Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1031/23
провадження № 1-кп/650/139/23
УХВАЛА

про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності

03 жовтня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівка кримінальне провадження № 0000070 за клопотанням прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Давидів Брід Великоолександрівського району Херсонської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, одруженого, малолітніх дітей та утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статті 290 КК України,

встановив:

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він у квітні місяці 2014 року, більш точної дати установити не представилося можливим, знаходячись на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення ремонту транспортного засобу марки «ГАЗ 53», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , синього кольору, 1983 року випуску, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знищив ідентифікаційний номер вказаного транспортного засобу, що підтверджується висновком судової криміналістичної експертизи № СЕ-19/122-23/2095-ТР від 20.07.2023, відповідно до якого ідентифікаційний номер наданого на дослідження транспортного засобу «ГАЗ 53» з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 знищено шляхом механічного видалення таблички виробника з первинним ідентифікаційним номером поза умов заводу-виробника, а також знищив номер двигуна вказаного транспортного засобу, що підтверджується висновком судової криміналістичної експертизи № СЕ-19/122-23/2095-ТР від 20.07.2023, відповідно до якого номер двигуна наданого на дослідження транспортного засобу «ГАЗ 53» з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 знищено шляхом видалення таблички виробника з первинним номером двигуна поза умов заводу-виробника.

Таким чином дії ОСОБА_5 кваліфіковано за статтею 290 КК України як знищення ідентифікаційного номера, номера двигуна транспортного засобу.

Прокурор звернувся до суду із зазначеним клопотанням в якому просить: звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ст. 290 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження № 0000070 від 23.05.2023 відносно ОСОБА_5 , згідно п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України закрити; речові докази, а саме автомобіль марки ГАЗ 53 д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повернути користувачу ОСОБА_5 ; процесуальні витрати за проведення судової криміналістичної експертизи № СЕ-19/122-23/2095-ТР від 20.07.2023 в сумі 2390,00 гривні стягнути з підозрюваного ОСОБА_5 .

На судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, зазначивши про наявність підстав для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, оскільки строки притягнення його до кримінальної відповідальності закінчились.

На судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі. Пояснив, що йому зрозуміла підозра та він обізнаний про те, що в такому випадку матиме місце закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, та він має право наполягати на розгляді справи в суді на підставі обвинувального акта, однак від цього відмовляється. Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення він визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному.

Заслухавши осіб, які були присутні на судовому засіданні, перевіривши матеріали кримінального провадження, а також проаналізувавши наведені сторонами доводи та наведені нижче положення законодавства, суд дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог частини першої статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями частин третьої та четвертої статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених частиною першою статті 49 та статті 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина друга статті 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до численної практики Верховного Суду, останній неодноразово роз`яснював у своїх рішеннях, що стаття 49 КК України визначає матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-правових процедур. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе із одночасним застосуванням норм кримінального процесуального закону (постанова від 09 лютого 2021 року у справі № 753/5553/18, постанова від 31 травня 2018 року у справі № 520/6591/15-к, постанова від 11 листопада 2020 року у справі № 455/229/17, постанова від 13 листопада 2018 у справі № 219/11564/16-к, постанова від 20 березня 2018 року № 463/5277/16-к).

Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, подія вчинення якого мала місце в квітні місяці 2014 року.

Відповідно до положень статей 12, 49 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене статтею 290 КК України (редакція якої з квітня 2014 року по теперішній час не змінювалась), яке інкриміновано ОСОБА_5 є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З огляду на викладене, у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного закінчився трирічний строк давності, передбачений пунктом 2 частини першої статті 49 КК України.

Згідно з частинами другою та третьою статті 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами другою та третьою статті 49 КК України.

Положення статті 49 КК України передбачають, що звільнити від кримінальної відповідальності можливо лише особу у разі вчинення нею кримінального правопорушення.

Водночас, як зазначено у частині першій статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

З огляду на викладене, така умова для звільнення особи від кримінальної відповідальності, як вчинення особою кримінального правопорушення, передбачена статтею 49 КК України, обмежується лише фактом притягнення особи до кримінальної відповідальності та її згодою на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав. Більш широке тлумачення зазначеної норми, зокрема, доведення факту вчинення кримінального правопорушення вочевидь буде становити порушення презумпції невинуватості.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к зауважив, що невизнання підозрюваним (обвинуваченим) вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та за умови роз`яснення суті підозри (обвинувачення), підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Відтак, при закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи судом не вирішується.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (частина восьма статті 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами першою третьою статті 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Крім того, суд підкреслює, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30 листопада 2022 року за № 734/3220/17.

Враховуючи вищенаведене, переконавшись, що ОСОБА_5 правильно розуміє суть підозри за статтею 290 КК України, перевіривши обґрунтованість заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення останнього, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за якими він обвинувачується відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні статті 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов переконання, що клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі частини першої статті 49 КК України, закривши стосовно нього кримінальне провадження в цій частині.

Разом з тим, аналізуючи доводи прокурора щодо наявності підстав для стягнення з підозрюваного на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта, суд не знаходить їх обґрунтованими, оскільки положеннями статті 124 КПК України, передбачена можливість прийняття відповідного рішення виключно у разі ухвалення судом обвинувального вироку, що при розгляді даної справи не має місце.

Керуючись вищенаведеними положеннями КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, на підставі частини першої статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000070 від 23 травня 2023 року стосовно ОСОБА_5 , закрити на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України.

Речові докази, а саме автомобіль марки ГАЗ 53 д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повернути користувачу ОСОБА_5 .

Арешт накладений: на автомобіль марки ГАЗ 53 д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 скасувати.

Судові витрати у виді витрат на проведення експертизи віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 жовтня 2023 року.

Суддя: _____________ ОСОБА_1