Справа №293/152/24
Провадження №1-кп/293/109/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Житомирської області кримінальне провадження №0000020 від 14.02.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бежів Черняхівського району Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000020 від 14.02.2022 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України за наступних обставин.

04 січня 2019 року ОСОБА_4 звернулася до органу, що наділений законом правом на порушення та здійснення кримінального провадження, а саме до Черняхівського ВП Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, що по вул. Шевченка 10, в смт. Черняхів, та повідомила завідомо неправдиву інформацію про вчинення кримінального правопорушення за фактом вчинення відносно неї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. У результаті вказаного повідомлення, внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000004 за фактом вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 03.01.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , зґвалтування ОСОБА_4 із застосуванням фізичного насильства, вчиненого групою осіб.

У подальшому, ОСОБА_4 , будучи у статусі потерпілої 04.01.2019, перебуваючи по АДРЕСА_3 , діючи умисно, протиправно, письмово, будучи попередженою під підпис про кримінальну відповідальність згідно ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, достовірно розуміючи, що поширені нею відомості не відповідають дійсності, письмово в ході здійснення допиту потерпілої повідомила службову особу, що наділена законом правом на порушення та здійснення кримінального провадження, а саме слідчого СВ Черняхівського ВП Коростишівського відділу поліції ОСОБА_9 про вчинення щодо неї злочину - зґвалтування, вчинене групою осіб та зазначила, що 04.01.2019 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , зв`язавши її, перенесли до приміщення будинку, де її роздягнули та використовуючи перевагу фізичної сили по черзі ґвалтували її. Будучи повторно допитаною 06.02.2019 ОСОБА_4 надала показання про зґвалтування її 04.01.2019 як ОСОБА_8 так і ОСОБА_6 .

У ході розгляду судової справи №293/557/19 Корольовським районним судом м. Житомира ОСОБА_4 16.08.2019 приведено до присяги говорити суду правду і лише правду, нічого не приховуючи і не спотворюючи потерпілого та будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання повідомила в залі суду, що ОСОБА_6 не здійснював щодо неї зґвалтування використовуючи фізичну силу, а вона добровільно вступила з ним в статевий акт, оскільки вони перебували у відносинах.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, поєднаного з обвинуваченням особи в особливо тяжкому злочині.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, яка укладена 31.01.2024 в смт Черняхів між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Відповідно до змісту укладеної угоди обвинувачена та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 383 КК України, беззастережного визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також узгодили міру покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення її від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 383 КК України в повному обсязі. Також пояснила суду, що вона розуміє права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачена надала суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначила, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просила затвердити зазначену угоду.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України.

Вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою. Крім того, обвинувачена беззастережно визнала вину, може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що підтвердила безпосередньо в судовому засіданні, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

Учасникам судового розгляду роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди, за ст. 473 КПК для обвинуваченої і прокурора буде обмеження права оскарження вироку, та відмова від здійснення прав п.1 ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачена розуміє характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_4 не судима; відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно класифікації за ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, наявність обставини, що пом`якшує покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження - прокурором та обвинуваченою, а також призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, і ухвалення обвинувального вироку.

Згідно із ч.1 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання.

Оскільки ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 необхідно скасувати та звільнити її з-під варти в залі суду.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена 31.01.2024 між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000020 від 14.02.2022.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, та призначити їй узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк засудженій ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 30 січня 2024 року (з часу її затримання) по 05 лютого 2024 року - день за день.

Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , та звільнити її з-під варти в залі суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ