Справа № 161/2087/22 Провадження №11-кп/802/167/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000275 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаїв, Миколаївської області, громадянин України, з середньою освітою, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та йому призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 289 КК України у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

- п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2021 року, більш суворим покаранням у виді довічного позбавлення волі, призначеного за цим вироком, остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_10 до відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили, але на строк не більше 60 днів.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 визначено обчислювати з 13 вересня 2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Довгошиї, Млинівського району, Рівненської області, громадянка України, з вищою освітою, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці. Звільнена 07 вересня 2020 року по відбуттю строку покарання,

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та їй призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 289 КК України у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

- п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено обвинуваченій ОСОБА_11 покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного їй на праві приватної власності майна.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2021 року, більш суворим покаранням у виді довічного позбавлення волі, призначеного за цим вироком, остаточно визначено обвинуваченій ОСОБА_11 до відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного їй майна на праві приватної власності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили, але на строк не більше 60 днів.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_11 , визначено обчислювати з 13 вересня 2021 року, тобто з моменту її фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_15 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 завдану майнову шкоду в розмірі 16 414 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 завдану майнову шкоду в розмірі 16 414 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 завдану майнову шкоду в розмірі 16 414 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_15 завдану майнову шкоду в розмірі 16 414 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 завдану моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_15 завдану моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Вироком вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів та арешту майна.

Ухвалою цього ж суду від 28 жовтня 2022 року виправлено описку допущену у вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнано винуватими та засуджено за те, що вони 13 вересня 2021 року близько 06 години, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_16 , усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, з метою умисного протиправного позбавлення життя іншої людини, нанесли декілька ударів (не менше двох) дерев`яною палицею, кулаками в обличчя та в голову, численні (не менше одинадцяти) удари ножами в ділянку шиї, грудної клітки та підборіддя ОСОБА_16 , із застосуванням вогневого джерела запалювання, підпалили подушку на тілі останнього, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді одної забійно-рваної рани в проекції зовнішнього кута лівої брови, дном рани являються кістки черепа, рана на фоні масивного багряного кольору синця, одної забійно-рваної рани у верхній третині правої зовнішньої вушної раковини, одної забійно-рваної рани в проекції лівої брови в середній її третині з переходом на спинку носа, дном рани являються ушкодженні кістки носа, масивного садна на чолі зліва з переходом в ліву скроневу ділянку, множинних саден по всій поверхні обличчя та по всій поверхні правої верхньої кінцівки, масивного синця на всій поверхні правої вушної раковин із переходом в праву завушну ділянку, параорбітальних синців та множинних синців на всій поверхні правої верхньої кінцівки, опікових ділянок полум`ям, а саме: верхньої третини живота, передньої поверхні обох стегон, промежини та задньої лівої гомілки на загальній площі близько 37% всього тіла, різаної рани великих розмірів на передній поверхні шиї в середній її третині з додатковими надрізами на обох кінцях рани у вигляді «вус», також від правого кінця рани йде продовження у вигляді садна (подряпини) та ушкодження життєво важливих органів, а саме судинні-нервові пучки з обох сторін, щитовидний хрящ, під`язикової кістки та пересічної гортані, чотирьох різаних ран на передній поверхні грудної клітки у верхній її третині, двох різаних ран у верхній третині шиї, по передній поверхні паралельно одна одній з переходом на підборіддя, одної різаної рани дещо зліва, двох різаних ран в ділянці підборіддя зліва, паралельних одна одній, одної різаної рани по задній поверхні шиї справа у верхній третині, множинних різаних ран в нижній третині шиї дещо зліва.

Причиною смерті ОСОБА_16 є множинні різані рани шиї, грудної клітки, що супроводжувались множинними пошкодженнями органів шиї та масивною крововтратою, що і є безпосередньою причиною смерті.

Окрім того, усі виявлені ушкодження є прижиттєвими, виникли вони в швидкій послідовності одне за одним та в короткий проміжок часу перед смертю потерпілого.

При нанесенні вищевказаних ударів, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 усвідомлювали, що їх кількість, період, характер та спосіб заподіяння завдають ОСОБА_16 нестерпний фізичний біль і особливі страждання, оскільки вони були прижиттєвими.

Також ОСОБА_10 та ОСОБА_11 13 вересня 2021 року близько 06 години 30 хвилин повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб, після умисного вбивства ОСОБА_16 , діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , куди потрапили на запрошення ОСОБА_16 , таємно викрали мобільний телефон марки «XIAOMI» модель «Redmi Note 5» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартістю 2 716 гривень 67 копійок із сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , яка не становить матеріальної цінності, який був у чохлі для мобільного телефону марки «XIAOMI» модель «Redmi Note 5» вартістю 56 гривень 67 копійок, підвіску у вигляді хреста, виготовлену зі сплавів на основі срібла 95,7%, що містить мідь вартістю 1 598 гривень 80 копійок, ланцюжок виготовлений зі сплавів на основі срібла 94,6%, що містить мідь, вартістю 4 686 гривень 30 копійок, кросівки марки «ADIDAS» вартістю 586 гривень 67 копійок, які належали ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого заподіяли матеріальної шкоди на загальну суму 9 645 гривень 11 копійок.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 13 вересня 2021 року близько 06 години 40 хвилин повторно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після вбивства ОСОБА_16 , діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи належним ОСОБА_16 автомобілем марки «Volkswagen Passat» 1990 р.в. д.н.з. НОМЕР_4 вартістю 56 012,00 гривень.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_11 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні умисного вбивства, з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Також обвинувачений ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_11 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_11 своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_10 , частково оспорюючи фактичні обставини вчиненого зазначає, що умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_16 , яке відбулось, унаслідок виниклої між ними суперечки, попередньо не мав. Удари ножем наносив лише він, його дружина ОСОБА_11 , безпосереднім очевидцем конфлікту не була, перебувала у цей момент на вулиці, тобто до вбивства жодним чином не причетна. Коли побачила ОСОБА_10 з ножем у руках, почала кричати, у зв`язку із чим, він силоміць посадив її у автомобіль потерпілого, який попередньо подарував йому кросівки, хрестик із ланцюжком підібрав у будинку, після суперечки із ОСОБА_16 . Продукти харчування знаходились на задньому сидінні автомобіля. У зв`язку із цим, просить вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 виправдати, а щодо нього ухвалити справедливе рішення, призначивши менш суворе покарання;

- обвинувачена ОСОБА_11 вказує, що на момент вбивства, перебувала на вулиці, чула як ОСОБА_10 та ОСОБА_16 сперечались, розмовляли «на підвищених тонах». Коли зайшла у будинок, побачила потерпілого, який лежав на підлозі у калюжі крові, а над ним стояв ОСОБА_10 із ножем у руках. Намагаючись допомогти потерпілому, стала на коліна, через що вимазала кров`ю штати. Останній закрив їй силою рот, примусом посадив у транспортний засіб ОСОБА_16 . Окрім того, категорично заперечила свою причетність до крадіжки автомобіля та речей. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким повністю її виправдати за усім обсягом пред`явленого обвинувачення;

- захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 вказує на його незаконність через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає про відсутність доказів у підтвердження вбивства обвинуваченим потерпілого, оскільки на ножах та дерев`яній палиці, які визнано знаряддями його вчинення, відсутні будь-які сліди ОСОБА_10 , як і на зрізах нігтьових пластин з його правої та лівої руки, не виявлено крові ОСОБА_16 . На зрізі з нігтьових пластин лівої руки потерпілого виявлено сліди, що містять генетичні ознаки невстановленої особи чоловічої статі, яка не є ні потерпілим, ні обвинуваченим. Сліди крові на джинсах ОСОБА_10 пояснює контактуванням із ОСОБА_11 , одяг якої був просочений кров`ю потерпілого. Слідчий експеримент проведений із участю обвинуваченого вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджує його винуватість, а надані ним показання у суді не узгоджуються із дослідженими висновками судових експертиз. У вироку суду не наведено обґрунтованих мотивів призначення ОСОБА_10 максимальної міри покарання за ч. 2 ст. 185 КК України та призначення покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, за умови повного визнання обвинуваченим винуватості у його вчиненні. У зв`язку із цим, просить вирок суду від 24 жовтня 2022 року щодо обвинуваченого за п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України скасувати, а кримінальне провадження у цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу даного злочину. Цей же вирок щодо нього за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України змінити та призначити йому покарання за: ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2021 року, остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_10 до відбуття покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна;

- захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 вважає його незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалений із порушенням норм матеріального та процесуального права. Заперечує факт причетності обвинуваченої, яка своєї винуватості у їх вчиненні, як на стадії досудового розслідування, так і судового розгляду не визнала, а також наявності у неї мотиву на вбивство ОСОБА_16 . Відразу після виникнення між обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілим суперечки, залишила будинок, а коли повернулась, побачила потерпілого, який лежав на підлозі у калюжі крові, а над ним стояв обвинувачений, у кімнаті більше нікого не було. Намагаючись допомогти ОСОБА_16 , стала біля нього на коліна, через що вимазала їх кров`ю. Коли зрозуміла, що він мертвий, почала кричати, однак ОСОБА_10 закрив їй рот руками, вивів на вулицю та примусом посадив у автомобіль потерпілого, і вони поїхали додому, де її останній переодягнув та вмив. Через те, що потрапили у дорожньо-транспортну пригоду, були затримані працівниками поліції. Наявність слідів букального епітелію ОСОБА_11 на руків`ї ножа знаряддя вбивства, пояснює тим, що обвинувачена, допомагаючи потерпілому, нарізала закуску. Категорично заперечує попередню домовленість між обвинуваченими та сам факт вчинення ОСОБА_11 інкримінованих їй кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Просить вирок суду від 24 жовтня 2022 року скасувати. Ухвалити новий вирок, яким обвинувачену ОСОБА_11 виправдати за усім обсягом пред`явленого їй обвинувачення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційних скарг, обвинувачених та їх захисників, які підтримали подані ними апеляційній скарги, просили їх задовольнити, думку прокурора, який відносно їх задоволення заперечив, потерпілого та їх представників, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування протиправні дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кваліфіковано за п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисні дії, які виразились у вчиненні умисного вбивства, з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ч. 2 ст. 289 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Незважаючи на позицію обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в суді винуватість за усім обсягом пред`явленого їм обвинувачення не визнали, висновок про їх вчинення, доводиться зібраними органом досудового розслідування, у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку належними та допустимими доказами, які з достатньою повнотою досліджені та оцінені судом.

Даючи показання у суді, обвинувачений ОСОБА_10 не заперечував факт розпиття спиртних напоїв із ОСОБА_11 та потерпілим у належному йому будинку. Ствердив про наявність, у той же час, у кімнаті іншої невстановленої особи, яка спала на ліжку. Придбавши на прохання ОСОБА_16 спиртне, повернувся до будинку, де побачив мертвим останнього, а на ліжку нікого не було. Вказані обставини на вулиці повідомив ОСОБА_11 , яка почала голосно кричати, тому силоміць посадив її у автомобіль потерпілого і вони поїхали. Ствердив, що кросівки, попередньо, йому подарував ОСОБА_16 , хрестик із ланцюжком знайшов у будинку, підняв «машинально», а мобільний телефон був у машині. Заперечив усі надані ним в ході досудового розслідування показання через тиск на нього працівниками поліції.

Обвинувачена ОСОБА_11 показала в суді про виниклий між обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілим, які перебували у будинку, конфлікт. Ствердила, що у момент вбивства, була на вулиці, а коли зайшла до кімнати, ОСОБА_16 лежав мертвим, у калюжі крові. Сторонніх осіб не було. Обвинувачена почала кричати, однак ОСОБА_10 силою закрив їй рот, примусом посадив у автомобіль потерпілого. Після того, як вони потрапили у дорожньо-транспортну пригоду, останній передав їй ланцюжок з хрестиком та наказав його заховати.

Аргументи кожного із обвинувачених та їх захисників щодо оспорювання встановлених за результатами судового розгляду фактів, із викладенням власної версії події, були предметом ретельної перевірки суду присяжних, знайшли належну оцінку і зазначеним у апеляційних скаргах доводам сторони захисту, на заперечення винуватості вищевказаних обвинувачених у вчиненні умисного вбивства з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб.

Показання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які достовірно відображені у вироку суду, їх доводи з приводу обставин вчиненого, викладені у апеляційних скаргах, обґрунтовано спростовуються наявними у матеріалах провадження доказами, зокрема даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 13 вересня 2021 року із доданими фототаблицями та відеозаписом. Умови та порядок проведення вищевказаної слідчої дії, виявлення трупа чоловічої статі з ознаками насильницької смерті, характер та приблизна кількість тілесних ушкоджень, виявлених на вказаному трупі під час його огляду на місці події, виявлення та вилучення, при цьому, речових доказів з автомобіля марки «Volkswagen Passat» білого кольору 1990 року випуску номер кузова НОМЕР_5 державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та змивів слідів речовини бурого кольору, перевірялись судом присяжних, шляхом відтворення у судовому засіданні відеозапису огляду місця події та безпосереднього дослідження відповідних фототаблиць додатків до протоколу огляду місця події.

Протоколами отримання зразків для експертиз від 13 вересня 2021 року та від 21 вересня 2021 року зафіксовано відібрання у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зразків відтисків пальців та долоней з правої та лівої руки, букального епітелію, зразків нігтьових пластин з правої та лівої рук, зразків крові, змивів з правої та лівої руки, на підставі постанови прокурора.

Даними протоколу огляду трупа від 14 вересня 2021 року із доданими фототаблицями зафіксовано огляд трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якому наявні множинні рани в середній третині шиї, рана на передній поверхні грудної клітки у верхній третині, рана на підборідді зліва, різані рани, множинні хаотично розміщенні синці та обгорілі ділянки шкіри.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа №406 від 29 листопада 2021 року, при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 , 1964 року народження, виявлено наступні тілесні ушкодження: Множинні різані рани шиї та грудної клітки. 1) - одна (1) різана рана великих розмірів на передній поверхні ший в середній її третині з додатковими надрізами на обох кінцях рани у вигляді «вус», також від правого кінця рани йде продовження у вигляді садна (подряпини) та ушкодження життєво важливих органів, а саме судинні-нервові пучки з обох сторін, щитовидний хрящ, під`язикової кістки та пересічена гортань. ІІ) - чотири (4) різані рани на передній поверхні грудної клітки у верхній її третині: дві (2) різані рани у верхній третині ший, по передній поверхні паралельно одна одній з переходом на підборіддя, одна (1) різана рана дещо зліва; дві (2) різані рани в ділянці підборіддя зліва, паралельно одна одній; одна (1) різана рана по задній поверхні шиї справа у верхній третині. ІІІ) - також в нижній третині шиї дещо зліва, наявні множині різані рани. IV) - одна (1) забійно-рвана рана в проекції зовнішнього кута лівої брови, дном рани являються кістки черепа, рана на фоні масивного багряного кольору синця; одна (1) забійно-рвана рана у верхній третині правої зовнішньої вушної раковини. V) - одна (1) забійно-рвана рана в проекції лівої брови в середній її третині з переходом на спинку носа, дном рани являються ушкодженні кістки носа. VІ) - садно масивне на чолі зліва з переходом в ліву скроневу ділянку, множинні садна на всій поверхні обличчя та по всій поверхні правої верхньої кінцівки. VII) - синець масивний на всій поверхні правої вушної раковини з переходом в праву завушну ділянку, параорбітальні синці та множинні синці на всій поверхні правої верхньої кінцівки. VIII) - тілесні ушкодження у вигляді опікових ділянок полум`ям, а саме: верхня третина живота, передні поверхні обох стегон, промежина та задня поверхня лівої гомілки на загальній площі близько 37% всього тіла. Морфологічні особливості ран п. І, ІІ, ІІІ свідчать, що вони всі являються різаними. Таким чином, загальна кількість ран не менше одинадцять (11), з них одна рана п. І великих розмірів на передній поверхні шиї в середній її третині являється проникаюча. Також можна відмітити напрямок деяких ушкоджень, а саме: рана п. І має додаткові надрізи на обох кінцях рани у вигляді «вус» та в правому кінці рани подряпину, що може свідчити про те, що рана утворилася від пиляючих рухів, які були в напрямку зліва на право. Рани з п. ІІ, а саме чотири (4) різані рани на передній поверхні грудної клітки у верхній її третині, мають в правому кінці кожної рани подряпину, що може свідчити про те, що ці чотири (4) рани утворилися в напрямку зліва на право, а дві (2) різані рани у верхній третині шиї, по передній поверхні паралельно одна одній з переходом на підборіддя, мають в лівому кінці кожної рани подряпину, що може свідчити про те, що ці дві (2) рана утворилася в напрямку справа на ліво. Виявлені ушкодження п. І, ІІ, ІІІ виникли від дії леза клинка ножа (ножів). Тілесні ушкодження у вигляді проникаючої різаної рани шиї п. І з ушкодженням життєво важливих органів належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і у даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого. Всі інші різані рани п. ІІ, ІІІ та забійно-рвана рана п. V за ступенем тяжкості, стосовно живих осіб, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для їх загоєння необхідно термін більше шести діб, але менше 21 доби. Забійно-рвані рани п. IV, крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, закрита черепно-мозкова травма у вигляді: забою головного мозку із крововиливами під його оболонки субдурального та субарехноїдального характеру враховуючи комплекс виявлених множинних тілесних ушкоджень та морфологічні ознаки і локалізації ушкоджень м`яких покровів голови, оболонок мозку, тканини головного мозку, можна виділити, що було не менше 2-ва контакти, які мають ознаки травми від дії тупого твердого (твердих) предмету (предметів) з обмеженою поверхнею та виключається можливість від падіння: в комплексі тілесні ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення або в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Садна п. VI та синці п. VII тілесні ушкодження утворилися від контактів із тупими твердими предметами (предметом), особливості контактуючої поверхні якого не відображені в морфології пошкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не перебувають. Виявлені тілесні ушкодження, стосовно живих осіб, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відкритий перелом кісток носа має ознаки травми від дії тупого твердого предмету. Всі виявлені ушкодження є прижиттєвими, виникли вони в швидкій послідовності одне за одним та в короткий проміжок часу перед смертю потерпілого, достовірно судити про порядок заподіяння ушкоджень складно, враховуючи їх велику кількість, хаотичність розташування та швидкість нанесення. Враховуючи велику кількість, а також розташування пошкоджень на різних ділянках та поверхнях тіла встановлено, що положення нападника по відношенню до потерпілого та положення потерпілого в процесі нанесення йому пошкоджень змінювалось. ????Малоймовірно після отримання комплексу тілесних ушкоджень (враховуючи їх велику кількість) здійснення потерпілим активних дій. ????Враховуючи ступінь розвитку ранніх трупних змін, смерть настала у проміжку 1-1,5 доби до початку дослідження тіла у морзі. ????Причиною смерті ОСОБА_16 , 1964 року народження, є множинні різані рани шиї, грудної клітки, що супроводжувались множинними пошкодженнями органів шиї та масивною крововтратою, що і є безпосередньо причиною смерті, на що вказують характерні патоморфологічні ознаки характерні для даного виду смерті.

Висновками судових медико-криміналістичних експертиз №76-МК, №77-МК, №78-МК, №79-МК від 18 жовтня 2021 року стверджується, що на вилучених 13 вересня 2021 року, в ході проведення огляду місця події у автомобілі «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_4 , виявленого на вул. Станіславського, 15а у м. Луцьку, кросівках виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді мазків, краплі, плями та просякання на шнурівках. Слід речовини бурого кольору у вигляді краплі утворився при падінні її з висоти, сліди у вигляді мазків утворилися внаслідок контакту з закривавленою поверхнею, сліди у вигляді просякання утворилися внаслідок всмоктування речовини бурого кольору, визначити механізм утворення у вигляді плями неможливо.

На іншій парі кросівок виявлені плями речовини бурого кольору, механізм виявлення яких визначити не представляється можливим.

На джинсах, виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді крапель по передній поверхні, бризок і помарок по задній поверхні. Сліди у вигляді крапель утворилися від бризок, що летіли під прямим кутом. Бризки, речовини бурого кольору по задній поверхні утворилися від удару по закривавленій поверхні або від розмахування закривавленим предметом, коли особа, вдягнута у даний одяг, була повернута до джерела кровотечі спиною. Помарки утворилися від зіткнення з закривавленою поверхнею.

На жіночих штанах виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді просякання, що свідчить про стикання з об`єктом, що кровоточив, причому в цей момент особа, яка була одягнена у дані штани, контактувала впритул правим зігнутим коліном з джерелом кровотечі.

Згідно висновку судової медико - криміналістичної експертизи №85-МК від 08 грудня 2021 року, на поверхнях стіни та вікні коридору, дверях, дверній коробці, перекинутому столику та грубці садівничого будинку АДРЕСА_3 наявні сліди речовини бурого кольору у вигляді бризк, які могли утворитися від розмахування закривавленим предметом, або від ударів по закривавленій поверхні, або ж від фонтанування від артеріальних судин. На доріжці виявлені сліди струминного витікання, які утворилися внаслідок руху тіла, що кровить, або чи при перенесенні такого; сліди-відбитки утворилися внаслідок контакту з закривавленою підошвою взуття; краплі утворилися під час вертикального падіння з закривавленої поверхні. Біля голови трупа виявлена калюжа речовини бурого кольору, що утворилася внаслідок витікання крові з подальшим її поширенням по поверхні. На руці та обличчі трупа сліди у вигляді потьоків, які утворилися при стіканні по похилій поверхні; мазки являються наслідком ковзного зіткнення предметів між якими була деяка кількість крові (при зажиманні рукою пошкоджень що кровили).

Висновком судової медико - криміналістичної експертизи №7-МК від 13 січня 2022 року установлено, що на жіночих штанах, вилучених 13 вересня 2021 року в ході проведення огляду місця події в автомобілі «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_4 , виявленого на вул. Станіславського, 15а у м. Луцьку, виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді просякання, що свідчить про те, що дані предмети стикалися з об`єктом, що кровоточив або з калюжею крові, причому в цей момент особа, яка була одягнена у дані штани, перебувала в положенні на колінах, більше впритул правим зігнутим коліном. Сліди бурого кольору у вигляді просякання на жіночих штанах не могли утворитися під час обставин вказаних ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.

З висновку судової медико - криміналістичної експертизи №8-МК, від 24 січня 2022 року установлено, що ураховуючи розташування та механізм утворення слідів крові, можна судити про те, що первинними могли бути нанесені забійно-рвані рани обличчя, правої зовнішньої вушної раковини та відкритий перелом кісток носа, які могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою поверхнею у коридорі в момент, коли потерпілий перебував у вертикальному або близькому до нього положеннях. Різані рани грудної клітки могли утворитися, як у коридорі так і в житловій кімнаті. Різані рани шиї найшвидше утворилися коли потерпілий перебував у горизонтальному або близькому йому положенні в житловій кімнаті.

Згідно висновку судової медико - криміналістичної експертизи №13-МК, яка проведена 25 січня 2022 року установлено, що виявлені у ОСОБА_16 множинні різані рани шиї та грудної клітки утворилися від дії предмета (предметів) в якого наявні ріжучі властивості (не виключається леза клинка (клинків) ножів представлених на експертизу), та три забійно-рвані рани голови, які утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою поверхнею та крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови та під оболонкою головного мозку, які утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою поверхнею, не виключається яким могла бути дерев`яна палиця представлена на дослідження. Синці, садна, злам кісток носа могли утворитися від дії тупого твердого предмета (предметів) та могли бути спричинені, як дерев`яною полицею так і кулаками обох рук або ногами. Враховуючи морфологічні особливості різаних ран, а саме їх напрямок, не виключається можливість як того, що вони наносилися двома особами, так і те, що вони були нанесені при зміні положення тіла. Враховуючи, що краї фрагментів дерев`яної палиці збігаються між собою за ознаками конфігурації, можна стверджувати, що всі чотири фрагменти дерев`яної палиці, наданої на експертизу, складали одне ціле і відокремлені вони були внаслідок механічних чинників (при нанесенні ударів по тілу потерпілого).

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13 вересня 2021 року убачається, що в ході затримання ОСОБА_11 , у останньої на її ногах у верхній частині та у нижній частині, а також на ступнях, виявлено сліди підсохлої речовини бурого кольору, і вилучено речі.

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/103-21/7836-БД від 08 грудня 2021 року установлено генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_16 , генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_10 та генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_11 .

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/103-21/7871-БД від 09 грудня 2021 року убачається, що на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_11 , які були відібрані 13 вересня 2021 року, виявлено клітини з ядрами та поодинокі клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин, виявлених на фрагментах зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_11 , є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_16 та зразка букального епітелію ОСОБА_11 .

Із висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/103-21/7843-БД від 13 грудня 2021 року установлено, що на руків`ї та клинку ножа, який був виявлений та вилучений 13 вересня 2021 року в ході проведення огляду місця події в будинку АДРЕСА_4 , виявлено кров людини і клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на руків`ї ножа є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_16 та зразка букального епітелію ОСОБА_11 .

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/103-21/7872-БД від 23 грудня .2021 року установлено, що на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_10 , які відібрані 13 вересня 2021 року, виявлено клітини з ядрами та поодинокі клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин, виявлених на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_10 , є змішаними, збігаються між собою, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_10 та зразка крові потерпілого ОСОБА_16 .

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/103-21/7845-БД від 31 грудня 2021 року установлено, що на фрагменті палиці, яку було виявлено та вилучено 13 вересня 2021 року в ході проведення огляду місця події у будинку АДРЕСА_4 , виявлено клітини з ядрами, поодинокі клітини з ядрами та кров людини. Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на фрагменті палиці, збігаються між собою, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_16 та зразка букального епітелію ОСОБА_11 .

З висновку судової пожежно-технічної експертизи №СЕ-19/103-21/10524-ПТ від 15 грудня 2021 року установлено, що осередок (місце виникнення горіння) досліджуваної пожежі знаходився на подушці, яка вертикально розташована на ділянці живота і тазу трупа, а саме на верхньому торці цієї подушки та на її стороні, яка звернена до ніг трупа. Джерелом запалювання, яке спричинило виникнення горіння на досліджуваній пожежі, було вогневе джерело запалювання. Причиною пожежі, яка мала місце 13 вересня 2021 року у кімнаті дачного будинку АДРЕСА_1 , було виникнення горіння тканини подушки, яка вертикально розташована на ділянці живота і тазу трупа, а саме на верхньому торці цієї подушки та на її стороні, яка звернена до ніг трупа, від дії вогневого джерела запалювання.

Зазначені висновки експертів є науково обґрунтованими, здобуті у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, а тому підставно взяті до уваги судом присяжних.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13 вересня 2021 року та консультативного висновку спеціаліста №543 від 13 вересня 2021 року стверджується факт перебування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожного зокрема, в стані алкогольного сп`яніння.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17 вересня 2021 року з доданим та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, зафіксовано відтворення ОСОБА_10 подій, які відбувалися 13 вересня 2021 року, конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_16 , обставини нанесення останньому тілесних ушкоджень, у результаті яких потерпілий помер, а також розміщення трупа.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 про участь у даній слідчій (розшуковій) дії при застосуванні щодо нього недозволених методів ведення слідства, були предметом перевірки судом присяжних, і свого підтвердження не знайшли. Окрім того, першим не конкретизовано у чому виражався цей тиск. Відомостей про звернення обвинуваченого, який був постійно забезпечений професійною правничою допомогою, зі скаргами на протиправні дії працівників поліції, стороною захисту не надано. Не міститься в матеріалах справи і будь-яких інших даних, які б могли свідчити про вплив на обвинуваченого службовими особами органу досудового розслідування.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11 листопада 2021 року з доданим та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, зафіксовано проведення за участю ОСОБА_11 слідчого експерименту, у ході проведення якого остання заперечила причетність до вбивства ОСОБА_16 .

Однак, при оцінці усієї сукупності вищезазначених належних та допустимих доказів, ураховуючи показання самих обвинувачених, судом присяжних підставно не взято до уваги їх версію щодо обставин вчинення умисного вбивства потерпілого. Зокрема, обґрунтовано відхилено твердження ОСОБА_10 про причетність до його вчинення іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, що не підтверджується здобутими органом досудового розслідування доказами та спростовано чіткими та ствердними показаннями обвинуваченої ОСОБА_11 про відсутність у будинку інших сторонніх осіб.

Положеннями ч. 2 ст. 28 КК України установлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. Домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися в будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Хоча обвинуваченим ОСОБА_10 заперечується умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_16 , а також попередня змова із ОСОБА_11 на вчинення інкримінованого їм злочину, однак механізм виникнення на одязі кожного із обвинувачених та взутті слідів крові потерпілого, шляхом розбризкування від нанесення множинних ударів потерпілому, у якого була масивна крововтрата, морфологічні особливості різаних ран, а саме їх напрямок та кількість, що не виключає можливості їх нанесення двома особами, виявлені біологічні зразки та генетичні ознаки зразка крові потерпілого на знаряддях вчинення злочину, а також на зрізах нігтьових пластин кожного із обвинувачених, що установлено експертними дослідженнями, поза розумним сумнівом, свідчать про протилежне. Версія обвинуваченої ОСОБА_11 щодо виникнення на її штанах слідів крові потерпілого повністю спростована висновком судової медико - криміналістичної експертизи №7-МК від 13 січня 2022 року.

Активні дії обвинувачених, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час розпиття із потерпілим спиртних напоїв, які після нанесення ОСОБА_16 ушкоджень кулаками в обличчя та дерев`яною палицею у голову, численних (не менше одинадцяти) ударів ножами в ділянку шиї, грудної клітки та його підборіддя, тобто у життєво-важливий орган, не лише не намагались надати йому допомогу, а із застосуванням вогневого джерела запалювання, підпалили подушку на тілі останнього, коли він ще був живий, після чого разом залишили місце події, свідчать про їх мобілізованість, усвідомленість та узгодженість і, разом із іншими установленими обставинами, спростовують твердження сторони захисту про необережний характер заподіяння смерті потерпілому, тобто відсутність умислу на позбавлення його життя.

Погоджуючись із кваліфікацією дій обвинувачених за п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, суд присяжних правильно врахував наявність досягнення їх попередньої змови на вчинення інкримінованого їм злочину, що виразилось у попередній узгодженості їх протиправних дій, які діяли спільно із прямим умислом, спрямованим на вбивство потерпілого. Тоді як кількість, період, характер та спосіб спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , пережиті ним нестерпний фізичний біль і особливі страждання, оскільки усі вони були прижиттєвими, є беззаперечним свідченням вчинення даного злочину із особливою жорстокістю.

В оцінці дій обвинувачених, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, суд правильно врахував розбіжності у показаннях обвинуваченого ОСОБА_10 та сина потерпілого ОСОБА_8 який, попередньо, відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 20 січня 2022 року, з доданими фототаблицями, за загальними рисами упізнав під № 2 кросівки, що були вилучені у ОСОБА_10 , в ході його затримання, в порядку ст. 208 КПК України, як речі, які належали покійному ОСОБА_16 , а в суді чітко та однозначно ствердив, що вилучені, в ході затримання першого, кросівки фірми «Adidas» він особисто подарував своєму батькові ОСОБА_16 , тому останній їх нікому передарувати не міг.

Висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/309-ТВ від 13 січня 2022 року установлено ринкову вартість бувших у користуванні кросівок біло-синього кольору марки «Adidas», яка станом на 13 вересня 2021 року могла складати 586,67 грн.

Даними протоколу огляду предметів від 19 січня 2022 року зафіксовано, що слідчий-криміналіст СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_17 провів огляд кросівок, які були вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 , при його затриманні в порядку ст. 208 КПК України, і були об`єктом дослідження судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/309-ТВ від 13 січня 2022 року та постановою слідчого від 19 січня 2022 року визнані речовими доказами.

Даними протоколу огляду місця події від 13 вересня 2021 року з доданими фототаблицями, зафіксовано огляд у приміщенні службового туалету, що знаходиться на другому поверсі приміщення ГУНП у Волинській області, під час якого в унітазі виявлено ланцюжок і хрестик з металу сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров. Змістом вказаного протоколу також стверджується, що даний ланцюжок з хрестиком ОСОБА_11 передав 13 вересня 2021 року ОСОБА_10 , після дорожньо-транспортної пригоди, і вона особисто викинула його в туалет, щоб її не звинуватили у вчиненні злочину.

З протоколу огляду речей від 14 вересня 2021 року з доданими фототаблицями убачається, що старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_18 , за участю потерпілого ОСОБА_8 , проведено огляд хрестика з ланцюжком сірого кольору, які останній впізнав, як речі які належали його батькові ОСОБА_16 .

Згідно висновків судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19-21/36925-ФХД від 12 листопада 2021 року та судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/10985-ТВ від 24 грудня 2021 року убачається, що надані на дослідження підвіска у вигляді хреста та ланцюжок, в межах дослідженої частини поверхні виготовлені зі сплавів на основі срібла (95,7% та 94,6% відповідно), що містять мідь. Ринкова вартість бувшої у користуванні підвіски у вигляді хреста, виготовленої зі сплавів на основі срібла 95,7%, що містить мідь, станом на 13 вересня 2021 року складала 1 598,80 грн. Ринкова вартість бувшого у користуванні ланцюжка, виготовленого зі сплавів на основі срібла 94,6%, що містить мідь, станом на 13 вересня 2021 року складала 4 686,30 грн.

Окрім того, сам обвинувачений ОСОБА_10 , даючи показання у суді, не заперечував, що хрестик із підвіскою взяв із будинку потерпілого ОСОБА_16 , «машинально» піднявши з підлоги. Однак, очевидно, не міг не усвідомлювати той факт, що вказана річ належить іншій особі.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13 вересня 2021 року, із доданими фототаблицями, стверджується, що в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_10 , у тому числі, було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «XIAOMI M1803E7SG» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 з (сім-картою) НОМЕР_3 мобільного оператора «Водафон» та чохлом темно-бордового кольору, які постановою слідчого криміналіста від 14 січня 2022 року визнано речовими доказами та ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2021 року на них накладено арешт.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/7816-ТВ від 23 вересня 2021 року установлено, що ринкова вартість бувших у користуванні виробів станом на 13 вересня 2021 року могла складати: 2 716,67 грн. для мобільного телефону марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 5 4/64 ГБ» та 56,67 грн. для чохла для мобільного телефону марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 5».

Відтак, спільне перебування обвинувачених на місці безпосереднього вчинення злочину, факт виявлення у ОСОБА_10 , в ході проведення його особистого обшуку кросівок, мобільного телефону із чохлом, належних потерпілому ОСОБА_16 що, окрім іншого, підтверджено показаннями його сина, передача обвинуваченим безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, підвіски у вигляді хреста із ланцюжком із слідами крові ОСОБА_11 , яка позбулась зазначених речей, викинувши їх у туалет, щоб не бути викритими у вчиненні злочину, беззаперечно вказують на спільний умисел та узгодженість дій обвинувачених, а установлена експертними висновками вартість викраденого, підтверджує правильність кваліфікації їх протиправних дій.

Відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом настає для всіх співучасників кримінального правопорушення, незважаючи на те, що транспортним засобом керував один із них. І те, що один із обвинувачених особисто не вчиняв активних дій, спрямованих на переміщення автомобіля, не свідчить про відсутність у його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 , в ході судового розгляду матеріалів даного кримінального провадження, винуватість у незаконному заволодінні автомобілем марки «Volkswagen Passat» 1990 р.в. д.н.з. НОМЕР_4 потерпілого ОСОБА_16 , вчиненому повторно, визнав повністю та беззастережно.

Факт керування яким, у день незаконного ним заволодіння - 13 вересня 2021 року у місті Луцьку, у тому числі, стверджується копіями постанови серії БАВ №402345 та протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №484030, серії ДПР18 №484029, серії ДПР18 №385897, серії ДПР18 №385898 про вчинення ОСОБА_10 адміністративних правопорушень.

Ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» 1990 року випуску білого кольору ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_5 державний реєстраційний номер, визначена висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/7919-АВ від 20 грудня 2021 року, становить 56 012 грн.

Хоча ОСОБА_11 і заперечила свою причетність до вчинення даного злочину, ствердивши у суді, що обвинувачений примусом посадив її у транспортний засіб потерпілого, після того, як вона виявила його тіло у будинку та почала кричати, однак, через очевидну неправдивість таких її доводів, вони підставно були відхилені судом присяжних.

Обопільність спільного умислу обвинувачених, у зазначеному випадку, підтверджується їх конклюдентними діями. Після незаконного заволодіння ОСОБА_10 транспортним засобом, інша обвинувачена - ОСОБА_11 , йому у цьому ніяким чином не завадила, до початку його руху, та у подальшому, із автомобіля не вийшла.

Вона ж у суді ствердила, що першочергово, на даному транспортному засобі вони приїхали додому, де вона переодягнулась та вмилась, після чого, разом поїхали у сторону міста Луцька, де потрапили у дорожньо транспортну пригоду, у зв`язку із чим, і були затримані працівниками поліції.

Такий перебіг подій очевидно свідчить про те, що у обвинуваченої, яка цілком розуміла протиправність дій ОСОБА_10 , була можливість залишити цей транспортним засіб, повідомити поліцію про незаконність дій останнього, однак таких дій нею вчинено не було.

Таким чином, вказані дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повністю охоплюються диспозиціями кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Переконливих доводів, про протилежне, в апеляційних скаргах сторони захисту не наведено та перевіркою матеріалів кримінального провадження не установлено.

Рішення відповідає положенням чинного КПК України, є обґрунтованим та належним чином вмотивованими, його законність сумнівів у колегії суддів не викликає.

Ухвалюючи вирок, судом присяжних наведено відповідні мотиви на обґрунтування свого висновку про необхідність призначення, кожному із обвинувачених,остаточного до відбуття покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а ОСОБА_10 ще і на підставі ст. 71 КК України, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього майна, належного їм на праві приватної власності.

Доводи у апеляційних скаргах про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та його особам через суворість, колегія суддів вважає неспроможними.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Санкцією ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Покарання у виді довічного позбавлення волі застосовується у випадках, коли необхідність такого призначення обумовлюється особливими обставинами, що обтяжують відповідальність та виключною небезпечністю особи винного.

Суд присяжних дотримався зазначених вимог закону про кримінальну відповідальність та, обґрунтовуючи доцільність призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, зазначив у вироку обставини, які зумовлюють призначення такого виду покарання і водночас вказують на неможливість досягнення його мети шляхом застосування до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Обираючи їм захід примусу, судом надано належну оцінку ступеню тяжкості вчинених ними злочинів, які у відповідності із ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких, умисних корисливих, один із яких, спрямований проти життя особи, мав невідворотні наслідки - смерть потерпілого та вчинений із особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб. Як особи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожен зокрема, раніше неодноразово судимі, відбували покарання в умовах ізоляції від суспільства, належних висновків не зробили, що є свідченням їх підвищеної суспільної небезпечності та небажання стати на шлях виправлення, осудні, до затримання та попереднього ув`язнення, суспільно-корисною працею не займались, постійне джерело прибутку та законні для існування засоби, у них відсутні, як і міцні соціальні зв`язки. Винуватість у вчиненому не визнали та не розкаялись, осуд своєї поведінки та готовність нести покарання не висловлювали, завдані потерпілим збитки не відшкодували, навпаки, намагались ввести суд в оману, надаючи суперечливі показання, з метою уникнути відповідальності за вчинене.

При цьому ураховано наявність обставин, які обтяжують покарання: рецидив злочинів, вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та відсутність обставин, які пом`якшують покарання.

Крім того, у рішенні суду обґрунтовано зазначено про те, що вчинений обвинуваченими злочин спрямований проти життя особи не лише із наявністю кваліфікуючих ознак, а і з особливою зухвалістю та жорстокістю, шляхом нанесення численних ударів потерпілому кулаками в обличчя та дерев`яною палицею у голову, численних (не менше одинадцяти) ударів ножами в ділянку шиї, грудної клітки та його підборіддя, тобто у життєво-важливий орган та із застосуванням вогневого джерела його підпалу прижиттєво,нехтуючи загальнолюдськими цінностями та проявивши винятковий цинізм.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується, що визнавши надзвичайно високим ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочинів, особливо передбаченого п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, суд присяжних дійшов законного висновку про необхідність призначення, кожному із них, остаточного до відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки покарання на певний строк не забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та не слугуватиме цілям його застосування, установлених положеннями ст. 2 КПК України.

Приймаючи рішення про призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, судом присяжних, серед іншого, ураховано те, що одним із проявів верховенства права є положення стосовно того, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - це одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, що ґрунтується на Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вимогу додержуватися справедливості під час застосування кримінального покарання закріплено й у міжнародних документах з прав людини, зокрема в ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно із ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

А також те, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, і ніхто не може бути свавільно позбавлений його.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчинених ними злочинів і їх особами, оскільки передбачені законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідають одне одному, а також загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 64, 65 КК України, а їх ізоляція, шляхом довічного позбавлення волі, відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари, і тільки таке покарання буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Вирок суду присяжних відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Переконливих доводів про необхідність призначення більш м`якого покарання у поданих апеляційних скаргах не наведено, у зв`язку із чим, вважати призначене покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам винних, підстав не убачається.

Тому, апеляційні скарги обвинувачених та їх захисників підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий

Судді: