Справа № 405/5962/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Кропивницький заяву слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення від 22.08.2023,

встановив:

через канцелярію суду надійшла письмова заява від слідчої судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 про самовідвід від участі в розгляді скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення від 22.08.2023 (справа №405/5962/23, провадження №1-кс/405/2845/23).

В обґрунтування заяви вказала, що 23.06.2023 її чоловіка ОСОБА_7 призначено на посаду начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури.

В судове засідання по розгляду скарги 20.09.2023 прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 , яка є прокурором відділу, начальником якого є її чоловік, не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Прокурор та заявник за скаргою ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, повідомлені по дату, час та місце розгляду заяви, причини неявки суду невідомі.

Слідча суддя ОСОБА_5 надала суду письмову заяву, відповідно до якої просила заяву про самовідвід розглянути без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вивчивши матеріали заяви про самовідвід та матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому, упередженість - це зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. Така зацікавленість має носити особистий характер, тобто створювати конфлікт публічних і приватних інтересів прокурора, або інтересів його близьких родичів чи інших осіб, і вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність слідчого судді при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Встановлено, що в провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення від 22.08.2023 (справа №405/5962/23, провадження №1-кс/405/2845/23).

21.09.2023 слідчим суддею ОСОБА_5 заявлено самовідвід від розгляду зазначеної скарги, де вказано, що 23.06.2023 її чоловіка ОСОБА_7 призначено на посаду начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури.

В судове засідання по розгляду скарги прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 , яка є прокурором відділу, начальником якого є її чоловік, не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги у її відсутність.

При цьому, з метою отримання роз`яснень з питання наявності або відсутності реального або потенційного конфлікту інтересів в аналогічній справі, слідча суддя ОСОБА_5 звернулася до Ради суддів України, копія листа Ради суддів України від 02.08.2023 №9рс-385/23-вих. міститься при матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

При цьому, прокурором вищого рівня для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури є керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Тобто, прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської області за своєю посадою не є прокурором вищого рівня для прокурора обласної прокуратури, який входить до складу такого відділу.

Отже, аналіз наведених норм вказує на те, що під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону. У зв`язку з чим відзначається відсутність процесуальної залежності між перебуванням ОСОБА_7 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської області та участю начальника цього ж відділу в розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, яка перебуває в провадженні слідчого судді ОСОБА_5 , яка є дружиною - ОСОБА_7 , що в свою чергу свідчить про відсутність реального або потенційного конфлікту інтересів в даному випадку.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено визначених Кримінальним процесуальним законом України підстав для самовідводу судді, чи інших обставин, які б викликали сумнів у її неупередженості, а тому, в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 80, 81, 376 КПК України, беручи до уваги лист Ради суддів України від 02.08.2023 року № 9рс-385/23-вих.

постановив:

в задоволенні заяви про самовідвід слідчої судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9