Справа № 466/8983/23
Провадження № 1-кп/466/996/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 18.08.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, згідно з ст.89 КК України, раніше не судимого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 17.08.2023 року близько 15:55 год перебуваючи у загальному коридорі другого поверху житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно схопив ОСОБА_5 пальцями правої руки за обличчя, захопивши ліву і праву сторону, міцно стиснув, чим спричинив останньому садна обличчя справа і зліва, в підщелеповій ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав частково, пояснив, що 17.08.2023 року він прийшов з роботи, з нічної зміни і ліг спати, у сусідній квартирі почув крики, вийшов і попросив потерпілого ОСОБА_5 поводитися тихіше. Внаслідок чого в них виник конфлікт, вході якого вони пошарпалися, проте заперечив, що міг спричинити потерпілому садна на обличчі.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства та дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_4 вони є сусідами, однак перебувають у неприязних відносинах. 17.08.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 завдав йому тілесних ушкоджень, хапав його за обличчя та міцно стискав.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку стверджується дослідженими судом письмовими доказами.

Відповідно до витягу з ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення внесені 18.08.2023 року за №0000565 за заявою потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2023 року потерпілий ОСОБА_5 просить прийняти заходи до його сусіда ОСОБА_4 , який в ході конфлікту наніс йому тілесні ушкодження.

Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 17.08.2023 року 20:05 год, ОСОБА_6 отримав поверхневі садна обличчя.

За висновком судово-медичної експертизи №672 від 18.08.2023 року, проведеної КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», у ОСОБА_6 виявлено садна на обличчі справа і зліва, в підщелепній ділянці зліва, на шиї зліва, на лівому передпліччі. Садна утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 17.08.2023 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості.

На досудовому слідстві 30.08.2023 року був проведений слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 . До протоколу слідчого експерименту долучена фототаблиця. В ході слідчого експерименту підозрюваний описав події 17.08.2023 року і показав як схопив потерпілого за обличчя та стиснув пальцями правої руки. Дані протоколу слідчого експерименту відповідають показанням потерпілого в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

У своїй сукупності ці докази підтверджують те, що 17.08.2023 року близько 15:55 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в загальному коридорі будинку за адресою АДРЕСА_3 в ході словесного конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Сукупність усіх доказів у їх взаємозв`язку дає підставу для суду дійти переконливого висновку про доведеність в суді поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

З огляду на зазначене суд відхиляє показання обвинуваченого щодо його невинуватості.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, не знаходиться на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», згідно з ст.89 КК України раніше не судимий, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано кримінальний проступок у виді штрафу.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1