Справа № 173/493/23
Номер провадження1-кп/173/45/2024
В И Р О К

іменем України

15 лютого 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого, представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 №44 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_4 призначено на посаду солдата резерву 2 запасної роти вказаної військової частини.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно- психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. 14.03.2022 Указом Президента України №133/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26.03.2022. 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 21.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05 години 30 хвилин 25.05.2022. 22.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. 12.08.2022 Указом Президента України №7664 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року.

ОСОБА_4 маючи корисливий протиправний умисел направлений на викрадення майна належного ФОП « ОСОБА_6 » (код ІПН НОМЕР_2 ), який здійснює свою діяльність у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 06.12.2022 приблизно о 17:00, прийшов до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій корисливий умисел, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до барної стійки, за допомогою рук відкрив шухляду столу, в якому зберігались грошові кошти належні ФОП « ОСОБА_6 », звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх подальшого настання, з метою подальшого власного збагачення, здійснив крадіжку грошових коштів загальною сумою 60 000 (шістдесят тисяч) гривень, після чого з викраденим залишив місце вчинення злочину, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ФОП « ОСОБА_6 » матеріальний збиток на загальну суму 60 000 (шістдесят тисяч) гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 27 лютого 2023 року близько 16:00 годин, знаходився у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час спілкування з ОСОБА_5 , який також в той час знаходився у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котре розташоване за вище зазначеною адресою, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, підійшов до ОСОБА_5 , котрий сидів на стільці за столом, у приміщені кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» та стоячи перед ОСОБА_5 , завдав йому не менше двох ударів кулаком лівої руки, в область обличчя. Потім ОСОБА_5 підвівся із-за столу та почав захищатися, у свою чергу ОСОБА_4 , продовжив наносити йому удари лівою та правою рукою у область обличчя (загальна кількість спричинених травмуючих ударів, не менше трьох), в ході сутички ОСОБА_5 , повалив ОСОБА_4 на підлогу, щоб останній не зміг наносити йому удари (потерпілий лежав зверху на ОСОБА_4 ). В подальшому ОСОБА_4 почав вириватися та коли він звільнив свої ноги, ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_5 удари ногами, лежачи на спині, спочатку ОСОБА_4 завдав потерпілому один удар правою ногою у область обличчя, а саме підошвою кросівка, та потім спричинив ще не менше двох ударів у область обличчя та тулуба ОСОБА_5 .

У результаті умисних дій ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, крововиливу в склеру правого ока, рани слизової нижньої губи, синця на лівій гомілці, які згідно п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що він дійсно перебуваючи в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2» в сел. Дніпровському взяв із-за барної стійки грошові кошти в сумі 60 000.00 грн., які в подальшому використав на свої потреби. Даний збиток до цього часу він не відшкодував ні повністю, ні частково.

Також ОСОБА_4 , пояснив, що під час перебування його барі «ІНФОРМАЦІЯ_2» в сел. Дніпровському у нього виник конфлікт із ОСОБА_5 , в результаті якого він наніс потерпілому декілька ударів в область голови та тулуба, спричинивши тілесні ушкодження.

Потерпілий та представник потерпілого ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що в лютому місяці він перебував в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2» в сел. Дніпровському, сидів за столом. В цей час до нього підійшов ОСОБА_4 , який був в неадекватному стані, почав з ним сваритись, кричати на нього, потім наніс удар рукою в око. Після чого наніс йому ще декілька ударів руками і ногами.

Крім того, ОСОБА_4 , знаходячись барі «ІНФОРМАЦІЯ_2» в сел. Дніпровському підійшов до барної стійки, коли за нею не було працівників та взяв звідти грошові кошти в сумі 60 000.00 грн., які до цього часу не повернув.

Відповідно до ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Наслідки того, що учасники розгляду кримінального провадження при такому порядку дослідження доказів зможуть оскаржити вирок лише в частині призначеного покарання останнім роз`яснені та ними зрозумілі.

Суд вважає вину ОСОБА_4 ,. у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведеною повність та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження і за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

Таким чином призначаючи покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України належать до кримінального проступку і до тяжкого злочину, обставини вчинення кримінальних правопорушень, та дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря - психіатра і лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є військовослужбовцем, без утриманців, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів .

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_4 , суд вважає можливим та необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі та з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, оскільки обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину та активно сприяв розкриттю злочинів, та з урахуванням думки потерпілого суд, вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч. 4 ст. 185 КК України.

За вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначити покарання у виді виправних робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яке перевести у позбавлення волі відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 72 КК України згідно якої одному дню позбавлення волі відповідають: три дні виправних робіт

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 , покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , є військовослужбовцям військової служби під час мобілізації . З урахуванням його особи та вищенаведених обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 62 КК України суд вважає за можливе замінити покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні.

Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, згідно якого останній просить відшкодувати спричинену матеріальну шкоду в сумі 60 000.00 грн.

Вирішуючи питання про задоволення вимог за цивільним позовом суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також заподіяна майну юридичної або фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки потерпілому ФОП ОСОБА_6 , в результаті вчинення кримінального правопорушення спричинена шкода в розмірі 60 000.00 грн. Розмір шкоди визначений обвинувальному акті та визнається обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі.

Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази копію відеозапису від 06.12.2022 року з камери відео спостереження розташованої за місцем здійснення діяльності ФОП « ОСОБА_6 » кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на якому зафіксовано вчинення крадіжки грошових коштів ОСОБА_4 , вирішити у відповідності із ст. 100 КПК України..

Враховуючи, що під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався, суд не вбачає підстав для його застосування при ухваленні вирок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 62, 65, 69 70, 72 ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 і ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання

- за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді - двох років позбавлення волі

- за ч.1 ст. 125 КК України у виді - одного року виправних робіт, яке відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 72 КК України згідно якої одному дню позбавлення волі відповідають: три дні виправних робіт, перевести у позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на два роки.

Строк покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду, включно.

Запобіжний до ОСОБА_4 - не застосовувати.

Речові докази: копію відеозапису від 06.12.2022 року з камери відео спостереження розташованої за місцем здійснення діяльності ФОП « ОСОБА_6 » кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на якому зафіксовано вчинення крадіжки грошових коштів ОСОБА_4 , зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000001.

Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , 60 000.00 (шістдесят тисяч) грн., на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокуророві.

Суддя ОСОБА_1