КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 16 січня 2024 року Подільський районний суд м. Києва відмовив у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.

Цією ж ухвалою суд задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15 березня 2023 року включно.

Розмір застави, визначений ухвалою суду від 04.10.2023, залишено без змін.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції, як вбачається з оскаржуваної ухвали, виходив з того, що ризики, які були встановлені при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати і на даний час, є реальними та не зменшилися, а тому дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16.01.2024 року та змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід на домашній арешт з використанням засобів контролю, заборонивши обвинуваченому в період часу з 20:00 год. до 08:00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У відповідності до вимог ст. 183 КПК України визначити розмір застави, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, в розмірі до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків передбачених КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Зокрема, як зазначається в апеляційній скарзі, як у клопотанні прокурора, так і в ухвалі суду відсутні доводи щодо наявності хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. У клопотанні прокурора міститься лише формальний перелік ризиків, посилання на існування яких зводиться лише до припущень, не говорячи про відсутність будь-яких доказів на їх підтвердження.

Також судом, як вважає захисник, не було взято до уваги те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є найсуворішим запобіжним заходом та обирається у «виняткових» випадках за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим, процесуальних обов`язків та його належної поведінки.

За таких обставин, суд, з урахуванням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, а також характеру пред`явленої підозри, повинен був з`ясувати чи буде рішення про тримання ОСОБА_5 під вартою законним та доцільним, яке забезпечить його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не має можливості обмежитись застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

Крім того, адвокат вважає, під час розгляду клопотання суд не врахував даних про особу обвинуваченого, а саме того, що ОСОБА_5 проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , з якою виховують спільну дитину 2018 року народження, а також має доньку від попереднього шлюбу, яка навчається на платній основі та перебуває на його утриманні, має міцні соціальні зв`язки та місце для проживання, де він може перебувати під домашнім арештом, а також те, що обвинувачений має можливість офіційно влаштуватись в ТОВ «ХІЛЛ ІНЖИНІРИНГ» на посаду диспетчера-логіста.

Враховуючи ці та інші доводи, наведені у скарзі, а також посилаючись на судову практику Європейського суду з прав людини у контексті обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апелянт звертає увагу на обов`язковість доказування існування заявлених ризиків, а не лише на зазначення їх стандартного переліку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги захисника обвинуваченого на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснено без участі сторін кримінального провадження, оскільки прокурор та захисник обвинуваченого, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибули та не повідомили суд про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу, як це передбачено ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Більш того, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не були залишені без уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що повинні враховуватися, як при обранні запобіжного заходу, так і при його продовжені, у тому числі дані про особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки та наявність утриманців, які наведені в апеляційній скарзі його захисника.

З огляду на це, доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не були надані будь-які докази на підтвердження існування заявлених ризиків, внаслідок чого оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, оскільки встановлені судом апеляційної інстанції обставини даного кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, не дозволяють зробити висновок про те, що зазначена ухвала є незаконною або необґрунтованою.

При цьому, колегія суддів звертає також увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 березня 2024 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника останнього - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргузахисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, відповідно до якої суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в строком на 60 діб до 15 березня 2024 року включно, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ ____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 758/6968/23

Номер провадження: 11-кп/824/2646/2024

Категорія: ч. 3 ст. 289КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1