ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 610/1524/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/687/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілого ОСОБА_9 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 08 12 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком вказаного суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 17 08 2023 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 08 2023 рок, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість ) місяців.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вказаним вироком встановлено, що в кінці вересня 2022 року, точний час та дата не встановлена, в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, та продовженого згідно Указів Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу біля магазину «Продукти», розташованого по вулиці Соборній,32, здійснив крадіжку належного ОСОБА_9 велосипеда «Тіtan» моделі «Cross Country Configuration» вартістю 4600,00 грн, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_9 на вказану суму.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню - додаткового покарання у виді конфіскації майна при визначенні остаточного покарання за ч.4 ст. 70 КК України та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з покаранням, призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 08 2023 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.

Такі вимоги апелянт аргументував неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, яке виразилося у тому, що суд, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України не врахував наявність додаткового покарання у виді конфіскації майна за вироком від 17 08 2023 року, безпідставно звільнивши ОСОБА_7 від цього покарання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор просила про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник вважали, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Потерпілий про час та дату розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв про неможливість розгляду справи без його участі не надавав.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченго та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, дії обвинуваченого відповідають кваліфікації за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, а висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Сам обвинувачений свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчинення кримінального правопорушення, як зазначено в обвинувальному акті.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та необґрунтованого незастосування до ОСОБА_7 при застосуванні положень ч.4 ст. 70 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна, вважає їх слушними та такими, що ґрунтуються на законі та матеріалах кримінального провадження.

Так, оскаржуваним вироком ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Остаточно ж призначено покарання із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції обґрунтовано застосував інститут сукупності кримінальних правопорушень, та шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного оскаржуваним вироком, більш суворим, призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 08 2023 року, призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 08 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України з призначенням на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Наведене свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, в частині незастосування обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна, як про це обґрунтовано йдеться у апеляційній скарзі прокурора, у зв`язку з чим вимоги апелянта підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо безпідставності призначення ОСОБА_7 покарання, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким і призначення остаточного покарання лише в межах строку покарання, призначеного за вироком від 17 08 2023 року, оскільки таке покарання, враховуючи кримінальне минуле обвинуваченого, а саме наявність у останнього 8 судимостей за злочини проти власності, не слугуватиме його меті, а саме запобіганню нових злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з урахуванням ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань - у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з ухваленням в цій частині колегією суддів свого вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш тяжкого покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, та ухвалити новий вирок в цій частині, тобто у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 420, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 08 12 2023 року щодо ОСОБА_7 - в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком з покаранням, призначеним за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 08 2023 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

___________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4