УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю: власника майна ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання власника майна ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2023 (справа №757/24902/23-к) в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 30.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12.10.2023 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання власника майна ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2023 (справа №757/24902/23-к) в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 30.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Обґрунтовуючи доводи свого клопотання заявниця вказує на те, що ГСУ ДБР здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 30.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Як вказує заявник, 01.06.2023 по місцю проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , слідчими ГСУ ДБР на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 24.05.2023 (справа №757/20784/23) був проведений обшук квартири, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено грошові кошти у розмірі 18 100 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2023 (справа №757/24902/23-к) клопотання Начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 було накладено арешт на вищезгадані грошові кошти.

Як зазначає особа, що подала клопотання, грошові кошти були отримані нею в результаті продажу її власності, а саме квартири у м.Овруч, що підтверджується нотаріально-засвідченим договором та розпискою покупця. Окрім того, заявниця вказує, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 24.05.2023 року слідчим ГСУ ДБР не було надано дозволу на відшукання грошових коштів. Разом з тим, ОСОБА_2 вважає, що наразі відпала потреба арешті вищезгаданого майна, оскільки арешт був накладений з метою збереження речових доказів, однак у кримінальному провадженні №0000287 від 30.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України причетність ОСОБА_7 не доведена.

З огляду на вищевказане, ОСОБА_2 просить скасувати арешт майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2023, а саме на грошові кошти у розмірі 18 100 доларів США.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_2 своє клопотання підтримала, просила задовольнити, вказала, що її чоловіком було надано документи, що підтверджують походження коштів. Окрім того, зазначила, що ні її ні чоловіка до органу досудового розслідування не викликали, вони не мають жодного статусу у кримінальному провадженні. Разом з тим, повідомила, що вилучені кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання власника майна, просив залишити його без задоволення. Окрім того, вказав, що арешт накладено обґрунтовано.

Заслухавши думку власника майна, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ГСУ ДБР здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 30.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

01.06.2023 по місцю проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , слідчими ГСУ ДБР на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 24.05.2023 (справа №757/20784/23) був проведений обшук квартири, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено грошові кошти у розмірі 18 100 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2023 (справа №757/24902/23-к) клопотання Начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 було накладено арешт на вищезгадані грошові кошти та мобільний телефон.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, зі змісту ухвали Печерського районного суду м.Києва від 20 червня 2023 року вбачається, що арешт на грошові кошти у розмірі 18 100 доларів США та мобільний телефон було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, обгрунтованість вказаного арешту, була перевірена судом апеляційної інстанції з наведених у клопотанні про скасування арешту підстав.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів, що відпали підстави для подальшого збереження зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

У зв`язку з чим, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання власника майна ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2023 (справа №757/24902/23-к) в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 30.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2023 (справа №757/24902/23-к) в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 30.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1