ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 954/313/23
Номер провадження: 11-кп/819/235/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря

судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 000051 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2023 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Миролюбівка Нововоронцовського району Херсонської області , раніше судимого, проживає АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2023 обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30.10.2023 року включно.

Вимоги апеляційної скарги.

Обвинувачений просить скасувати ухвалу , припинити незаконно утримувати його під вартою , задовільнити відвід прокурору , пом`якшити запобіжний захід і негайно звільнити його з під варти.

Просив суд надати йому захисника для зустрічі в СІЗО для написання заяви про відвід прокурору, припинити порушувати його права як людини і громадянина.

Продовжуючи строк тримання під вартою , суд продовжує його незаконно утримувати в умовах повної антисанітарії, з порушеннями умов утримання, які прирівнюються до тортур, без захисту , без медичного обслуговування, хоча він давно уже відбув за свої злочини термін покарання. В подальшому буде звертатися до ЄСПЛ.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження , перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарг.

Згідно ч. 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

В межах апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до положень ст. 422-1 КПК здійснює перевірку обставин, які підтверджують наявність ризиків та досліджує клопотання прокурора та рішення суду першої інстанції, яким вирішувалося питання продовження строку тримання під вартою.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області на стадії судового розгляду перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України.

За матеріалами кримінального провадження та відомостями, що містяться в Єдиному Державному реєстрі судових рішень ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 03.02.2022 року стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.04.2022 року.

В подальшому строк тримання під вартою було неодноразово продовжено ухвалами суду.

Як видно з матеріалів провадження 23.08.2023 року прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів , мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК , ч.1 ст. 115 КК та продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.09.2023 року, що оскаржується строк тримання під вартою продовжено до 30.10.2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив, що ризик, який був рахований під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зменшився і продовжує існувати, а застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе , зважаючи на вказаний ризик, особу винного та характер злочину , в якому він обвинувачений. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявному ризику, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Проте у повній мірі з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки суд не навів переконливих мотивів мотив прийнятого рішення , не проаналізував можливості застосування на цій стадії кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, при цьому суд звернув увагу про те, що прокурор до цього часу не ініціював питання про відновлення втраченого кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку , передбаченому главою 18 КПК.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого та сукупність інших відомостей про особу обвинуваченого.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 5 ст. 199 КПК слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїй практиці підкреслював основоположний характер гарантій прав людини, що містяться в статті 5 Конвенції, оскільки вони призначені для зведення до мінімуму ризику свавілля та гарантування верховенства права.

Метою статті 5 Конвенції є захист особи від свавільного арешту і тримання під вартою, захист публічного порядку, який вимагає забезпечення покарання осіб, що вчинили злочин.

Відповідно до положень п. 39 рішення ЄСПЛ у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

У справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), пункт 25) зазначено, що органам державної влади слід перевіряти чи відповідає суспільним інтересам продовження розгляду кримінальної справи щодо заявника за відсутності будь-яких перспектив прогресу у цьому провадженні і чи переважав такий інтерес шкоду, заподіяну заявнику продовженням провадження.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при постановлені ухвали, належним чином не взяті до уваги вищенаведені норми закону та неповно досліджені обставини, що враховуються при застосуванні та продовженні запобіжного заходу.

Як видно із матеріалів провадження кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 ч.1, 2 ст.185, ч.1 ст. 115 КК України з 2019 року перебуває у провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області .

ОСОБА_8 утримується під вартою з 03.11.2018 року.

Вбачається, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не здійснюється, з лютого 2022 року через тимчасову окупацію м. Нова Каховка Херсонської області .

З пояснень прокурора під час апеляційного розгляду встановлено, що матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 в межах якого подано клопотання про продовження строків тримання його під вартою з Новокаховського міського суду Херсонської області до Нововронцовського районного суду Херсонської області , відповідно до рішення ВРП від 30.05.2023 року, якому визначено територіальну підсудність судових справ Новокаховського міського суду та в подальшому до Херсонського міського суду не передавалися.

Отже судовий розгляд даного кримінального провадження протягом більше ніж півтора року не здійснюється по суті, у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження, внаслідок чого обвинувачений майже півтора року перебуває у стані невизначеності щодо своєї справи та утримується під вартою.

Інформація про їх наявність в Новокаховському міському суді Херсонської області, в якому перебували матеріали кримінального провадження, відсутня.

Під час апеляційного розгляду з пояснень прокурора встановлено, що прокурор з заявою про відновлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 до суду не звернувся, документи ним збираються.

У своєму клопотанні прокурор вказував на продовження існування ризиків , передбачених ч.1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що обставини , про які вказує прокурор у клопотанні доводять існування ризиків переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне провадження.

За відомостями наданими прокурором видно, що у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 були допитані свідки сторони обвинувачення, потерпілий, досліджені письмові докази, допитаний обвинувачений. Тому слід дійти висновку, що ризик впливу на свідків та потерпілого є мінімальним.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) та тяжкість інкримінованого злочину перестає бути підставою для позбавлення свободи, і прокурор має навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

ОСОБА_8 , як видно утримується під вартою з 03.11.2018 року.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів вважає, що продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою у цьому випадку за наведених вище обставин буде суперечити положенням статті 5 Конвенції та статті 29 Конституції України, які гарантують право на свободу, а прокурор всупереч вимогам ст. 194 КК не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні та стороною обвинувачення не вчиняється ефективних заходів щодо відновлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що продовжений щодо обвинуваченого виключний запобіжний захід, є занадто суворим та істотним чином порушує його права, а тому наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду і зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Апеляційний суд зауважує, що, зважаючи на продовження існування ризиків переховування від суду та вчинити інші кримінальне провадження , колегія суддів вважає, що ефективність кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків може бути забезпечена застосуванням більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього визначених ч. 5 ст. 194 КПК обов`язків зважаючи на вищенаведені обставини та відомості про особу обвинуваченого в цілому, наявність у нього місця проживання в смт. Нововоронцовка.

Згідно з положеннями ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду- прокурор.

При апеляційному розгляді встановлено, що виключні обставини для продовження тримання обвинуваченого під вартою прокурором не доведено .

Отже, колегія суддів не погоджується із висновком суду, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на даний час, враховуючи сукупність наведених вище обставин , тому ухвала суду від 01.09.2023 року підлягає скасуванню на підставі п. 3, ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 412 КПК із постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора та обрання щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладення на нього на строк до 30.10.2023 року в межах строку дії ухвали суду першої інстанції від 01.09.2023 року обов`язки , передбачені ч.5 ст. 194 КПК.

Апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст.194, 179, 183, 331, 405, 407, 409, 422-1, ч.2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2023 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 000051 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 на строк до 30.10.2023 року включно такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою в визначений час до прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора та суду, а саме АДРЕСА_1 .

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання направити прокурору Бериславської окружної прокуратури ОСОБА_6 та до ДУ Миколаївський слідчий ізолятор для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 .

Роз`яснити обвинуваченому , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4