Єдиний унікальний номер №943/1723/23
Провадження №1-кп/943/162/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 12 липня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брахівка, Золочівського району (колишнього Буського) Львівської області, громадянина України, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації, раніше судимого вироком Буського районного суду Львівської області від 28.03.2023 року за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт (покарання не відбув), -

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в :

28.04.2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2022 року № 4 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу під час мобілізації та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, у порушення вимог вищевказаного законодавства та нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з ухиленням засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, за наступних обставин.

Так, вироком Буського районного суду Львівської області від 28.03.2023 року (справа № 943/475/23) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та останньому призначено покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вказаний вирок Буського районного суду Львівської області від 28.03.2023 року набрав законної сили 28.04.2023. 05.05.2023 року до Золочівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області з Буського районного суду Львівської області надійшло розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили - вирок Буського районного суду Львівської області від 28.03.2023 року.

У той же день, Золочівським районним сектором № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на підставі п. 2 Розділу IV «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 року №272/5, ОСОБА_4 поставлено на облік і на нього було заведено особову справу.

22.05.2023 року на виконання вимог ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України та пп. 1 п. 3 Розділу VII «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 року № 272/5 ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт: необхідність додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також засудженого ОСОБА_4 попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України.

Цього ж дня, засуджений ОСОБА_4 під особистий підпис отримав направлення від 22.05.2023 року № 536/2/36-23 Золочівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області до Буської міської ради Золочівського району Львівської області для відпрацювання 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, відповідно до якого, початок терміну відбуття покарання у виді громадських робіт встановлено з 23.05.2023 року.

Однак, стрілець-помічник гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 36, 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, діючи умисно, з мотивів зневаги до судового рішення, усвідомлюючи свої дії та передбачаючи їх наслідки, без поважних причин, маючи на меті ухилитися від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, при цьому, маючи можливість його відбувати, допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, що виразилось у невиході на громадські роботи до місця виконання покарання, а саме: до Ожидівського старостинського округу Буської міської ради за адресами: вул. Головна, 1-22 та 23-50, с. Ожидів, Золочівський район, Львівська область, відпрацювавши лише 7 (сім) годин громадських робіт із 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, які йому були призначені за вироком Буського районного суду Львівської області від 28.03.2023, чим ОСОБА_4 вчинив ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспоривши фактичних обставин, наведених в обвинувальному акті. Суду повідомив, що йому дійсно судом було призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт, яке він відбував у Ожидівській сільській раді Золочівського району Львівської області влітку 2023 року. Три дні він відбув це покарання, рубавши на території сільської громади древа породи акації, однак в подальшому, поранивши руку, більше на роботи не вийшов, працюючи далі вдома по господарству, як і не звертався за медичною допомогою у медичні заклади. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, оскільки він усвідомив вчинене та запевнив суд, що більше такого не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищенаведене та показання самого обвинуваченого, суд вважає доведеним факт, що він ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 2 статті 389 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим (ч. 2 ст. 389 КК України), згідно приписів статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Частиною другою статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що такими є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до вимог статті 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є кримінальним проступком, його наслідки, фактичні обставини кримінального провадження, мотиви та форму вини, обстановку вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, розлучений, утриманців не має, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявність однієї обставини, що пом`якшує його покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а відтак суд приходить до переконання про обрання обвинуваченому покарання у виді арешту на певний строк у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім цього, судом установлено, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Буського районного суду Львівської області від 28.03.2023 року за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт (покарання не відбув).

Положеннями частини першої статті 71 КК України передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення, зокрема, одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт (п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України).

Тобто, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, 80 годин громадських робіт становитиме 10 днів арешту.

Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до цього покарання у виді арешту на певний строк за ч. 2 ст. 389 КК України невідбутої частини покарання за попереднім вироком Буського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, у виді арешту на певний строк.

Разом із тим, при призначенні вказаного покарання ОСОБА_4 , суд враховує положення частини другої статті 60 КК України, відповідно до якої військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті. Відтак, оскільки ОСОБА_4 є військово службовцем, а тому відбуття ним вказаного покарання слід проводити на гауптвахті Військової Служби правопорядку.

Цивільний позов не заявлено. Речових доказів та витрат на залучення експертів у даному кримінальному провадженні не має, арешти не накладались.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався та підстав для обрання такого до набрання цим вироком законної сили суд не вбачає.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 381, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць, з відбуванням покарання на гауптвахті Військової Служби правопорядку.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за попереднім вироком Буського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року та призначити йому остаточне покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць і 1 (один) день, з відбуванням покарання на гауптвахті Військової Служби правопорядку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення цього вироку до виконання.

Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1