ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2518/23 Справа № 209/4700/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Усурійськ рф, громадянки України, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої завідуючою ДЛВСЕ ринку Центральний м. Дніпро, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

31 жовтня 2023 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000112 від 01.02.2023, звернувся слідчий СВ ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженим процесуальним керівником прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому порушувалося питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 грудня 2023 року, в умовах Дніпровська установа виконання покарань №4, з альтернативою внесення застави у розмірі 373 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (далі-КПК).

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року клопотання слідчого задоволено частково та продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, тобто до 22-00 години 06 грудня 2023 року.

Одночасно підозрюваній ОСОБА_9 встановлено заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 671 000,00 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваною ОСОБА_9 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на неї будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого , прокурора чи суду.

- не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками з приводу обставин кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_9 строком до 06 грудня 2023 року, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого було допущено невідповідність висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, що вплинуло на правильність визначення розміру застави.

В обґрунтування зазначає, що в порушення вимог п.1 ч.3 ст.199 КПК у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, як і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, відсутній виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_9 під вартою. При цьому, звертає увагу, що ОСОБА_9 не було затримано на гарячому, з моменту проведення обшуків, оголошення повідомлення про підозру та вручення клопотання про обрання запобіжного заходу пройшло достатньо часу, протягом якого підозрювана довела своє бажання дотримуватися процесуальних обов`язків.

Крім того, вказує, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним не тільки для підозрюваної ОСОБА_9 , а і для її родичів та знайомих. Аргументує тим, що невнесення застави протягом двох місяців підозрюваною та її близькими достовірно вказує на відсутність грошових коштів для сплати визначеного розміру застави. Більше того, скрутне матеріальне становище, обумовлене, зокрема, перебуванням на утриманні підозрюваної як матері-одиначки двох дітей: дочки, яка навчається в 11 класі, сина, який навчається на 1 курсі в Польщі, а також пристарілої матері, що унеможливлює внесення навіть значно менших сум застави.

В той-же час захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено факт наявності у ОСОБА_9 та її родини грошових коштів, необхідних для внесення застави, а обґрунтування розміру застави сумами вилучених грошових коштів є нелогічним.

Поміж іншого, зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

На підставі викладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року та застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисників на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягав на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не зменшилися та продовжують існувати.

Так, про наявність існування ризику, що підозрювана ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у зв`язку із чим, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Про наявність існування ризику, що підозрювана ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить те, що на даний час досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також наявність інших речових доказів, що мають значення у кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , отримавши інформацію з невстановлених в ході досудового слідства джерел інформації про існування кримінального провадження та можливість проведення обшуків, намагалися знищити речові докази, які частково були знайдені під сміттєвими баками під час огляду місця події, вивозили грошові кошти та чорнові записи, які містять інформацію про обсяги отриманої незаконної винагороди та осіб, які надавали таку винагороду, до своїх знайомих родини ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , де 03.09.2023 у ході обшуку ОСОБА_12 добровільно видав зазначені в ухвалі речі та документи, в тому числі і грошові кошти, пояснивши їх походження, приналежність та вказавши, що вказані речі та грошові кошти їм привезла їх знайома ОСОБА_9 .

Про наявність існування ризиків, що підозрювана ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказує той факт, що підозрювана особисто знайома з особами, які внаслідок вимагання надавали неправомірну вигоду, а тому знаходячись на свободі, з використанням особистих зв`язків може впливати на свідків та схиляти їх до зміни показань на її користь, що може перешкодити встановленню істини по справі. Крім того, існує ймовірність впливу підозрюваною і на інших свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки вони є підлеглими доньки підозрюваного співучасника злочину ОСОБА_10 - ОСОБА_13 , яка є директором Дніпропетровської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Про наявність існування ризику, що підозрювана ОСОБА_9 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, свідчить те, що злочинна діяльність підозрюваної та ОСОБА_10 тривала протягом тривалого проміжку часу та була направлена на систематичне отримання незаконної винагороди в особливо великому розмірі. В свою чергу, отримання інформації з невстановлених в ході досудового слідства джерел інформації про існування кримінального провадження та можливість проведення обшуків не стало стримуючим фактором для припинення протиправної діяльності, а лише потягло за собою намагання знищити предмети, які можуть стати речовими доказами, зміну тактики обговорення раніше злочинної поведінки щодо щомісячного отримання незаконної винагороди та намагання сховати від можливої конфіскації отримане в результаті злочинів майно.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

07.09.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК.

08.09.2023 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області підозрюваній ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.11.2023 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 373 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 001 132 грн.

31.10.2023 постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_14 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000112 від 01.02.2023 продовжено до 3-х місяців, тобто до 06.12.2023 року.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає правильними висновки слідчого судді, який, з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 грудня 2023 року, з альтернативою внесення застави.

На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_9 під вартою та відсутність підстав для застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків. Тому подальше продовження тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 не порушує її права на свободу та особисту недоторканість, справедливий суд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 5,6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для продовження стосовно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також, колегія суддів вважає, що аргументи захисника та його посилання про перебування на утриманні підозрюваної ОСОБА_9 двох дітей, пристарілої матері, відсутності судимостей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку слідчого судді про те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У той же час, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 та ч.5 ст.182 КПК, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Зокрема, приписами п.3 ч.5 ст.182 КПК передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 671 000 грн., оскільки вважає такий розмір застави пропорційним щодо особи підозрюваної ОСОБА_9 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, обставини вчинення злочину, в якому вона підозрюється, який був вчинений в період введеного на території України воєнного стану, суспільний інтерес, її майновий стан, а також вважає такий розмір застави достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на неї обов`язків, та який буде належним запобіжником для встановлених слідчим суддею ризиків, що належним чином забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

У свою чергу стороною захисту суду не надано переконливих доказів необхідності зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави для підозрюваної ОСОБА_9 .

Отже, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваної, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року є законною, обґрунтованою, вмотивованою і відповідає вимогам ст.370 КПК, та відсутні підстави для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, тобто до 22-00 години 06 грудня 2023 року, та альтернативою внесення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4