У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах власника майна - ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000097 від 11 травня 2023 року.

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна - ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000097 від 11 травня 2023 року. Подане клопотання обґрунтовано тим, що у кримінальному провадженні № 0000097, що розслідувалося слідчими слідчого відділу Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві, в якому за клопотаннями сторони обвинувачення накладено арешт із забороною розпорядження та відчуження на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник власника майна вважає, що підставою для скасування арешту є положення ст. 174 КПК України, згідно яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судове засідання з`явилась представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , яка подане клопотання підтримала та просила задовольнити. Прокурор ОСОБА_6 , який був належним чином повідомлений про дату і місце слухання справи в судове засідання не з`явився, подав заяву про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що на даний час у кримінальному провадженні № 0000097 арешт на майно скасовано.

Згідно наведеної у зазначеному листі інформації, прокурор повідомив, що скасовано арешт з наступного майна:

- 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0110, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житлового будинку АДРЕСА_2 ;

- будівлі конюшні, комплексу будівель і споруд АДРЕСА_3 , за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Мірчанська.

- мобільного телефону марки «Apple» моделі IPhone A1778 в чорному чохлі;

- мобільного телефону марки «Арре» моделі IPhone в чорному чохлі з розбитою задньою частиною;

- мобільного телефону марки «Apple» моделі ІРhone сірого кольору в чорному чохлі.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 надала пояснення, що на даний час кримінальне провадження закрито постановою прокурора від 14.12.2023 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Згідно резолютивної частини зазначеної постанови прокурором прийнято рішення про скасування арешту з вищезазначеного майна, проте, фактично на час розгляду клопотання арешт не знято. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкти нерухомості: 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 ; земельна ділянки з кадастровим номером :13:001:0110, за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок АДРЕСА_2 ; будівлі конюшні, комплексу будівель і споруд АДРЕСА_3 перебувають під арештом, накладеним ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від 29.05.2023, а мобільний телефон марки «Apple» моделі IPhone A1778 в чорному чохлі; мобільний телефон марки «Арре» моделі IPhone в чорному чохлі з розбитою задньою частиною; мобільний телефон марки «Apple» моделі ІРhone сірого кольору в чорному чохлі перебувають в органі досудового розслідування, і незважаючи на неодноразові звернення, на даний час не повернуто.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту із майна, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Під час розгляду клопотання встановлено, що в провадженні слідчих слідчого відділу Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві перебувало кримінальне провадження № 0000097.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Під час досудового розслідування, за клопотаннями сторони обвинувачення також було накладено арешт на його майно. А саме, 29 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду міста Києва ОСОБА_7 (справа №760/11445/23 провадження 1-кс/760/5190/23)на:

- 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0110, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 ;

- будівлю конюшні, комплекс будівель і споруд АДРЕСА_3 ,

та 20 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 (справа №760/13073/23, провадження №1-кс/760/5787/23) на:

- мобільний телефон марки «Apple» моделі IPhone A1778 в чорному чохлі;

- мобільний телефон марки «Арре» моделі IPhone в чорному чохлі з розбитою задньою частиною;

- мобільний телефон марки «Apple» моделі ІРhone сірого кольору в чорному чохлі.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000097 прокурором ОСОБА_6 14 грудня 2023 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Проте, незважаючи на прийняття рішення про закриття кримінального провадження, заходи до скасування накладеного арешту не вжито, об`єкти нерухомості обтяжені арештом, а вилучене майно залишається під контролем сторони обвинувачення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам - вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.

Враховуючи вказані вище обставини, слідчий суддя дійшов до висновку, що подальше перебування нерухомого та рухомого майна під фактичним арештом не відповідає принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини та призвело до обмеження права власності ОСОБА_5 , у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на майно зазначеної особи.

Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 219, 284, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна ОСОБА_5 , накладеного в рамках кримінального провадження № 0000097 від 11 травня 2023 року, задовольнити.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_5 , накладений в рамках кримінального провадження № 0000097 від 11 травня 2023 року, а саме з: 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 ; земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0110, за адресою: АДРЕСА_2 ; житлового будинку АДРЕСА_2 ; будівлі конюшні, комплексу будівель і споруд АДРЕСА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 29.05.2023 (справа №760/11445/23 провадження 1-кс/760/5190/23); мобільного телефону марки «Apple» моделі IPhone A1778 в чорному чохлі; мобільного телефону марки «Аррle» моделі IPhone в чорному чохлі з розбитою задньою частиною; мобільного телефону марки «Apple» моделі ІРhone сірого кольору в чорному чохлі, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 (справа №760/13073/23, провадження №1-кс/760/5787/23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1