Справа № 504/4691/23
Номер провадження 1-кп/504/745/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово, розглянувши в спрощеному провадженні матеріали кримінального провадження №0000160, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Березівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно непрацюючого, розлученого, має на утриманні м/л дитину 2013 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 ,

- у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з рішенням Суворовського районного суду міста Одеси по справі від 24 червня 2019 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень на місяць, починаючи з 13 вересня 2018 року, з індексацією відповідно до закону, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та додаткові витрати на дитину з інвалідністю ОСОБА_4 у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно.

Разом з цим, з 13 вересня 2018 року у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

На виконання свого протиправного умислу ОСОБА_2 , всупереч вищевказаному рішенню, умисно, систематично, з 13 вересня 2018 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у добровільному порядку кошти на утримання дитини не виплачує, заходів для погашення заборгованості, що утворилася, не приймає.

ОСОБА_2 своїми протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), висновків для себе не зробив, офіційно не працевлаштувався, матеріальну допомогу на утримання дитини не надав, на повідомлення та рішення компетентних органів про необхідність виплати заборгованості не реагує.

Згідно з розрахунком заборгованості, виданого державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за ОСОБА_2 рахується заборгованість з 13 вересня 2018 року по вересень 2023 року на загальну суму 285 400 (двісті вісімдесят п`ять тисяч) 69 (шістдесят дев`ять) копійок, в тому числі 231 077 (двісті тридцять одну тисяча сімдесят сім) гривень 71 (сімдесят одна) копійка аліментів та 54 322 (п`ятдесят чотири тисячі триста двадцять дві) гривні 98 (дев`яносто вісім) копійок додаткових витрат на дитину з інвалідністю.

Дії ОСОБА_2 орган дізнання кваліфікував за ч.1 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо добровільності беззаперечного визнання його винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмова заява потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є кримінальним проступком, особу винуватого, який раніше не судимий, має на утриманні м/л дитину 2013 р.н., офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до положень ст.66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин що пом`якшують покарання, відсутність обставин що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією частини статті за якою інкриміновано його діяння. Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1