Дата документу 21.09.2023 Справа № 331/4246/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/4246/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1112/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за поданням начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» про умовно-дострокове засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільхове Ульяновського району Кіровоградської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2021 року за ч.1 ст.187 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції EASYCON,

засудженого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2023 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 та звільнено ОСОБА_6 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2021 року, невідбутим строком з дня оголошення ухвали визначено 10 місяців 24 дні.

Своє рішення суд мотивував тим, що на переконання суду поведінка засудженого протягом часу відбування покарання у достатній мірі була стабільно позитивною та активною, а тому подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування скарги зазначає, що ухвала є незаконною через неповноту судового розгляду та невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження

Вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції не мав достатніх підстав для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 .

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі відомості стосовно засудженого отримані лише від самого засудженого, а також від представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у вигляді їх пояснень під час судового засідання та проханні до суду задовольнити внесене подання.

Дані про дослідження матеріалів і документів, в т.ч. особової справи ОСОБА_6 чи підтверджені пояснення доказами у оскаржуваній ухвалі відсутні. На думку апелянта, це не дає підстав суду прийняти законне і обґрунтоване рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

Крім того, вважає, що під час прийняття клопотання до розгляду, судом першої інстанції не було враховано вимог Постанови про те, що матеріали про умовно-дострокове звільнення мають відповідати Кримінально-виконавчому кодексу України.

Посилається на те, що судом не була досліджена жодна характеристика ОСОБА_6 , у т.ч., яка б відображала процес виправлення засудженого упродовж всього періоду відбування ним покарання, не долучені відомості та документи, які б доводили належне відношення ОСОБА_6 до суспільно-корисної праці, зокрема його працевлаштування, отримання ним заробітної платні тощо.

Відомості про те, що судом запитувалась особова справа засудженого ОСОБА_6 , оглядались відповідні документи щодо останнього, згідно з описом матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали, не встановлено.

Крім того, у справі відсутній вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2021 року.

До подання долучено лише останній вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2021 року.

Судом не з`ясовано мотиви прийняття комісією ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої ст.81 КК України.

Також в ухвалі не зазначено, чому суд взяв до уваги пояснення засудженого та представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», та відкинув думку прокурора про те, що ОСОБА_6 насправді не виправився.

В той же час, згідно з наявною у справі довідкою ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» відомо, що ОСОБА_6 упродовж 2 років за час відбування покарання отримав 4 заохочення та 2 стягнення.

Вказаним відомостям суд належним чином не врахував та не надав належної оцінки.

Крім того, суд не звернув увагу, що в поданні допущено грубу помилку, а саме в зазначенні дати, з якої засуджений перебував в місцях позбавлення волі.

Також прокурор вказує, що згідно Висновку щодо ступеня виправлення засудженого наявний ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, який оцінено як середній (10 балів).

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить залишити без змін ухвалу суду, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Захисник вважає, що доводи апелянта в частині оцінки особи засудженого та його суспільної небезпеки, пов`язаної із схильністю до вчинення повторних злочинів, є безпідставними.

Прокурором залишено поза увагою те, що згідно з ухвалою суду дані обставини вже досліджувались і їм була надана відповідна оцінка.

Вважає, що у суду не було ніяких правових підстав для відмови в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Стосовно поведінки засудженого, захисник посилається на те, що прокурором не взято до уваги, що засуджений, відбуваючи покарання, характеризується позитивно та працевлаштований.

Щодо наявності ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеного установою виконання покарань, то цей ризик є надзвичайно низьким.

Захисник вважає, що є хибними припущення прокурора щодо наявності у засудженого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора є безпідставною, а її доводи не повинні прийматися апеляційною інстанцією.

Згідно з ухвалою суду, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло подання адміністрації ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Подання вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02 липня 2021 року. З 23 вересня 2021 року відбуває покарання у відділенні соціально-психологічної служби в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Фактично відбутий строк покарання (на час складання висновку) становить 2 роки 1 місяць 15 днів.

За період відбування покарання засуджений 2 рази порушував установлений порядок відбування покарання, має 4 заохочення, на профілактичному обліку не перебуває, працевлаштований пекарем, володіє достатніми професійними навичками для отримання роботи після звільнення, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи, підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, виконує законні вимоги адміністрації, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань, бере активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, сумлінно дотримується трудової дисципліни, провину в скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. З огляду на викладене, адміністрація ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» вважає, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення та заслуговує на застосування пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні представник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» підтримав подання за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 наполягав на задоволенні вказаного подання.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше був засуджений за вчинення тяжкого злочину і йому було призначено покарання із випробуванням, в період відбування якого він вчинив новий злочин. Застосування до засудженого ОСОБА_6 протягом відбування ним покарання двох стягнень свідчить про його нестабільну поведінку, а середній бал ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначений установою виконання покарань, на думку прокурора, не доводить його виправлення.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляді; засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

При цьому висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися також й на аналізі даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Проте, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді подання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 даних вимог закону та рекомендацій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України, дотримався не в повній мірі.

Так, з матеріалів кримінального провадження убачається, що розгляд вказаного подання розглядався судом першої інстанції без дослідження матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_6 , з урахуванням чого доводи прокурора про те, що суд прийняв оскаржуване рішення без повного і всебічного з`ясування обставин, що мають значення, є переконливими, оскільки підтверджуються матеріалами судового провадження.

В свою чергу, в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_6 , яка була витребувана під час апеляційного розгляду, містяться характеристики на засудженого, які не були предметом дослідження суду першої інстанції, як і інші відомості щодо поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Також судом не надано жодної оцінки тому факту, що ОСОБА_6 до постановлення вироку, за яким на даний час він відбуває покарання, був засуджений за умисний тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, та до нього були застосовані положення ст.ст.75, 76 КК України.

Проте, протягом іспитового строку він вчинив новий умисний тяжкий злочин, за який йому призначено мінімальне покарання, передбачене законом.

Окрім того, однією з обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є ставлення до праці засудженого.

Проте, з оскаржуваної ухвали убачається, що ставлення засудженого ОСОБА_6 до праці не перевірялося судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки суд першої інстанції при розгляді подання не з`ясував належним чином всі обставини, що підлягають з`ясуванню, та не врахував положення закону, яким визначено підстави та порядок умовно-дострокового звільнення засуджених, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Оскільки, здійснюючи апеляційний розгляд в межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не може виправити вказані недоліки, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи з положень ст.ст.7-9, 412 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2023 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 та звільнено ОСОБА_6 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2021 року, невідбутим строком з дня оголошення ухвали визначено 10 місяців 24 дні, скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3