю кримінальних правопорушень, де зазначено, що ОСОБА_5 був викритий працівниками поліції, ніяких активних дій щодо сприяння в його розкритті не вчиняв, а лише давав зізнавальні показання, будучи безпосередньо викритим, що вбачається з обставин, визнаних судом доведеними.

Таким чином, з урахуванням установлених судами першої й апеляційної інстанцій обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеню його тяжкості, даних про особу засудженого ОСОБА_5 та з огляду на доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , колегія суддів Верховного Суду також не вбачає підстав для призначення засудженому покарання за ч. 1 ст. 309 КК більш м`якого, ніж призначено судом.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення (ч. 2 ст. 65 КК). Виправленням засудженого є такий вплив покарання на його свідомість, за допомогою якого усуваються ті його негативні риси, що призвели до вчинення кримінального правопорушення, і виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального. Досягнення мети виправлення означає, що в результаті застосування до засудженого засобів кримінально-правового впливу в його особистості відбулися такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів. Воно досягається через усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним суспільно небезпечної дії. Водночас виправлення має спиратися на об`єктивні обставини, які здатні забезпечити ресоціалізацію засудженого.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду в частині призначення покарання за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК, вмотивованість їх висновків з питань справедливості призначеного ОСОБА_5 покарання з точки зору необхідності та достатності для його виправлення, захисник у касаційній скарзі не навів. Не вбачається таких обставин і зі змісту оскаржених судових рішень.

Спростування висновкам суду апеляційної інстанції щодо відсутності активного сприяння засудженим розкриттю кримінальних правопорушень в касаційній скарзі, з посиланням на матеріали кримінального провадження або недопустимість будь-яких доказів, які лежать в основі таких висновків, захисником не наведено.

Доводи захисника про те, що на утриманні у засудженого перебуває хвора мати - інвалід другої групи та те, що останній працевлаштований жодним чином не обґрунтовують можливість пом`якшення покарання в контексті того, що засудженого звільнено від його відбування з випробуванням.

На підставі викладеного вище, Суд доходить висновку, що покарання, призначене засудженому є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Підстав вважати призначене ОСОБА_5 покарання явно несправедливим через суворість за доводами, викладеними в касаційній скарзі його захисника, Суд не знаходить, а тому згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК доходить висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 серпня 2023 року щодо останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3