Провадження № 1-кп/638/1024/24
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001301 від 24.06.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області с.м.т. Бабаї, українця, громадянина України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, військовослужбовець за призовом під час мобілізації, на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду водія протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дзержинським районним судом м. Харкова здійснюється судове провадження кримінального провадження №0001301 від 24.06.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В судовому засіданні прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із збереженням визначеного раніше слідчим суддею розміру застави, оскільки на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому прокурор зазначає, що злочин, який інкримінується обвинуваченому, відноситься до категорії тяжких злочинів, що створює передумови ухилення від покарання у разі ухвалення обвинувального вироку. Крім того, ОСОБА_4 після залишення місця служби про своє місце перебування нікого не повідомляв до моменту його затримання, що свідчить про те, що інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним вище ризикам. На теперішній час свідки не допитані, тому ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, більшість з яких проходили разом з обвинуваченим військову службу. Через тяжкість вчиненого ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується . В разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, сторона обвинувачення не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане клопотання, просив суд його задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб з раніше визначеною сумою застави. Крім того, прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про збереження та часткову зміну обов`язків, встановлених слідчим суддею, у разі внесення обвинуваченим застави, а саме просив змінити наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Замість них встановити наступні обов`язки: не відлучатися з військової частини (місця несення служби), в якій проходить службу обвинувачений, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну військової частини (місця несення служби).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави та внесення змін до обов`язків, пов`язаних з несенням служби, у разі внесення застави. Зазначила, що обвинувачений має намір продовжувати службу у Збройних Силах України. Також захисник заявила клопотання про зменшення розміру застави до 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, обгрунтовуючи тим, що встановлений слідчим суддею розмір застави є непомірним тягарем для обвинуваченого. У зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 був позбавлений та знятий з усіх видів забезпечення з 02.06.2023, виплата грошового забезпечення також призупинена з 02.06.2023. ОСОБА_4 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, має стійкі соціальні зв`язки, за місцем реєстрації проживає разом зі своєю сім`єю: дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Проте, на теперішній час, оскільки ОСОБА_4 ув`язнений, ОСОБА_6 , яка є законною дружиною, має дохід, розмір якого є нижчим за мінімальний прожитковий мінімум доходів громадян в Україні. У зв`язку з відсутністю чоловіка дружина не має можливості працювати, оскільки опікується дітьми. Встановлений слідчим суддею розмір застави грунтувався на попередній кваліфікації злочину, який є більш тяжким, проте, під час проведення досудового розслідування кваліфікація злочину була зменшена на менш тяжкий.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника щодо зменшення розміру застави та не заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави та змін щодо обов`язків не відлучатися з місця служби та повідомляти про його зміну.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання про зменшення розміру застави, оскільки вважає, що відсутні на те підстави.

Суд, заслухавши доводи прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про зменшення розміру застави, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком до 23.12.2023 року, в межах строку досудового розслідування та визначено суму застави у розмірі восьмидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме - в сумі 214 720,00 грн..

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 продовжено відносно ОСОБА_4 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів, з 20 грудня 2023 до 17 лютого 2024 року включно з правом внесення застави у раніше визначеному розмірі 214 720 грн. 00 коп..

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованих кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків, які існують на час судового провадження, що полягають у можливості з боку обвинуваченого ухилення від суду, впливу на свідків, проте, не доведено ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження даного.

Підставою продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а саме у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити зазначені вище дії.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у даному кримінальному правопорушенні, може сприяти переховуванню обвинуваченим від суду.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, військовослужбовець за призовом під час мобілізації, на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду водія протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, суд також враховує характер вчиненого кримінального правопорушення та його тривалість, обставини його припинення, а також дані, які характеризують його особу, що свідчать про можливість ухилення обвинуваченим від явки до суду. Судовий розгляд по справі ще не завершено, тому існує ймовірність, що обвинувачений може чинити вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Ризик вчинення іншого правопорушення чи продовження правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на думку суду, необгрунтований прокурором та не знайшов підтвердження наданими стороною обвинувачення матеріалами. Суд зауважує, що встановлені судом ризики, які існують на час судового розгляду, такого ступеню дійсності, що запобігти їм неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави підлягає задоволенню.

Щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави суд зазначає наступне.

За змістом частини 4 статті 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням майнового стану обвинуваченого, який з 02.06.2023 знятий з усіх видів забезпечення як військовослужбовець, що проходить службу в лавах Збройних Сил України, ту обставину, що під час перебування під вартою обвинувачений не отримує інших видів доходів, відсутність належного рівня доходів у членів сім`ї обвинуваченого, які можуть внести заставу, а також з урахуванням ставлення обвинуваченого до подальшого проходження військової служби, суд доходить висновку про можливість зменшення застави, обраної відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 року з 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на розмір - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560,00 грн. На думку суду застава в такому розмірі буде достатнім стримулючим засобом, щоб запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст.183, 177, 194, 314-317, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів, з 09 лютого 2024 до 08 квітня 2024 року включно з правом внесення застави.

Строк дії ухвали в частині продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави визначити до 08 квітня 2024 року включно.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру визначеної застави задовольнити.

Зменшити розмір застави, визначений ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 року.

Визначити суму застави у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 грн., яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок ІА0006674, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з військової частини (місця несення служби), в якій проходить службу обвинувачений, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну військової частини (місця несення служби); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі "Харківський Слідчий Ізолятор" (м. Харків вул. Полтавський Шлях, 99). Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа Державної установи "Харківський Слідчий Ізолятор" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суддю Дзержинського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та направити Державній установі "Харківський Слідчий Ізолятор" для відома і виконання.

Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1