Провадження № 11-сс/4808/3/24
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000020 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2023 року обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що тим, що прокурором доведено як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 358 КК України, так і наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років та він усвідомлює про неминучість покарання.

Захисник ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 , погодженого з прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - відмовити.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що порушено процес здійснення повідомлення про підозру, що свідчить про не набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного. Вказує, що слідчим суддею не наведено перелік доказів, на підставі яких він дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 . Вказує, що в матеріалах справи з розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000020 від 25.05.2022 за ч. 3 ст. 201-2 КК України відсутні будь-які документи (постанови керівника прокуратури про призначення (визначення) прокурора (групи прокурорів), який (які) здійснюватиме повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, що в свою чергу не дозволяло слідчому судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області пересвідчиться у повноваженнях прокурора, яким було погоджено наведене клопотання, що обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, та порушення процедури судового розгляду щодо допуску іншого прокурора. Вважає, що недотримання належної правової процедури з боку слідчого судді порушило гарантоване ОСОБА_8 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право на справедливий суд. Стверджує, що досудове розслідування здійснювалось без внесення відомостей до ЄРДР. Зазначає про порушення процесу здійснення повідомлення про підозру, що свідчить про не набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного. В доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що факт прийняття органом досудового розслідування постанови про оголошення ОСОБА_8 в розшук не є підтвердженням дотримання належної процедури оголошення особи у розшук, то ОСОБА_8 не є особою, оголошеною в міжнародний розшук. Вважає, що порушено принцип територіальної підсудності.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначає, що відповідно із висновком експерта Івано-франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 30 червня 2022 року № СЕ-19/109-22/5780-АВ ринкова вартість автомобіля марки Nissan X-trail номер кузова НОМЕР_1 станом на 19 червня 2022 року становила 95 450 грн.

Відповідно до висновку експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 15 серпня 2022 року № СЕ-19/109-22/5940-АВ ринкова вартість автомобілів:

марки Mercedes-Benz Vito, номер кузова НОМЕР_2 станом на 19.06.2022 року становила 99 410 грн.;

марки Kia Sorento, номер кузова НОМЕР_3 станом на 19.06.2022 року становила 158 930 грн.;

марки Ssangoung Rexton, номер кузова НОМЕР_4 станом на 19.06.2022 року становила 103 390 грн.

Загальна сума вартості наведених транспортних засобів згідно висновків експерта становить 457 180 грн.

Сторона захисту вважає, що вказана сума є недостовірною, а самі висновки експертиз не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з наступних причин. Вказані транспортна засоби були придбані ОСОБА_8 на території Королівства Нідерландів за власні кошти, що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу. Зазначає, що експертами ІФ НДЕКЦ за результатами проведення експертиз не враховувалося визначення вартості КТЗ, що ввозяться на митну територію України, хоча досліджувані автомобілі мають країну реєстрацію Королівства Нідерландів. Вказує, що на підставі клопотання сторони захисту від 28 листопада 2023 року проведено судову транспортного-товарознавчу експертизу, відповідно до якої загальна вартість автомобілів: Nissan X-trail, Mercedes-Benz Vito, Kia Sorento, Ssangoung Rexton становить 223 082 грн. Відповідно для кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 201-2 КК України, вчиненого у 2022 році, загальна вартість гуманітарної допомоги повинна складати від 434 175 грн. до 1 240 500 грн. Стверджує, що слідчим ОСОБА_13 призначалась 23 червня 2022 року судова експертиза вищевказаних транспортних засобів, одна підслідність кримінального провадження постановою прокурора від 23 червня 2022 року визначена слідчим управлінням ГУНП у Волинській області. Сторона захисту вважає, що слідчий призначаючи експертизу діяв поза межами своїх службових обов`язків, тому такий висновок є недопустимим.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання є обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В кримінальному провадженні №0000020 19 серпня 2022 року 19 серпня 2022 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-2 КК України, яку того ж дня вручено його батьку ОСОБА_14

06 жовтня 2022 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 201-2 та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-2 КК України, яку того ж дня відправлено рекомендованим листом за місцем проживання ОСОБА_8 та його батька - ОСОБА_14

01 листопада 2023 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 358, яку того ж дня відправлено рекомендованим листом за місцем проживання ОСОБА_8 та його батька - ОСОБА_14 .

Колегія суддів вважає, що під час апеляційного розгляду порушення порядку вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_8 , враховуючи конкретні обставини кримінального провадження - не встановлено.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, свідчать про наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_8 .

Під час перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку не встановлено даних про те, що докази отримані з порушенням встановленого законом порядку чи не передбаченими способами, вони також підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що слідчий суддя досліджує обставини злочину лише щодо пред`явленої підозри, після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Твердження сторони захисту про відсутність складу злочинів, може перевіритись виключно судом першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що на цій стадії не вирішується питання про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки з`ясовуються певні дані щодо обґрунтованості підозри.

Разом з тим, доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 та не свідчать про його можливу непричетність до події кримінального правопорушення.

Наведене слідчим у клопотанні обґрунтування існування ризиків, передбачених п. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце в даному випадку: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років та він усвідомлює про неминучість покарання.

Так, згідно з інформацією отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» ОСОБА_8 виїхав за межі території України 19 лютого 2022 року та до цього часу перебуває за межами території України.

01 листопада 2023 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в міжнародний розшук.

Зокрема, колегія суддів враховує, що на даний час підозрюваний знаходиться за межами України, його оголошено у міжнародний розшук.

Суд першої інстанції в повній мірі взяв до уваги відомості, що були відомі на час розгляду клопотання відносно особи підозрюваного.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Стороною захисту не спростовано обставин, які вказують на наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що інкримінований підозрюваному злочин, в умовах, в котрих зараз перебуває Україна, може мати наслідком підрив цілісності, єдності та стійкості українського суспільства, яке з початку повномасштабного вторгнення згуртувалося заради єдиної мети, у пошуках всіх можливих ресурсів для підтримки фронту та підриває довіру до волонтерського руху в цілому.

Суд апеляційної інстанції також дійшов висновку, що слідчий суддя, враховуючи положення ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, ч. 1 ст. 29 Конституції України, вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, оцінив в сукупності всі обставини, наведені сторонами кримінального провадження, та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_15 , що відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, - забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігання виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування та судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що злочин, інкримінований підозрюваному, є таким, що підриває довіру суспільства до волонтерського руху, створює негативний імідж українського волонтерства у очах міжнародних та національних благодійників, загалом підриває довіру міжнародної спільноти до України, що, в свою чергу, може призвести до негативних наслідків на фронті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 необхідно залишити без змін, оскільки слідчий суддя правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, на основі всебічно з`ясованих обставин, з наведенням відповідних мотивів.

Керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_11 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5