Справа № 357/7642/23
У Х В А Л А

04 грудня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка, Білоцерківського району, Київської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувшись до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, просить продовжити в межах строку досудового розслідування строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2023, у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме: прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, та суду на першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та з особами, які брати участь в якості понятих під час проведення слідчий дій щодо обстави, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні.

Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, за ознаками продажу товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану, у зв`язку з чим 07.09.2023 йому вручено відповідне письмове повідомлення про підозру.

09.09.2023 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 07.11.2023, включно та з покладенням на останнього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України. 03.11.2023 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 було продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 у рамках раніше обраного стосовно нього запобіжного заходу до 07.12.2023 включно.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку дії раніше покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, оскільки ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а завершити досудове розслідування у строк 3 місяці не надається за можливе.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, а також запобігання спробам будь яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, просить клопотання задовольнити.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити за викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Мотиви слідчого судді.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке 22.02.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.201-2 КК України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Не відносяться до гуманітарної допомоги підакцизні товари, крім: транспортних засобів, що надходять у період проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях для отримання і використання Збройними Силами України, Національною гвардією України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною спеціальною службою транспорту, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України для забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (пункт 2 частини 2 статті 3 Закону).

Так, відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Постановою Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», впроваджено спрощений режим ввезення гуманітарної допомоги на потреби суб`єктів, що здійснюють заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Відповідно до п.1 вказаної постанови на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги від донорів здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, пропуск яких здійснюється відповідно до абзацу першого цього пункту, визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у період дії в Україні воєнного стану, розробили протиправний механізм продажу товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

Відповідно до відведених ролей, спрямованих на незаконний продаж з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, під час воєнного стану, вищевказані особи виконували наступні функції:

- ОСОБА_5 від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб добра» () забезпечував ввезення на територію України гуманітарної допомоги автомобілів, продаж гуманітарної допомоги;

- ОСОБА_6 від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» () забезпечувала оформлення документів на гуманітарну допомогу автомобілі, продаж гуманітарної допомоги;

- ОСОБА_4 від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» () забезпечував доставлення гуманітарної допомоги автомобілів, продаж гуманітарної допомоги.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з червня 2022 року по 30.08.2023 ОСОБА_5 , на виконання своєї ролі, діючи від імені Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ШТАБ ДОБРА» (), в зоні діяльності Львівської та Волинської митниць Державної митної служби України забезпечив ввезення на територію України гуманітарної допомоги автомобілів:

Mercedes Benz V230 VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , Toyota HILUX VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , Mercedes Benz AG VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , Nissan Xtrail VIN: НОМЕР_7 , реєстраційний номер XN НОМЕР_8 , КІА Sorento VIN: НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , Iveco IPL Eurocargo MLL VIN: НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 , Volkswagen Transporter VIN: НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , Mitsubishi L200 VIN: НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_16 , Mercedes Benz ML270 CDI VIN: НОМЕР_17 , реєстраційний номер НОМЕР_18 , Hyundai Terracan VIN: НОМЕР_19 , реєстраційний номер НОМЕР_20 , Skoda Fabia VIN: НОМЕР_21 , реєстраційний номер НОМЕР_22 , Mazda 6 VIN: НОМЕР_23 , реєстраційний номер НОМЕР_24 , OPEL ANTARA VIN: НОМЕР_25 , реєстраційний номер НОМЕР_26 , NISSAN PATHFINDER VIN: НОМЕР_27 , реєстраційний номер НОМЕР_28 , MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD VIN: НОМЕР_29 , реєстраційний номер НОМЕР_30 , LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_31 , реєстраційний номер НОМЕР_32 , NISSAN Navara D40 VIN: НОМЕР_33 , реєстраційний номер НОМЕР_34 .

У подальшому, зберігаючи вказані транспортні засоби на земельній ділянці за адресою: вул. Київська, 33 м.Біла Церква Київської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , достовірно знаючи про їх цільове призначення та встановлену Законом України «Про гуманітарну допомогу» заборону на продаж гуманітарної допомоги, вирішили вчинити діяння, об`єднані єдиним злочинним наміром, спрямовані на їх незаконний продаж з метою отримання прибутку, для чого розмістили в мережі інтернет ряд оголошень про продаж даних автомобілів.

05.09.2023 під час телефонної розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з ОСОБА_5 , останній повідомив про наявність у нього в продажу автомобілів, які можна оглянути за місцем їхнього зберігання за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього, 05.09.2023 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , де останній у відповідних місцях зберігання транспортних засобів продемонстрував наявні для продажу автомобілі, зокрема, ввезені на територію України у якості гуманітарної допомоги транспортні засоби: OPEL ANTARA, VIN: НОМЕР_25 , реєстраційний номер НОМЕР_26 ; NISSAN PATHFINDER, VIN: НОМЕР_27 , реєстраційний номер НОМЕР_28 ; MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_29 , реєстраційний номер НОМЕР_30 ; LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_31 , реєстраційний номер НОМЕР_32 .

Під час огляду вищевказаних автомобілів ОСОБА_4 розповів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про їх технічний стан, вказав ціни за кожен автомобіль та обумовив умови їх відчуження, вказавши, що ці транспортні засоби ввезені на територію України як гуманітарна допомога, а тому їх офіційний продаж заборонений, тому буде складено акт прийому-передачі на військовослужбовця.

У подальшому 06.09.2023 близько 22:00 год. ОСОБА_8 за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зустрілись на АЗС «Окко», розташованої за по вул.Київська в м.Біла Церква Київської області.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 остаточно обговорили деталі продажу та передачі вищевказаних автомобілів, ввезених на територію України як гуманітарна допомога, документів до них, після чого близько 22:30 год. 06.09.2023 ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_8 раніше обумовлену ними загальну суму коштів в сумі 15 800 Євро, а ОСОБА_6 в свою чергу передала ОСОБА_8 заздалегідь виготовлені акти прийому-передачі автомобілів, технічні паспорти на автомобілі.

Отже, в результаті вказаних злочинних дій, об`єднаних єдиним злочинним наміром, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у період часу з 30.08.2023 по 06.09.2023, з метою отримання прибутку, під час воєнного стану, продали гуманітарну допомогу у вигляді автомобілів: OPEL ANTARA, VIN: НОМЕР_25 , реєстраційний номер НОМЕР_26 ; NISSAN PATHFINDER, VIN: НОМЕР_27 , реєстраційний номер НОМЕР_28 ; MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_29 , реєстраційний номер НОМЕР_30 ; LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_31 , реєстраційний номер НОМЕР_32 , загальною вартістю 497 792,82 грн., що є значним розміром, та отримали прибуток в сумі 15 800 Євро, що згідно з офіційним курсом іноземних валют НБУ станом на 06.09.2023 становить 620 712, 48 грн.

07.09.2023 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, за ознаками продажу товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану.

13.11.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

06.09.2023 в 23 год. 05 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.

Щодо обгрунтованості підозри.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.09.2023; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, які є в матеріалах кримінального провадження; протоколом огляду місцевості від 07.09.2023; матеріалами кримінального провадження, копії яких додано до клопотання; іншими доказами у кримінальному провадженні, які не підлягають розголошенню.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України є обґрунтованою. Наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Щодо наявності підстав вважати, що ризик встановлений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшився.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2023, у кримінальному провадженні, був встановленій ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: здійснення незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомі як особисті дані свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , так і зміст їх показань, що може спонукати підозрюваного незаконно впливати на них шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

При цьому слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Посилання прокурора на існування вказаного у клопотанні ризику переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту їх існування на теперішній час слідчому судді не надано. З цих підстав, такі ризики слідчим суддею не враховується.

Значення інших обставин в контексті встановленого ризику.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше .

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, зокрема його вік, стан здоров`я, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, (офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців не має), відсутність судимостей, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить його належну процесуальну поведінку та в повній мірі забезпечить запобіганню ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності ( п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Строк досудового розслідування, відповідно до ст. 219 КПК України, обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 07.09.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 07.11.2023, включно та покладення на останнього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України а саме: прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, та суду на першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та з особами, які брати участь в якості понятих під час проведення слідчий дій щодо обстави, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків встановлено до 07.11.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області від 02.11.2023, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 07.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2023 було продовжено строк дії обов`язків в рамках раніше обраного запобіжного заходу до 07.12.2023.

Прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк 3 місяці не надається за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримати аналіз телефонних дзвінків підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які з 09.11.2023 перебувають на виконанні в УОТЗ ГУНП в Київській області; встановлення та допит осіб, які здійснювали ввезення на територію України та/або перевезення від кордону до Білої Церкви автомобілів, які мають статус гуманітарної допомоги та перебували/перебувають на балансі БО БФ «Штаб Добра» та отримати від даних осіб експериментальні зразки почерку та підписів, з метою подальшого призначення почеркознавчих експертиз; встановлення та допит осіб, які придбали у підозрюваних автомобілі, які мали статус гуманітарної допомоги та перебували/перебувають на балансі БО БФ «Штаб Добра». Отримати від даних осіб експериментальні зразки почерку та підписів, з метою подальшого призначення почеркознавчих експертиз; встановлення та допит осіб, розписки яких є в матеріалах кримінального провадження з приводу того коли та за яких обставин вони писали розписки і чи дійсно вони спочатку збирали кошти, потім давали їх БО «БФ «ШТАБ ДОБРА»/ ОСОБА_9 , після чого купувалось авто і доставлялось в Україну; отримання відомостей, документів та інформації, які будуть отримані в процесі виконання доручення про надання міжнародної правової допомоги від країн Європейського Союзу та інших в межах міжнародного співробітництва; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у яких виникне необхідність під час досудового розслідування у кримінальному провадженні; ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування; за результатами проведення досудового розслідування скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

З урахуванням усіх встановлених обставин, обсягу та складності матеріалів кримінального провадження, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення виконання цілей кримінального провадження та дотримання прав особи підозрюваного, слідчий суддя погоджується із позицією сторони обвинувачення про те, що слід продовжити дію покладених на підозрюваного обов`язків, у рамках обраного стосовно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.

Отже, під час розгляду клопотання прокурором доведено, а слідчим суддею встановлено: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України; наявність підстав вважати, що ризик встановлений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу незаконно впливати на свідків не зменшився та продовжує існувати; наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали; необхідність продовження покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-179, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 .

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках раніше обраного стосовно нього ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2023 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а саме:

прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, та суду на першу вимогу;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та з особами, які брати участь в якості понятих під час проведення слідчий дій щодо обстави, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа перебуває у провадженні суду на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків у межах строку досудового розслідування, а саме по 04.02.2024 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_10