Справа № 991/2338/23
Провадження № 1-кп/991/39/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 02.12.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Етулія Вулканештського району Республіки Молдова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вищого антикорупційного суду на стадії судового розгляду перебуває зазначене кримінальне провадження.

14.12.2023 на електронну пошту Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання від 14.12.2023 прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Обґрунтування клопотання

Прокурор мотивував подане клопотання тим, що Вищий антикорупційний суд здійснює судовий розгляд у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які прокурор представив суду на стадії судового розгляду - протоколами огляду, протоколами за результатами проведення НСРД, протоколом обшуку автомобіля та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.01.2023 у справі № 991/691/23 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 342 000,00 грн, та покладено на нього ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Ухвалами суду від 17.03.2023 та від 17.05.2023 продовжено строк дії (останньою ухвалою до 17.07.2023) п`яти покладених на ОСОБА_6 обов`язків. У подальшому питання про продовження строку дії обов`язків не вирішувалося. Після закінчення строку, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, згідно з приписом ч. 7 ст. 194 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припинила свою дію і обов`язки скасувалися.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 23.10.2023 на обвинуваченого ОСОБА_6 на строк до 23.12.2023 покладені такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з Ізмаїльського району Одеської області без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У клопотанні необхідність продовження строку дії таких обов`язків прокурор обумовлює тим, що заявлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшився, і є потреба гарантувати в такий спосіб належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час судового провадження. Вважає, що забезпечити досягнення цілей кримінального провадження та достатньою мірою гарантувати недопущення настання ризиків можна лише внаслідок застосування застави в комплексі з продовженням покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків. Тому прокурор просить суд продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання з наведених у ньому підстав, просив задовольнити. Зазначив, що дотепер ризик переховування від суду не тільки продовжує існувати, що пов`язано із обставинами, які залишаються незмінними у продовж усього кримінального провадження, - характером, тяжкістю інкримінованого злочину і загрозою суворого покарання, відомостями про зв`язки обвинуваченого, наявністю можливостей залишити територію України, але і актуалізується із наближенням судового розгляду до стадії дебатів. Продовження строку дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків убезпечить від справдження наявного ризику і забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_7 подав суду письмові заперечення від 18.12.2023 проти клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на його підзахисного ОСОБА_6 . Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з огляду на необґрунтованість заявлених вимог. Вважає, що ризик переховування від суду його підзахисного відсутній та немає підстав і необхідності для продовження строку покладення на ОСОБА_6 будь-яких додаткових обов`язків, зважаючи на обставини кримінального провадження, бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого, його міцні соціальні зв`язки за місцем проживання (наявність малолітньої дитини, батьків) та з Україною, його стан здоров`я (інвалідність). Застосованої застави цілком достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 . Зауважив, що тяжкість імовірного покарання не може бути єдиною підставою для продовження дії додаткових обов`язків, покладених на обвинуваченого. Повідомив, що покладення на ОСОБА_6 обов`язку не відлучатися з Ізмаїльського району Одеської області без дозволу прокурора, суду перешкоджає виконанню обов`язків міського голови, зокрема не дозволяє брати участь у нарадах у м. Одеса.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника. Пояснив, що через наявність обов`язку не відлучатися за межі району йому доводиться посилати на наради в Одесу свого заступника. Щодо його виїздів за кордон після початку війни, то такі поїздки були пов`язані із привезенням гуманітарної допомоги. Заявив, що він нікуди не збирається виїжджати, при тому, що в Молдову він як житель прикордонної території може виїхати за внутрішнім паспортом громадянина України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 підтримала думку захисника ОСОБА_7 .

Мотиви та висновки суду

Під час судового розгляду, згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого, і вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 182 КПК України одним із видів запобіжних заходів є застава, яка полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, визначених положеннями цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.01.2023 у справі № 991/691/23 до ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0000396 від 02.12.2022 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 342 000,00 грн, та покладено на нього ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Застава, відповідно до положень КПК України, є безстроковим запобіжним заходом.

Ухвалами суду від 17.03.2023 та від 17.05.2023 у цьому провадженні за клопотаннями прокурора було продовжено на два місяці строк дії п`яти обов`язків, покладених на ОСОБА_6 . Продовжений строк дії відповідних обов`язків закінчився 17.07.2023, тому ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладених обов`язків на ОСОБА_6 припинила свою дію.

Ухвалою суду від 23.10.2023 було частково задоволене клопотання прокурора і на обвинуваченого ОСОБА_6 на строк два місяці (до 23.12.2023) покладені такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з Ізмаїльського району Одеської області без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підставами для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, а в подальшому для продовження строку дії покладених на нього обов`язків стали: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України; існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування підозрюваного, обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні); недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам.

Під час вирішення 23.10.2023 питання про покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, було встановлено, що залишався зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування.

У поданому клопотанні прокурор порушує перед судом питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, на два місяці.

Частиною 7 ст. 194 КПК України визначено, що у разі необхідності строк дії обов`язків, передбачених, зокрема, ч. 5 цієї статті, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Ураховуючи положення ч. 3-5 ст. 199 КПК України, а також стадію кримінального провадження, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та встановити, чи існують обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують покладення на особу певних обов`язків.

Проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000396 від 02.12.2022, доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, а також ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.01.2023 у справі № 991/691/23 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, зважаючи на оголошені прокурором у попередніх судових засіданнях в якості доказів сторони обвинувачення матеріали кримінального провадження, надані ним суду на підтвердження викладених в обвинувальному акті обставин (протоколи обшуків, протоколи огляду речей і документів, вилучені під час обшуку та отримані на запит документи, копії документів, протоколи за результатами проведення НСРД із доданими до них носіями інформації), надані свідками обвинувачення показання, з урахуванням наданих стороною захисту доказів, відсутністю на даний час висловлених зі сторони захисту доводів, які б очевидно спростовували чи виключали допустимість доказів сторони обвинувачення на підтвердження існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, суд дійшов висновку, що в цьому випадку дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, але є достатнім для вирішення питання щодо продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків.

Прокурор стверджує, що встановлений під час досудового розслідування і судового провадження ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування ОСОБА_6 від суду), продовжує існувати та актуалізується із наближенням судового розгляду до завершення, що зумовлює необхідність продовжити строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків з метою гарантування його належної процесуальної поведінки під час судового провадження.

Доводи прокурора про те, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду продовжує існувати, суд вважаєобґрунтованими.

Так, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення особливо тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, яке в разі винесення обвинувального вироку повинно бути призначене до реального відбування без можливості застосування правил ст. 69, 75 КК України (пільгових інститутів призначення покарання), що саме по собі може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

У контексті продовження існування зазначеного ризику суд враховує такі обставини: ОСОБА_6 має дійсний до 10.07.2027 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 10.07.2017; ОСОБА_6 як особа з інвалідністю І групи не позбавлений можливості залишити територію України під час дії воєнного стану; багаторазові перетиниобвинуваченим державного кордону України за період з 08.05.2022 до 21.01.2023, у тому числі 4 виїзди до Республіки Молдова в 2023 році; розташування міста Рені Одеської області в безпосередній близькості до кордону України із Республікою Молдова (у місті наявний пункт контролю через державний кордон «Рені-Джурджулешти»), із Румунією.

Суд зважає і на те, що відповідно до ст. 3 Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Молдова про пункти пропуску через українсько-молдовський державний кордон і спрощений пропуск громадян, які проживають у прикордонних районах, від 11.03.1997 (набрала чинності 12.08.1997) громадяни України, які постійно проживають в адміністративних прикордонних районах, перетинають державний кордон у спрощеному порядку пішки, на велосипедах, на особистому транспорті за внутрішніми паспортами з відміткою органів внутрішніх справ про постійне проживання в населених пунктах цих районів. Перетинання державного кордону в спрощеному порядку здійснюється через пункти пропуску в межах адміністративного району проживання.

Обвинувачений зареєстрований і проживає в адміністративному прикордонному районі, а тому не позбавлений можливості перетнути державний кордон України у спрощеному порядку за внутрішнім паспортом громадянина України.

ОСОБА_6 двічі обирався на посаду Ренійського міського голови, вдруге обіймає цю посаду із 08.12.2020, у зв`язку із чим має значне коло зв`язків зі службовими особами органів місцевого самоврядування, органів державної влади, правоохоронних органів, керівників розташованих на території громади підприємств, установ, організацій.

Наведені обставини свідчать про продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Щодо існування зазначеного ризику і його актуалізації на даному етапі провадження, суд враховує також те, що під час судового розгляду сторона обвинувачення вже подала суду наявні в неї докази на підтвердження висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, та частково досліджені докази, заявлені стороною захисту. Тобто строки завершення судового розгляду в значній мірі залежать від сторони захисту - належної явки в судові засідання обвинуваченого і захисників, явки свідків захисту.

Отже, встановлені під час розгляду клопотання обставини у своїй сукупності дають підстави визнати, що ризик переховування ОСОБА_6 від суду в цьому кримінальному провадженні залишається достатньо істотним, враховуючи зазначені вище обставини судового провадження, що є умовою покладення обов`язків, пов`язаних з його існуванням.

Доводи сторони захисту про відсутність заявленого прокурором ризику з огляду на: бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого упродовж всього часу здійснення кримінального провадження, у тому числі під час судового розгляду в період після закінчення строку дії ухвали, якою продовжувались покладені на ОСОБА_6 обов`язки; на наявність міцних соціальних зв`язків (малолітньої дитини, батьків), постійного місця роботи, стану здоров`я як стримуючого фактору - суд вважає непереконливими.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створюватимуть загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Застосування до ОСОБА_6 застави та покладення на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є суттєвим фактором, який сприяє тому, що обвинувачений дотримується належної процесуальної поведінки, з`являється в судові засідання, та не вчиняє дій, спрямованих на переховування від суду.

Оцінюючи необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків у взаємозв`язку із встановленим ризиком, суд вважає, що такі обов`язки як: прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися з Ізмаїльського району Одеської області без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - сприятимуть мінімізації ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпеченню ефективності судового провадження (організації судового процесу, здійсненню викликів, врученню процесуальних документів у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку тощо), розгляду справи в розумний строк.

Сторона захисту повідомила, що покладений на обвинуваченого обов`язок не відлучатися з Ізмаїльського району Одеської області без дозволу прокурора, суду перешкоджає ОСОБА_6 виконувати обов`язки міського голови, а саме брати участь у робочих нарадах у м. Одесі. Щодо цього суд зазначає, що такий обов`язок, покладений на обвинуваченого, є обмежувальним заходом щодо особи, спрямованим на забезпечення дієвості кримінального провадження, та дійсно може потребувати від особи внесення коректив у звичні способи здійснення своїх професійних обов`язків. Проте сам по собі факт необхідності брати участь у робочих нарадах за межами території району, визначеного ухвалою суду, не може бути підставою для відмови в продовженні строку дії відповідного обов`язку. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 , у випадку необхідності виїзду за межі Ізмаїльського району, має право звернутися до суду із мотивованим клопотанням про надання йому дозволу виїхати до певного населеного пункту. Такою можливістю ОСОБА_6 за період із 23.10.2023 скористався один раз - 04.12.2023 на клопотання його захисника ОСОБА_10 суд невідкладно надав йому дозвіл на виїзд до м. Одеси для медичного обслуговування та консультації на два дні. Для участі в службових нарадах в м. Одесі від Ренійської міської ради ОСОБА_6 , з його слів, як міський голова направляє свого заступника, при цьому до суду для отримання дозволу на виїзд для особистої участі в таких нарадах обвинувачений жодного разу не звертався. Тобто вказаний обов`язок не становить надмірного обтяження для ОСОБА_6 і не може створювати суттєвих перешкод у здійсненні ним повноважень Ренійського міського голови за умови належного планування своїх поїздок за межі Ізмаїльського району Одеської області і завчасного звернення до суду для отримання дозволу на виїзд.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого. Такі обов`язки є необхідними та достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового провадження та запобігання встановленому ризику.

З огляду на те, що під час судового розгляду розглянуті не допитано п`ятьох заявлених стороною захисту свідків, не допитані обвинувачені, не досліджено надісланий стороною захисту висновок експерта, суд вважає можливим продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , на два місяці.

На підставі наведеного вище, клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 194, 199, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити на два місяці строк дії покладених на ОСОБА_6 ухвалою Вищого антикорупційного суду від 23.10.2023 у справі № 991/2338/23 обов`язків, а саме:

- прибувати за кожною вимогоюдо прокурора, суду;

- не відлучатися з Ізмаїльського району Одеської області без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , визначити до 20.02.2024.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, які входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3