СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/6145/23

ун. № 759/19919/23

13 жовтня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0003916 внесеного до ЄРДР 10.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва звернувся слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , з клопотанням, яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0003916 внесеного до ЄРДР 10.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003916, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, вступив в злочинну змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами з якими вирішив вчинити злочин на території Святошинського району міста Києва, яка полягала в наданні допомоги виконавцям злочину в його вчиненні, а саме в отриманні грошових коштів здобутих злочинним шляхом з подальшої її передачею за наступними обставинами:

Так, ОСОБА_4 , 08.10.2023 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, діючи в умовах воєнного стану використовуючи довіру з боку раніше незнайомої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , отримав без подальшого наміру повернення від потерпілої грошові кошти у сумі еквівалентної 226200 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, після того як невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонувала по мобільному телефону до раніше незнайомої ОСОБА_6 , видаючи себе за родичку останньої ОСОБА_7 , та повідомила, що вона нібито потрапила в лікарню внаслідок ДТП, останній прибув до місця проживання останньої по вищевказаній адреси.

Після цього, інша невстановлена досудовим розслідуванням особа, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, представилась ОСОБА_6 лікарем Київської міської клінічної лікарні №6 «Паливодою Олександром Миколайовичем», та під вигаданим приводом, а саме необхідного термінового оперативного втручання внаслідок отримання травм під час ДТП ОСОБА_7 та повідомив про необхідність для цього передачі грошових коштів у сумі 10 000 доларів США.

В свою чергу ОСОБА_6 , не усвідомлюючи дійсних злочинних намірів невстановлених досудовим розслідуванням осіб, та вважаючи їх пропозиції в начебто необхідності проведення оперативного втручання її родичці необхідними та невідкладним, а також такими, що викликали усвідомлення в їх правомірності, погодилась передати наявні у неї лише 6 000 доларів США та 08.10.2023 року о 16 годині 30 хвилини, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , особисто віддала за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка представилась лікарем КМКЛ №6 « ОСОБА_8 » раніше незнайомому їй ОСОБА_4 , який прибув до вказаної адреси грошові кошти у сумі 6000 доларів США, що відповідно до курсу валют НБУ станом на 08.10.2023 року становить 226200 гривень.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти потерпілої, ОСОБА_4 , діючи раніше досягнутої домовленості з невстановленою досудовим розслідуванням особою, передав їх невстановленим досудовим розслідуванням особам шляхом переведення через банківський термінал, отримавши при цьому грошову винагороду.

Таким чином ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України.

12.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 08.10.2023 року в денний час коли вона знаходилась за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 особа їй зателефонувала по мобільному телефону начебто родичка ОСОБА_7 , та повідомила, що вона нібито потрапила в лікарню внаслідок ДТП, після цього, інша невідома особа, представилась лікарем Київської міської клінічної лікарні №6 «Паливодою Олександром Миколайовичем», та повідомила про необхідність термінового оперативного втручання внаслідок отримання травм під час ДТП ОСОБА_7 та про необхідність для цього передачі грошових коштів у сумі 10 000 доларів США. Вона в свою чергу, не усвідомлюючи дійсних злочинних намірів невстановлених досудовим розслідуванням осіб, та вважаючи їх пропозиції в начебто необхідності проведення оперативного втручання її родичці необхідними та невідкладним, а також такими, що викликали усвідомлення в їх правомірності, погодилась передати наявні у неї лише 6 000 доларів США та 08.10.2023 року о 16 годині 30 хвилини, перебуваючи за місцем свого проживання , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , особисто віддала за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка представилась лікарем КМКЛ №6 « ОСОБА_8 » раніше незнайомому як з`ясувалось ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 6000 доларів США, що відповідно до курсу валют НБУ станом на 08.10.2023 року становить 226200 гривень. Згодом їй стало відомо про те, що її ошукали та відносно неї діяли шахраї.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком, від 11.10.2023 року згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 як особу якому вона передала грошові кошти;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У зв`язку з вищевикладеним орган досудового розслідування вважає що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- незаконно впливати на потерпілу та інших невстановлених осіб, які є фігурантами у вказаному кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики підтверджуються тим, що підозрюваний не має сталих міцних та соціальних зв`язків, сім`ї та постійної роботи, а тому беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, а також те, що так він засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання із іспитовим строком і при визнанні його винним йому загрожує реальний термін покарання, то є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду;

Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела прибутку, законних засобів для існування, є особою, яка вживає наркотичні засоби, що відповідно потребує матеріальних коштів, а тому є підстави вважати, що може продовжити вчиняти інші злочини.

Окрім того, враховуючи, що підозрюваний знає інших осіб, у співучасті з якими вчинено злочин, може шляхом змов чи іншим чином перешкоджати розкриттю злочину, а так само впливати на потерпілу, оскільки йому відома адреса її проживання, яка до того ж є особою похилого віку.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний, у судовому засіданні надав пояснення, що буде співпрацювати з органами досудового слідства та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

-показами потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком, від 11.10.2023 року згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 як особу якому вона передала грошові кошти;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Судом встановлено, що 12.10.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 року у справі №953/5640/23, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання із іспитовим строком.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При обранні запобіжного заходу суд повинен також враховувати практику Європейського суду з прав людини, який зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, про те таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризиків, того що обвинувачений може втекти (справи: «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії») Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом заняття, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку із країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій підозрюваного приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені слідчим та прокурором до клопотання.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину, особу підозрюваного, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тому слідчий суддя вважає доцільним, визначити підозрюваному заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки, саме такий розмір застави достатній забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0003916 внесеного до ЄРДР 10.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, з можливістю внесення застави.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 діб до 10.12.2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161040,00 грн. та надати можливість йому або іншій особі внести кошти на рахунок для внесення застави Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення вищезазначеної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора і суду із встановленою періодичністю;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави визначити термін дії обов`язків покладених судом протягом 60 діб, до 10.12.2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого та прокурорів у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається особою такою до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні заставою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1