Провадження №1-кп/523/1614/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06.10.2023р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000355 від 05.09.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення за встановлених органами дізнання наступних обставин.

Весною 2022 року, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання свого батька ОСОБА_5 - АДРЕСА_2 , знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 02.08.2006 та картку фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 від 21.07.2004, які залишив при собі.

В подальшому, в середині червня 2023 року, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , маючи протиправний умисел на підроблення офіційного документу, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певний факт, який здатний спричинити наслідки правового характеру, що видається чи посвідчується повноважними (компетентними) особами органів державної влади, що складений з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити, з метою його подальшого використання, діючи умисно, шляхом внесення змін до паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 02.08.2006, а саме вилучення оригінальних фотокарток власника даного паспорту з першої та третьої сторінок бланку документа та вклеювання у нього фотокарток зі своїм власним зображенням, виготовив підроблений документ, який візуально мав усі ознаки і реквізити достовірного документу, що видається державною установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи.

Крім того, 20.06.2023р., приблизно о 16год. 51хв., ОСОБА_4 знаходячись у відділенні ТОВ «Споживчий центр», розташованого по просп. Добровольського,75-а, павільйон №79 в м. Одесі, діючи умисно, з метою введення в оману щодо правильності своїх анкетних даний та оформлення кредитного договору, що надавав йому можливість отримати грошові кошти, пред`явив фахівцю з обслуговування клієнтів ТОВ «Споживчий центр» завідомо підроблений офіційний документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 02.08.2006, достовірно знаючи, що даний документ йому не видавався та окрім того, знаючи, що паспорт підроблений, на підставі цього та іншого документа уклав кредитний договір №20.06.2023-100002167 від 20.06.2023, згідно з яким, отримав у позику від ТОВ «Споживчий центр» грошові кошти у розмірі 3000гривень, тим самим, заволодів вищевказаними грошима шляхом обману. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник,

розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, тим самим, спричинивши матеріальну шкоду ТОВ «Споживчий центр» в розмірі 3000гривень.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000355, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до заяви представника потерпілого ОСОБА_7 , останній не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без його участі. Потерпілій стороні також роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті дізнання обставини.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 02.10.2023р., останній в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, а також згідний із встановленими дізнанням обставинами та розглядом обвинувального акту за його відсутності.

ОСОБА_4 роз`яснено зміст встановлених у результаті дізнання обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені дізнанням обставини.

ОСОБА_4 згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_4 , його згоду із встановленими в результаті дізнання обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_8 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєних кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документу, ч.1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 є особою згідно зі ст.89 КК України не маючою судимості, скоїв кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії кримінальних проступків, маючого неповну середню освіту, одруженого, не працюючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який є особою згідно зі ст.89 КК України не маючою судимості, скоїв кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії кримінальних проступків, маючого неповну середню освіту, одруженого, не працюючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з метою

запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді обмеження волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі з випробуванням, передбаченого санкціями ст.ст.358 та 190 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі з випробуванням за вчинені кримінальні проступки, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Цивільний позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає задоволенню, оскільки підтверджений документально та визнаний обвинуваченим.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_4.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 373-374, 382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання за:

-ч.1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки,

-ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки,

-ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_3 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_3 - задовольнити в повному обсязі. Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ТОВ «Споживчий центр» матеріальну шкоду в розмірі 3000гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1912грн. за проведення експертного дослідження - стягнути зі ОСОБА_3 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: паспорт громадянина України та ідентифікаційний код - знищити.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1