В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0001615 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин Чернігівської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого в ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку травня 2023 року, ОСОБА_3 мав на меті здійснювати діяльність у сфері роздрібної торгівлі продовольчими товарами.

Для здійснення такої діяльності в останнього виникла необхідність в оформленні особистої медичної книжки форми №1-ОМК, форма та зміст якої встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 року №150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за №662/23197. В цей час у ОСОБА_3 , який не мав бажання на проходження встановленої законом процедури, для отримання особистої медичної книжки, виник протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні документів, а саме особистої медичної книжки.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 23.05.2023 року ОСОБА_3 , перебуваючи в місті Києві, а саме у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська клінічна лікарня №6», що за адресою: м.Київ, вул.Любомира Гузара, 3, зустрівшись з невстановленою досудовим розслідуванням, раніше йому невідомою, передав їй свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, рік народження, особисту фотокартку для внесення недостовірних даних для виготовлення особистої медичної книжки.

В подальшому, того ж дня, перебуваючи в місті Києві за вищевказаною адресою, в невстановлений час, ОСОБА_3 зустрівся із невстановленою особою та отримав підроблену особисту медичну книжку форми №1-ОМК, 2 серії ААВ №838858 на ім`я ОСОБА_3 , видану КНП «КДЦ» Шевченківського району міста Києва з відповідним відтиском печатки, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду ОСОБА_3 у КНП «КДЦ» Шевченківського району міста Києва, чим порушив встановлений законодавством порядок складання, видачі і використання офіційних документів, визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року №559, Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013 року, ст.21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району міста Києва особисту медичну, 2 серії ААВ №838858 на ім`я ОСОБА_3 не видавало.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року, обов`язкові попередні та періодичні профілактичні медичні огляди працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, проводяться за рахунок роботодавців у порядку, встановленому законодавством. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядок проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок встановлюються Кабінетом Міністрів України. Особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи. Відповідно до п.6 Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року №559, роботодавець забезпечує ведення журналу реєстрації особистих медичних книжок, де зазначаються номер, серія, дата видачі книжки, прізвище, ім`я, по батькові її власника.

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», Форма №1-ОМК видається особі у разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності; Форма №1-ОМК заповнюється посадовою особою медичної комісії закладу охорони здоров`я; на титульній сторінці форми №1-ОМК зазначаються прізвище, ім`я та по батькові оглянутої особи; у пункті 1 зазначається повне найменування суб`єкта господарювання, де працює оглянута особа; у пункті 2 вписуються назва професії та характер виконуваних робіт відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року №559 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок»; у пункті 3 проставляються число, місяць, рік наступного медичного огляду; у пункті 4 Позначається повне найменування закладу охорони здоров`я, де проводився медичний огляд; у пункті 5 проставляються число, місяць, рік проведення медичного огляду; форма №1-ОМК підписується керівником та засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я.

Отже, особиста медична книжка форми №1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 року №150 від 21.02.2013 року, є офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме: закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

Крім цього, 27.10.2023 року, працівники Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів здійснювали перевірку закладів що здійснюють діяльність у сфері роздрібної торгівлі продовольчими товарами за адресою: м.Київ, бул.Котляревського, 6/14, а саме заклад «АТБ-маркет», де ОСОБА_3 , перебував на своєму робочому місці.

Працівники державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів попросили ОСОБА_3 пред`явити документи, які надають йому право займатися діяльність, пов`язаною з роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Виробництвом хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання, а саме особисту медичну книжку.

В цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме особистої медичної книжки форми №1-ОМК; 2 серії ААВ № 838858, з метою уникнення відсторонення від роботи, так як особиста медична книжка форми №1-ОМК надає право допуску до роботи працівникам окремих професій.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , пред`явив працівнику державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів завідомо підроблену особисту медичну книжку форми №1-ОМК, 2 серії ААВ № 838858, достовірно знаючи, що він не проходив встановлений законом медичний огляд, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме установою охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв, організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду в КНП «КДЦ» Шевченківського району міста Києва.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-23/60037-ДД від 09.11.2023 року, печатки, які проставлені у особистій медичній книжці 2 серії ААВ №838858, яка видана на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідають печаткам, зразки яких надані медичною установою, а також встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району міста Києва особисту медичну книжку 2 серії ААВ № 838858 на ім`я ОСОБА_3 не видавало.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, а саме пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем або іншою особою та ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст.53 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також те, що кримінальні проступки, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , пов`язані з підробленням документу, у даному випадку медичної книжки, обвинувачений здійснював пособництво у підробленні медичної книжки з метою її використання для працевлаштування у магазині, який є закладом, що реалізує товари харчування, що могло потягнути за собою тяжкі наслідки для оточуючих, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій частини першої та четвертої статті 358 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 2390 гривень 00 копійок за проведення судової технічної експертизи документів у кримінальному провадженні №0001615 (висновок №СЕ-19/111-23/60037-ДД від 09.11.2023 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Матеріали кримінального провадження №0001615 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/8741/22.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи судової технічної експертизи документів в сумі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень 00 копійок.

Речові докази: особисту медичну книжку 2 серії ААВ № 838858 на ім`я ОСОБА_3 , яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1