Провадження № 1-в/204/128/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1178 від 01 грудня 2023 року, зазначено, що внаслідок активної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами з січня 2021 року психічний стан хворого покращився та залишається стабільним: емоційно-вольові порушення почали згладжуватись, агресивних, аутоагресивних тенденцій не виявляв. З червня 2023 року стан, пацієнта продовжував покращуватись, емоційно вольові розлади почали невілюватися. Зберігаються виражені незворотні порушення інтелектуально-мнестичної сфери такі, як неуважність, порушення властивостей уваги, пам?яті, інтелекту та мислення, що унеможливлює здатності усвідомлювати та в повній мірі власний психічний стан критично оцінювати тяжкість скоєного діяння. Сформовано формальне розуміння необхідності регулярного прийому медикаментів. Згідно шкали HCR-20 v3, ризик насильства у майбутньому оцінений як середній, ризик серйозної фізичної шкоди- як середній, ризик неминучого насильства- як середній. Тому, хворий за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих нестановить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №1178 від 01 грудня 2023 року.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 . Зазначив, що для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

Пацієнт ОСОБА_7 надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, у заяві вказав, що з висновком комісії лікарів-психіатрів згоден.

Захисник підтримав заяву представника установи щодо зміни примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 та переведення його до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що внаслідок активної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами з січня 2021 року психічний стан хворого покращився та залишається стабільним: емоційно-вольові порушення почали згладжуватись, агресивних, аутоагресивних тенденцій не виявляв. З червня 2023 року стан, пацієнта продовжував покращуватись, емоційно вольові розлади почали невілюватися. Зберігаються виражені незворотні порушення інтелектуально-мнестичної сфери такі, як неуважність, порушення властивостей уваги, пам?яті, інтелекту та мислення, що унеможливлює здатності усвідомлювати та в повній мірі власний психічний стан критично оцінювати тяжкість скоєного діяння. Сформовано формальне розуміння необхідності регулярного прийому медикаментів. Згідно шкали HCR-20 v3, ризик насильства у майбутньому оцінений як середній, ризик серйозної фізичної шкоди- як середній, ризик неминучого насильства- як середній. Тому, хворий за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих нестановить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1