ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1204/23 Номер провадження 11-кп/814/2061/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000271 за апеляційною скаргою прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт Оржиця Оржицького району Полтавської області, українку, громадянку України, із середньою освітою, маючу на утриманні трьох малолітніх дітей, розлучену, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,

визнано винуватою та засуджено за:

-ч. 1 ст. 307 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 5 років позбавлення волі із конфіскацією частини майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 5 років позбавлення волі із конфіскацією частини майна.

Згідно ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, арешту майна, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 , перебуваючи на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю, 18.01.2023 отримала для самостійного приймання препарат «Метафін ІС», який у своєму складі містить наркотичний засіб - метадон.

19.01.2023, близько 12 год. 11 хв., обвинувачена, знаходячись на території центрального парку культури та відпочинку в м. Лубни Полтавської області, умисно, з корисливим мотивом, незаконно збула ОСОБА_10 за 300 грн. дві таблетки, які у своєму складі містять наркотичний засіб метадон, загальною масою 0,047 г.

Крім того, 27.01.2023, близько 10 год. 46 хв., ОСОБА_8 , знаходячись на території центрального парку культури та відпочинку в м. Лубни Полтавської області, умисно, з корисливим мотивом, діючи повторно, незаконно збула ОСОБА_10 за 300 грн. три таблетки, які у своєму складі містять наркотичний засіб метадон, загальною масою 0,051 г.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню ст.ст. 69, 75 КК України, та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченій покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 6 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у разі призначення обвинуваченій покарання з іспитовим строком, вона фактично уникне покарання та може продовжити свою злочинну діяльність

Крім того, суд при застосування ст. 75 КК України не достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, та особу обвинуваченої.

Також прокурор вважає, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 69 КК україни.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинувачену та її захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ніким із учасників провадження не оспорюється, докази стосовно фактичних обставин кримінального провадження місцевим судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості, вчинених кримінальних правопорушень; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, розлучена, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має статус одинокої матері, перебуває під наглядом в ВСП №6 м. Лубни КП «ПО ЦТЗ ПОР» з 2022 року; на обліку у лікаря - психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, наявність на її утриманні трьох малолітніх дітей, те, що обвинувачена отримала наркотичні засоби на законних підставах, при наявності обставин, що пом`якшують покарання і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, місцевий суд правильно дійшов висновку про наявність підстав для призначення основного покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначив обвинуваченій покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

Однак з огляду на викладені вище обставини, дані про особу обвинуваченої, обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість збутої речовини, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність застосування положень ст. 69 КК України при призначення покарання за ч. 1 та за ч. 2 ст. 307 КК України і призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, визначеної санкціями відповідних статей та більш м`якого ніж призначене місцевим судом.

Разом з тим, з огляду на обставини кримінального правопорушення, кількість епізодів збуту психотропної речовини, суспільну небезпечність злочину, колегія приходить до висновку, що доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання, а саме - застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України, є слушними.

Приймаючи рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не врахував, що обвинувачена вчинила 2 епізоди тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів це діяння, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, у тому числі повторно.

На думку колегії суддів всі наведені дані про особу обвинуваченої та обставини, які визнані такими, що пом`якшують покарання і були враховані судом, у цьому випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, висновки суду про можливість звільнення ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням суперечать принципу справедливості покарання і не відповідають його меті - виправлення засудженої та запобігання скоєнню нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Більше того, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією частини майна та звільнивши обвинувачену від відбування призначеного покарання, суд порушив вимоги закону, оскільки звільнення від відбування додаткового покарання положеннями ст. 75 КК України не передбачено, а призначення додаткового покарання у виді конфіскації при звільненні від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 77 КК України не допускається.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч. 1 ст. 413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, зокрема, у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, 3 роки позбавлення волі з конфіскацією частини належного їй майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 3 роки позбавленні волі з конфіскацією частини належного їй майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання.

Зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення з 27.01.2023 по 29.01.2023 із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає 1 дню позбавлення волі.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4