Справа № 333/700/24
Провадження № 1-кс/333/492/24
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання заступника начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000005 від 01 січня 2024 року, та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток, громадянина України, освіта середньо-технічна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 01 січня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи прямий умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів з метою подальшого збуту, направленого на незаконний обіг наркотичних засобів, у невстановленої слідством особи незаконно придбав блістери нарковмісного препарату «Метафін ІС», які переніс за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , які зберігав з метою подальшого збуту.

23.01.2024 року, близько о 11 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, з корисливих мотивів, незаконно умисно продав, тобто збув ОСОБА_8 (анкетні дані особи змінено) за грошові кошти в сумі 1000 гривень полімерний згорток з двадцятьма пігулками, які в подальшому були вилучені у ОСОБА_8 працівниками поліції.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-24/1353-НЗПРАП від 24.01.2024 року придбаний у ОСОБА_5 полімерний згорток з двадцятьма пігулками містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,41598 г, в перерахунку на основу.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, що кваліфікується, як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів та збут наркотичних засобів.

Крім того, 29.01.2024 року, близько 11 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, з корисливих мотивів, незаконно, діючи повторно, умисно продав, тобто збув ОСОБА_8 (анкетні дані особи змінено) за грошові кошти в сумі 1000 гривень два блістери з п`ятнадцятьма таблетками, які в подальшому були вилучені у ОСОБА_8 працівниками поліції.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/108-24/1806-НЗПРАП від 29.01.2024 року придбані у ОСОБА_5 два блістери з п`ятнадцятьма таблетками містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,3315 г, в перерахунку на основу.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що кваліфікується, як: незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.

Крім того, ОСОБА_5 , попередньо реалізувавши свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи повторно, зберігав нарковмісний препарат «Метафін ІС» з метою подальшого збуту, до моменту виявлення працівниками поліції при наступних обставинах: 29.01.2024 року, в період часу з 11 години 03 хвилини по 15 годину 00 хвилин, в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя №1-кс/333/443/24 від 24.01.2024 року, було виявлено та вилучено: чотири блістери з двадцятьма п`ятьма таблетками нарковмісного препарату «Метафін ІС».

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що кваліфікується, як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинений повторно.

Обґрунтування клопотання

30 січня 2024 року слідчим слідчого відділення вВасилівського РУП ГУНП в Запорізькій області, за погодженням з прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується у повній мірі зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколами пред`явленням особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2024 року, за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ; протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 23 січня 2024 року; протоколом огляду речей і документів від 23 січня 2024 року; висновком експерта №CЕ-19/108-24/1353-НЗПРАП від 24.01.2024 року; протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 29 січня 2024 року; протоколом огляду речей і документів від 29 січня 2024 року; протоколом обшуку від 29 січня 2024 року; висновком експерта №CЕ-19/108-24/1806-НЗПРАП від 29.01.2024 року.

Слідчий також наводить аргументи щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_10 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тим, що їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання;

- може незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

Доводи сторін.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання на підставах, викладених в ньому, вказав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти настанню ризиків зазначених в клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, попросив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав в повному обсязі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного, проти клопотання слідчого не заперечувала.

Вислухавши прокурора, адвоката, підозрюваного, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Мотивація суду.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 щодо вручення останнім 31 січня 2024 року о 11 годині 15 хвилин копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідчий суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_11 (ч. 1,2 ст. 307 КК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст. 178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5. Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Дослідження обставин, зазначених у пункті 4 вище доцільно здійснювати в межах окремих питань, для яких ці обставини мають значення.

Чи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України). Зокрема, тримання під вартою може бути застосоване до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до формальних вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри ОСОБА_5 та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Повідомлення про підозру

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України). Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України). До повідомлення про підозру також висуваються вимоги щодо змісту, визначені ст. 277 КПК України. Оскільки підозрюваний є неповнолітньою особою, то у розумінні ч. 4 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру може бути вручено її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику.

У повідомленні про підозру зазначено, що 30 січня 2024 року, о 11 годині 00 хвилин, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 .

З урахуванням наданого слідчому судді тексту повідомлення про підозру, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 було належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні за ч. 1,2 ст. 307 КК України. Оскільки санкція найтяжчої інкримінованої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, відповідно, до ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри.

Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри доведена доказами, зазначеними у клопотанні. Прокурор зазначає, що у клопотанні є докази, що вказують на наявність підстав для підозри ОСОБА_5 і що така підозра є обґрунтованою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві відсутнє чітке визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також звертає увагу на правову кваліфікацію кримінального правопорушення у підозрі. Так, ОСОБА_5 інкримінується незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинений повторно. Необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити саме це кримінальне правопорушення). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час судового розгляду справи.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме, даних, встановлених з: протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколів пред`явленням особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2024 року, за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ; протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 23 січня 2024 року; протоколу огляду речей і документів від 23 січня 2024 року; висновку експерта №CЕ-19/108-24/1353-НЗПРАП від 24.01.2024 року; протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 29 січня 2024 року; протоколу огляду речей і документів від 29 січня 2024 року; протоколу обшуку від 29 січня 2024 року;висновку експерта №CЕ-19/108-24/1806-НЗПРАП від 29.01.2024 року.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 1,2 ст. 307 КК України.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий.

Далі слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про два такі ризики.

Наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення (злочин), яке інкримінується ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким, оскільки санкція статті передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Враховуючи той факт, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, особистих стійких соціальних зв`язків не має,зареєстрований в смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, територія якого наразі тимчасово окупована та наразі він не має постійного місця мешкання, а тому слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідчий суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Крім того, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то залишається існувати ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.

Неможливість застосування іншого запобіжного заходу

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Тому за встановлених під час судового засідання обставин, слідчий суддя, з урахуванням майнового стану підозрюваного, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 як альтернативний запобіжний захід - заставу, виходячи із вимог ч. 2 ст. 182 КПК України, у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог п.16 ч.1 ст.3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 60 560 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 176-178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000005 від 01 січня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 28 березня 2024 року (включно).

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання - з 29 січня 2024 року 15 години 00 хвилин.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

3) прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 05 лютого 2024 року.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1