Провадження № 1-кп/742/338/23
Єдиний унікальний № 742/3026/23
ВИРОК

Іменем України

30 листопада 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бар Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 згідно рішення Яготинського районного суду Київської області, справа №382/1996/18 від 23.05.2019, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, розмір яких з 03.04.2019 було змінено на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України з 1/2 на 1/3 частину його доходу, у зв`язку з досягненням повноліття найстаршою дитиною

Водночас, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Яготинським районним судом Київської області аліментів на утримання дітей, перебуваючи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 01.06.2019, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, злісно ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: будучи працездатним, не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався до органів Державної служби зайнятості з приводу постановки на облік, як безробітного, маючи тимчасовий заробіток, умисно та злісно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав потрібної матеріальної допомоги на утримання дітей, а також згідно з довідкою про доходи, виданою ФОП ОСОБА_9 у період з березня 2023 року по травень 2023 року включно, працюючи офіційно та не повідомивши про це державного виконавця, отримав заробітну плату в розмірі 20520,78 грн, у результаті чого за період часу з 01.06.2019 по 31.05.2023 утворилась загальна сума заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 263 925, 41 грн (двісті шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять гривень сорок одна копійка), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. В скоєному розкаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи, що учасники судового розгляду не заперечували, суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в тому числі і обвинуваченим.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються органом досудового розслідування правильно, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), передбачені ч. 1 ст. 164 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття..

Згідно ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує те, що він вину визнав повністю, раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та центру пробації не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи обставини справи і особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про призначення йому покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст. 75-76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в один рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО