УХВАЛА

іменем України

смт Короп 23 січня 2024 року

Слідчий суддя Коропського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю заявника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого підрозділу Коропського ВП № 1 Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, вказуючи на те, що 04.12.2023 року він подав заяву начальнику СП Коропського ВП № 1 Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області про внесення до ЄРДР відомості про вчинення 06.09.2022 року поліцейським СПД № 2 Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України. Але до цього часу відомості про вчинення кримінального правопорушення не внесено до ЄРДР. А тому просить зобов`язати начальника слідчого підрозділу Коропського ВП № 1 Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області вчинити дії та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань його заяву зареєстровану 04.12.2023 року в Коропському ВП № 1 Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області відомості про вчинення 06.09.2022 року поліцейським СПД № 2 Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України та надати йому витяг з ЄРДР.

В судовому засідання скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали та просять її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, проти задоволення скарги заперечує.

Заслухавши скаржника, його представника та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Частиною 1 статті 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 3 КК України, встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України, щодо обставин, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей

про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

Слідчим суддею встановлено, що в поданій до правоохоронного органу заяві ОСОБА_3 не наведено достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення конкретними особами за ч. 1 ст. 366 КК України, а її зміст зводиться до незгоди з рішенням правоохоронного органу про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 216 КПК України: Слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування. Слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівником правоохоронного органу.

Згідно ч. 3 ст. 87 КПК України: Недопустимими є докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

Вирішуючи дану скаргу, слідчий суддя враховує, що начальник слідчого відділення Коропського ВП не відмовила у внесенні відомостей зі скарги до ЄРДР та не допустила бездіяльності, а направила скаргу до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України,

У х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого підрозділу Коропського ВП № 1 Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 04.12.2023 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня отримання її копії

Слідчий суддя: ОСОБА_1