Справа №949/135/23
Провадження №1-кп/949/85/24
У Х В А Л А

26 січня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених: ОСОБА_8

представника потерпілих: ОСОБА_9 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця в режимі відеоконференцзв`язку розгляд клопотання ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 29 жовтня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 03 лютого 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дубровицького районного суду перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000204 від 29 жовтня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 03 лютого 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, із затвердженими обвинувальними актами.

До початку судового засідання від ОСОБА_10 надійшло клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2022 року на мобільний телефон "Xiaomi Redmi Note 11" з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку "Київстар". Клопотання обгрунтовує тим, що 31 жовтня 2022 року за місцем його проживання, по АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді від 30 жовтня 2022 року проведено обшук житла, в ході якого вилучено його мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11» з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар». В подальшому, ухвалою слідчого судді від 03 листопада 2022 року на нього було накладено арешт. Вказує, що він не є стороною кримінального провадження, а його телефон не є доказом кримінального провадження. Крім того, зазначає, що він не був повідомлений та не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно на стадії досудового розслідування. Також зазначає, що слідчим під час звернення з клопотанням про арешт майна в частині вимоги щодо накладення арешту на його мобільний телефон, було допущено порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому з цих підстав просить клопотання задоволити. Крім того, ОСОБА_10 подано заяву, у якій просить клопотання про скасування арешту на майно, розглянути без його участі.

До початку судового засідання від обвинуваченого ОСОБА_6 також надійшло клопотання, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2022 року, в частині арешту на майно, що вилучено 31 жовтня 2022 року в ході проведення обшуку в господарстві, що розташоване по АДРЕСА_1 , де він проживає, а саме: на гладкоствольну рушницю «Benelli» № НОМЕР_1 ; нарізну рушницю «Antonio Zoli» № НОМЕР_2 ; нарізну рушницю «Mauser M18» № НОМЕР_3 ; нарізну рушницю «Haenel» № НОМЕР_4 та мобільний телефон «Nokia». Клопотання обгрунтоване тим, що на підставі ухвали слідчого судді від 30 жовтня 2022 року, за адресою його проживання 31 жовтня 2022 року було проведено обшук, в ході якого було вилучено вищезазначене майно. Ухвалою слідчого судді від 03 листопада 2022 року на вилучене майно було накладено арешт. Вважає, що на даний час відсутні подальші підстави арешту на це майно. Крім того, зазначає, шо на арештоване майно, він має відповідні дозволи, а мобільний телефон був придбаний та зберігався у його будинку. Крім того, зазначає, що вилучене майно не було предметом злочину, а його повернення, жодним чином не зашкодить кримінальному провадженню. Подальший арешт позбавляє його можливості володіти своїми речами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_11 проти задоволення клопотання ОСОБА_10 не заперечував. Однак заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , вказуючи, що на даний час вказана зброя, а також мобільний телефон марки «Nokia» мають доказове значення у кримінальному провадженні. При цьому, повернення вказаного майна, може зашкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження арештованого майно, просить відмовити у задоволенні його клопотання.

Представник потерпілих ОСОБА_9 проти задоволення клопотання ОСОБА_10 не заперечував, але категорично заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки воно є передчасним. Крім того зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, в тому числі проти життя та здоров`я громадян, а тому відсутність у нього вказаної зброї, яка є небезпечними предметами, унеможливить вчинення ним нових злочинів. Стосовно вирішення питання по скасуванню арешту на мобільний телефон ОСОБА_6 вказав, що мобільний телефон є речовим доказом, який не досліджений на даний час.

Розглянувши вказані клопотання про скасування арешту, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані докази, оглянувши матеріали судового провадження, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2022 року серед іншого було накладено арешт на: на мобільний телефон "Xiaomi Redmi Note 11" з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку "Київстар"; Гладкоствольну рушницю «Benelli» № НОМЕР_1 , Нарізну рушницю «Antonio Zoli» № НОМЕР_2 , Нарізну рушницю «Mauser M18» № НОМЕР_3 , Нарізну рушницю «Haenel» № НОМЕР_4 , Мобільний телефон «Nokia», які були вилучені в ході проведення обшуку в господарстві, що розташоване по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Том-1 а.п.54-58).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, з ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2022 року вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку, що вказані докази, а саме: мобільний телефон "Xiaomi Redmi Note 11" з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку "Київстар"; гладкоствольна рушниця «Benelli» № НОМЕР_1 , Нарізна рушниця «Antonio Zoli» № НОМЕР_2 , Нарізна рушниця «Mauser M18» № НОМЕР_3 , Нарізна рушниця «Haenel» № НОМЕР_4 та Мобільний телефон «Nokia», відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, а арешт на вказане майно накладено з метою збереження речових доказів. Також із тексту вказаної ухвали встановлено, що постановою заступника начальника СВ ВП Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_12 від 31 жовтня 2022 року вище перелічене приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000204 в якості речових доказів та передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 3. 4 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

«Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленою у пункті першому від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» конкретизовано, що у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтею 174 КПК України 2012 року.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту на майно, враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника, суд враховує, що обставини, які були враховані слідчим суддею при накладені арешту на це майно, на даний час перестали існувати, а тому необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на мобільний телефон "Xiaomi Redmi Note 11" з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку "Київстар" немає, а тому клопотання слід задоволити.

При вирішенні клопотання про скасування арешту, поданого обвинуваченим ОСОБА_6 , то судом не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що викладені обставини в клопотанні базуються на об`єктивних фактах і правових підставах. Доводи клопотання не містять належного обґрунтування, а в судовому засіданні таких також не встановлено, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, який був застосований з метою збереження речових доказів, а тому на даній стадії провадження не доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, а отже доцільність арешту майна станом на цей час зберігається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту на майно - задоволити.

Скасувати арешт, накладений на мобільний телефон "Xiaomi Redmi Note 11" з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку "Київстар", який було вилучено в ході проведення обшуку в господарстві, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду від 03 листопада 2022 року.

Зобов`язати відповідальних осіб, на зберіганні в яких знаходиться вищевказане майно, негайно повернути його ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування арешту на майно - відмовити.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2024 року о 17-30 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1 .