Справа № 204/461/24
Провадження №1-кп/204/665/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000004 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноград, Харківської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-04 листопада 2022 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

-15 листопада 2023 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді п`яти років двох місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02 січня 2024 року о 13 години 33 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Майдан Озерний, буд. 25, перебуваючи біля камер схову, що знаходяться у вищевказаному магазині, побачив, що в одній із камер схову під № 11, знаходиться сумка для ноутбука, яку ОСОБА_3 визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. В подальшому, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, а саме, сумки для ноутбука, скориставшись тим, що нікого поруч не було та за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, за допомогою ключа, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом підбору ключа, який був наявний в іншій камері схову, застосовуючи фізичну силу, натиснув, тим самим проник та відкрив комірку схову під № 11, з якої в подальшому забрав, тим самим викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки «Lenovo idea pad 330-15AST», колір «Onyx Black», модель: 81D6, серійний номер: PF1HJ7DJ, МО: PF9XB8B15124, МТМ: 81D600JYRAEAN: 207 UPC: 207; флеш-носій марки «Kingston», червоного кольору на 16 GB; флеш-носій марки «Kingston», світло зеленого кольору на 16 GB, відповідно до висновку експерта № 56, вартість викраденого майна станом на 02 січня 2024 року становить 7563 грн. 34 коп., а також грошові кошти в сумі 25 000 грн., та документацію із закладу в якому працює потерпіла, зв`язка ключів з брелоком у вигляді пухнастого шарика, біло-сірого кольору, а також сумка з-під ноутбука, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Після чого, ОСОБА_3 , тримаючи при собі таємно викрадене майно, покинув приміщення вказаного магазину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду станом на 02 січня 2024 року в сумі 32 563 грн. 34 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що події відбувалися 02 січня, йдучи ввечері, приблизно о 13 годині 30 хвилин він зайшов до АТБ. Взяв слабоалкогольний напій в АТБ біля залізничного вокзалу, вийшов в нього в камері схову магазину АТБ лежав пакет, він його дістав, підійшов до камери схову № 11, трішки приклав зусиль і вона відчинилась, він дістав із вказаної камери схову сумку з ноутбуком та пішов за магазин АТБ на «заброшку». Прогулявся, прийшов глянув ноутбук, дістав альбом з грошима та поїхав до батька в Харків вранці. Грошей було 25000 грн., ноутбук був - Леново темно синього кольору, флешки були, була документація. Потім, коли він приїхав з Харкова, забрав ноутбук та знову поїхав до Харкова, де здав його в ломбард на чужі документи. Брелок також був в сумці. Всі інші речі залишились на «заброшці», там був брилок та флешки, вони йому не були цікаві. Він ноутбук здав за 3500 грн. Його вартість, яка зазначена в обвинувальному акті, відповідає дійсності. Йому соромно за свої дії. Квитанції з ломбарду можливо, залишились у того чоловіка, який здавав ноутбук. Він заплатив хлопцю перехожому 500 грн. і той його здав на ст. метро «Армійська» в м. Харкові. Цивільний позов визнає у повному обсязі.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Цивільний позов просила задовольнити в повному обсязі.

Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та обсягу дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднану з проникненням у сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, не працевлаштованого, на обліку лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позиції потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: рецидив злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді реального позбавлення волі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 засуджено 15 листопада 2023 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років двох місяців позбавлення волі, а дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 було вчинено після постановлення даного вироку, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У справі заявлений цивільний позов цивільного позивача потерпілої ОСОБА_5 до цивільного відповідача ОСОБА_3 про стягнення з останнього на її користь майнової шкоди, завданої внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 32563 грн. 34 коп., та моральної шкоди у розмірі 20000 грн. 00 коп.

Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. У даній справі встановлено, що злочинними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду.

В результаті повного та всебічного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, перевіривши докази, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Щодо вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Обговорюючи доведеність позовних вимог потерпілої про відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, враховує характер і тривалість страждань, істотні вимушені зміни в життєвих стосунках, а саме те, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення остання була приниженою, оскільки викрадені грошові кошти були зібрані задля придбання вікон, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення суми в розмірі - 15000 грн. 00 коп. з обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь потерпілої ОСОБА_5 .

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі судової товарознавчої експертизи № 56 від 08 січня 2024 року, згідно наданого звіту.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 370, 373, 374, 376,394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 02 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15 листопада 2023 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 24 січня 2024 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання, термін перебування під вартою з 10 січня 2024 року по 24 січня 2024 року включно за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15 листопада 2023 року.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь цивільного позивача потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 32563 (тридцять дві тисячі п`ятсот шістдесят три) грн. 34 (тридцять чотири) коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_6 (свідоцтво № 1847 від 25 листопада 2016 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, вул. 6-го Грудня, 27 м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000 р/р НОМЕР_2 , МФО 323583, код ЄДРПОУ в АФ «Приватбанк», м. Олександрія) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 56 від 08 січня 2024 року у сумі 300 (триста) гривень 00 копійок.

Речові докази:

-коробку від ноутбука «Lenovo idea pad 330-15AST», яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити законному власнику ОСОБА_5 ;

-DVD-R диски, об`ємом 4.7 Gb, які зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-чоловічу куртку чорного кольору з биркою, на якій наявний напис бренду Emporio Armani 2x, на всій поверхні куртки візерунки у вигляді ромба, яку було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити законному власнику ОСОБА_3 ;

-поліетиленовий пакет з документацією, пластиковою ланкою блакитного кольору, яка застібається пластиковою кнопкою боком, на якій наявний напис «deli 5561», зв`язку ключів на якій наявні два ключа з брилком, які були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити законному власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1