У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002108 від 22.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває справа №308/17716/23 за клопотанням прокурора Ужгородської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002108 від 22.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Головуючим суддею згідно протоколу передачі судової раніше визначеному складу суду від 11.12.2023 головуючим суддею є ОСОБА_6 .

11.12.2023 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвоком ОСОБА_5 через канцелярію суду подано заяву про відвід слідчого судді. Заяву мотивує тим, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь як суддя у цьому провадженні в силу того, що вона 16.10.2023 року як слідчий суддя виносила ухвалу про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, а також 21 листопада 2023 року нею же була винесена ухвала про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0002108 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Слідчим суддею було вказано в ухвалі від 21 листопада 2023 року, що суд першої інстанції не вправі переглядати прийняте ним рішення, що є компетенцією апеляційного суду, то такі не можуть братися слідчим суддею до уваги, оскільки розмір застави, визначений в ухвалі слідчого судді від 16.10.2023 р. зберігає свою чинність до закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу та не може зменшитися слідчим суддею. Зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_6 може бути побічно заінтересована у результаті розгляду цього кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 року заява про відвід судді передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив. Заяв про відкликання заяви про відвід слідчого судді не надходило.

Заслухавши думку учасників справи, враховуючи, що норми ст.81 КПК України не передбачають обов`язкової участі особи, яка звернулася із заявою про відвід і позиція такої щодо відводу викладена у поданій заяві, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 за відсутності захисника.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву свого захисника про відвід слідчого судді та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вважає заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 безпідставною та необґрунтованою. В задоволенні заяви просив відмовити.

Заслухавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи №308/17716/23, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст.129 Конституції України, ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно положень ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Згідно ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.75, ст.76 КПК України).

Так, частиною першою ст.76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді у слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 перебуває клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002108 від 22.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, справа №308/17716/23.

Із заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді від 11.12.2023 року слідує, що такий заявлено через те, слідчий суддя ОСОБА_6 16.10.2023 року як слідчий суддя виносила ухвалу про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, а також 21 листопада 2023 року нею же була винесена ухвала про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, тому може бути побічно заінтересована у результаті розгляду цього кримінального провадження.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість слідчого судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді у вирішенні справ, оскільки наведені захисником обставини, не свідчать про упередженість, яка визначена п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, а є лише власними припущеннями та фактично вказують на незгоду з процесуальними діями та рішеннями слідчого судді під час розгляду клопотань.

Сторона вправі не погоджуватись із прийнятими рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій слідчого судді під час розгляду справи. При цьому, норми законодавства не передбачено можливості судді перевіряти на предмет законності прийняті слідчим суддею, якому заявлено відвід, процесуальні рішення, аналізувати порядок їх прийняття.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Те, що сторона захисту, внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними діями та рішенням слідчого судді самі по собі не свідчить про його упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою його усунення від розгляду справи.

При цьому, у разі незгоди із прийнятим слідчим суддею за результатами розгляду клопотання захисник має право оскаржити таку ухвалу в апеляційному порядку.

Заявлений відвід не містить фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_6 поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у розгляді справи, в межах якої подано заяву про відвід. Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу слідчого судді в ході розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

На підставі наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки захисником не наведено підстав, визначених ст. ст.75, 76 КПК України для відводу слідчого судді та не надано доказів упередженості або особистої заінтересованості слідчого судді, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 21, 75, 76, 80, 107, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002108 від 22.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (справа №308/17716/23),- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1