Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження : прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0000116 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2023 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, знаходився за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час до його зателефонував племінник ОСОБА_6 , з яким у його були напружені стосунки, та запропонував останньому вийти на вулицю. ОСОБА_8 на телефонну вимогу ОСОБА_9 , з метою самооборони взяв в квартирі газовий балончик оскільки розумів, що між ним та ОСОБА_6 може відбутись суперечка, що мало місце раніше, після чого вийшов до вхідних дверей першого поверху під`їзду № 1, вищевказаного будинку де зустрівся з ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 став висказувати ОСОБА_8 своє незадоволення про вживання останнім алкогольних напоїв та пред`являти претензії в тому, що він заходить до квартири своєї сестри ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , в стані алкогольного сп`яніння.

У ході суперечки, ОСОБА_8 , висказуючи своє незадоволення на пред`явлені претензії дістав перцевий газовий балончик та розпилив струю газу в напрямку ОСОБА_6 .

В цей час, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зав`язалась боротьба в процесі якої ОСОБА_6 намагався вибити з руки ОСОБА_8 перцевий газовий балончик та не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був та міг їх передбачати, проявивши злочинну самовпевненість, під впливом негативних емоцій, наніс ОСОБА_8 один удар рукою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_8 впав правим боком на виступаючий над підлогою дерев`яний поріг між тамбурних дверей під`їзду, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді: розриву на рівні задньої частини брижі, в проекції кореня брижі з крововиливами темно-червоного кольору; синця на шкірі передньо-бокової поверхні грудної клітки справа по передній пахвинній лінії і в проекції 9-10 ребер, подібних субсерозних крововиливів в середній частині органу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в причинному зв`язку з його смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 15 години 00 хвилин в приміщенні квартири АДРЕСА_3 від комбінованого травматично-геморогічного шоку, який розвинувся внаслідок тупої травми живота, що супроводжувалась розривом задньої частини брижі кишечнику, отже вбив ОСОБА_8 через необережність.

Одночасно під час зазначених дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: двох синців на шкірі нижньої повіки правого ока ззовні, на межі з вилицею; крововиливу під кон`юнктиву зовнішнього кута лівого ока; лінійних саден на шкірі лоба справа і зліва, на переніссі, в ділянці носо-губного трикутника зліва, по каймі нижньої губи; синця на шкірі, в проекції лівої вилиці; синця по передній поверхні лівої вушної раковини; синця по хрящу нижньої частини задньої поверхні лівої вушної раковини і на дотичній ділянці в проекції сосцевідного відростку; трьох синців по зовнішній поверхні середньої і нижньої треті правого передпліччя; синця по зовнішній поверхні нижньої треті лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті.

Діями, які виразились у вбивстві, вчиненими через необережність, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що не бажав таких наслідків. Вказав, що його дядько мав алкогольну залежність від якої він намагався останнього вилікувати. Проте, останній цього не бажав. Поведінка дядька в стані сп`яніння була неадекватною. В той день дядько в стані алкогольного сп`яніння прийшов до його матері. Він в черговий раз хотів вмовити дядька пройти лікування, однак той взяв газовий балон, яким пустив йому в обличчя газ. Під час намагання вибити балон дядько впав.

Потерпіла ОСОБА_4 від дачі показань відмовилась, зазначивши, що її брат надмірно вживав алкоголь, її син хотів його лікувати, а брат сприйняв це по іншому, що призвело до такого наслідку, якого ніхто не хотів. Просить не карати сина.

Потерпілий ОСОБА_5 від дачі показань відмовився, зазначивши, що ОСОБА_10 дійсно хотів допомогти його батькові позбавитись алкогольної залежності. В тому, що сталось вважає ОСОБА_11 не винуватим і просить його не карати.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суда не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_6 , працездатного віку, по місцю проживання характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності.

Враховуючи наведене, а також висловлену потерпілими позицію щодо покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства і обирає вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді обмеження волі та звільняє його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не подавався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні у виді домашнього арешту припинив свою дію 04.04.2023 року .

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

-оптичні диски із записами слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_6 та медичну картку ОСОБА_8 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- зимову куртку, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9С», що належали ОСОБА_8 повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- змиви з лівої та правої руки трупа ОСОБА_8 ; зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки трупа ОСОБА_8 , зразок букального епітелію трупа ОСОБА_8 , перцевий газовий балончик, футболку темно-синього кольору в смужку, светр , шапку належні ОСОБА_8 , 3 змиви на аплікатор з марлевим тампоном речовини бурого кольору, змив на марлевий тампон з плями речовини бурого кольору, вилучений на стіні біля ліфту, - знищити;

-мобільний телефон марки «Apple 13 pro max», який переданий під збережувальну розписку ОСОБА_6 повернути останньому за належністю.

Арешт на зимову куртку, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9С», перцевий газовий балончик, футболку, светр, що належали ОСОБА_8 , та мобільний телефон марки «Apple 13 pro max», належний ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді від 07.02.2023 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення - надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: