ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6439/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп819/181/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 4 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 20 листопада 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-12.04.2013 року Комсомольським районним судом м. Херсону за ч.2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк сім років, з конфіскацією майна;

-15.07.2016 року Комсомольським районним судом м. Херсону за ч.2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, звільнений із місць позбавлення волі 22.06.2022 року по відбуттю стоку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту фактичного взяття його під варту 08 серпня 2023 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до набрання вирок законної сили залишено без змін у виді тримання під вартою.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , будучи обізнаним про введення на території України, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року), вчинив крадіжку майна.

Так, 25.07.2023 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_9 , маючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, умисно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав зі столу мобільний телефон торговельної марки Redmi, модель 9C, який належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта № 4409/23 від 27.07.2023 становить 3493 грн. Після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на вище вказану суму.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити резолютивну частину вироку суду, стягнувши з ОСОБА_9 обов`язок відшкодування судових витрат при проведенні судово-товарознавчої експертизи №4409/23 від 27.07.2023 року, яка склала 260 грн.

Апеляційна скарга мотивована доводами про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п.3 ч.1 ст.118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними у вчинення злочину чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_9 є витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №4409/23 від 27.07.2023 року, витрати на проведення якої склали 260 гривень

Відповідно до оскарженого вироку суду першої інстанції від 20.11.2023, ОСОБА_9 засуджено за ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану, а тому з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, стягнення з обвинуваченої особи розміру витрат на залучення експерта з питань дослідження, матеріальної шкоди під час вчинення кримінального правопорушення, яке підлягає доказуванню у цьому кримінальному провадженні за змістом обвинувачення покладеного відносно ОСОБА_9 .

Отже суд першої інстанції належним чином не проаналізував надані стороною обвинувачення документальні відомості щодо призначення та проведення судово-товарознавчої експертизи №4409/23 від 27.07.2023 року витрати на проведення якої склали 260 гривень і які відносяться до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, про що суд першої інстанції не зазначив у резолютивній частині вироку та не поклав обов`язок їх відшкодування на засудженого.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника, який не заперечував проти її задоволення, вивчивши і перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій, та призначене покарання, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17, питання розподілу судових витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п.3 ч.1 ст.118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними у вчинення злочину чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_9 , в рамках даного кримінального провадження була проведена судово-товарознавча експертиза №4409/23 від 27.07.2023 року приватним експертом ОСОБА_11 , витрати на проведення якої склали 260 грн.

Відповідно до оскарженого вироку суду, ОСОБА_9 засуджено за ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану, а тому з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, стягнення з обвинуваченої особи розміру витрат на залучення експерта з питань дослідження, матеріальної шкоди під час вчинення кримінального правопорушення, яке підлягає доказуванню у цьому кримінальному провадженні за змістом обвинувачення покладеного відносно ОСОБА_9 .

Отже, суд першої інстанції належним чином не проаналізував надані стороною обвинувачення документальні відомості щодо призначення та проведення судово-товарознавчої експертизи №4409/23 від 27.07.2023 року витрати на проведення якої склали 260 гривень і які відносяться до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, про що суд першої інстанції не зазначив у резолютивній частині вироку та не поклав обов`язок їх відшкодування на засудженого

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, зважаючи на що, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції змінити в частини вирішення питання про процесуальні витрати.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку не встановлено.

Апеляційна скарга прокурора за наведених вище підстав підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 20 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України, змінити в частині вирішення питання про процесуальні витрати.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь судового експерта ОСОБА_11 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №4409/23 від 27.07.2023 року, в сумі 260 грн.

В решті вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14