ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5646/23

Провадження № 11-кп/4820/716/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Кам`янець - Подільським міськрайонним судом Хмельницької області та ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2023 року за № 0000694 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою його захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, українцю, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, який не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованому та мешканцю по АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 03.03.2015 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 17.03.2016 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки,

- 31.05.2019 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

обвинуваченому за ч. 4 ст. 186 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 10 грудня 2023 року включно. Визначено розмір застави, у разі внесення якої постановлено покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Відмовлено в задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшення розміру застави, оскарження та скасування рішення першого заступника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 про відмову в передачі до суду клопотання ОСОБА_6 про скасування або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти таким ризикам.

Непогоджуючись з ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Свої вимоги аргументує тим, що клопотання прокурора є необгрунтованим, ризики, наведені у клопотанні, не доведені.

Суд не врахував, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, перебуває у громадянському шлюбі, виховує малолітню дитину, є працівником оператора стільникового зв`язку «Київстар», має постійний дохід.

Вказує і на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому кримінальному правопорушенні та неправильну кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час розгляду клопотання суд допустив істотні порушення, оскільки не з`ясував думку представника потерпілого щодо продовження строку тримання під вартою та розглянув клопотання без її участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечила проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Наведені вимоги закону судом першої інстанції дотримано у повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має розцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Встановлено, що у провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження № 0000694 від 05 травня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим за вчинення корисливих майнових злочинів, на шлях виправлення не став та під час введеного воєнного стану вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 04 травня 2023 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що діє під час воєнного стану, перебуваючи неподалік багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , прийняв рішення про незаконне заволодіння чужим майном.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , з метою особистого незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, умисно, повторно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи та розуміючи, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовуючи психологічне насильство, яке проявилось у словесній погрозі виклику працівників поліції щодо малолітнього, отримав від нього мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9», вартістю 2600 грн., у силіконовому чохлі, вартісно 150 грн., із сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 100 грн., та флеш-накопичувачем, вартістю 70 грн., що належать потерпілій ОСОБА_10 та перебував у фактичному користуванні малолітнього ОСОБА_9 .

Тоді ж, незаконні дії ОСОБА_6 виявила малолітня свідок ОСОБА_11 , яка усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_6 , почала вимагати повернути вказане майно.

Розуміючи, що його дії, спрямовані за незаконне заволодіння чужим майном, помічено та викрито малолітньою свідком ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , незважаючи на її законні вимоги, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Хіаоmі», вартістю 2600 грн., у силіконовому чохлі, вартістю 150 грн., з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн., із флеш-накопичувачем, вартістю 70 грн., що належать потерпілій ОСОБА_12 , та втік у невідомому напрямку, отримавши реальну можливість розпоряджатися ними.

Вказаними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2920 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 13 жовтня 2023 року включно.

11 жовтня 2023 року прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_13 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України звернулась до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що строк дії ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 13 жовтня 2023 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Подане до суду першої інстанції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор посилалася на те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності вини, а також на особу винного, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не має постійних джерел для існування та міцних соціальних зв`язків, ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень, продовжують існувати.

Наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись суддею.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував, що підстави, які були враховані при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились.

Взято до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних нетяжких та тяжких корисливих злочинів проти власності, судимості за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку. Крім того, інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив через незначний поміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі.

ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність вагомих ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.

Отже, застосування до обвинуваченого іншого, менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, не забезпечить належної його процесуальної поведінки на даній стадії судового розгляду, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому найсуворішого виду запобіжного заходу є виправданою.

Твердження сторони захисту про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілу та свідка, вчинення іншого крінального правопорушення, є безпідставними.

Так, наявність вищезазначених ризиків, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Суд першої інстанції, врахувавши всі ризики та обставини, визначені ст. 178 КПК України в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку, що лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, з чим погоджується апеляційний суд.

Доводи апелянта про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи на увагу суду не заслуговують, оскільки навені обставини не підтверджені жодними доказами, не встановлено таких і в апеляційному суді.

Посилання захисника на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та неправильність кваліфікації його дій, апеляційний суд до уваги не бере, оскількипитання про встановлення його вини у вчиненні інкримінованого злочину, оцінка зібраних доказів, кваліфікації дій відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Доводи апеляційної скарги про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд не з`ясував думку представника потерпілого щодо продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та розглянув клопотання без його участі, на увагу суду не заслуговують з урахуванням того, що участь представника потерпілого відповідно до вимог ст.ст. 199, 331 КПК України не є обов`язковою під час розгляду даного клопотання.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 10 грудня 2023 року включно з можливістю внесення застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3