Справа № 932/4140/23
Провадження № 1-кс/932/2848/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 25.06.2021 про закриття кримінального провадження №0000466,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначена скарга, в якій скаржник просить поновити пропущений процесуальний строк на оскарження та скасувати постанову від 25.06.2021 слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0000466, яка прийнята 25.06.2021.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявник зазначив, що 25.07.2023 адвокат потерпілої отримав лист від 24.06.2023, в якому було зазначено інформацію про прийняту постанову про закриття кримінального провадження №0000466. Скаржник вважає її необґрунтованою оскільки слідчим не забезпечено ефективного розслідування у кримінальному провадженні, не вжиті всі можливі заходи для отримання всіх наявних доказів та не здійснено усіх необхідних процесуальних дій (допитів, вилучення документів, оглядів, тощо) та немає обґрунтованих підстав для закриття.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, навів доводи, аналогічні фабулі скарги.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав матеріли кримінального провадження.

Дослідивши скаргу слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, на рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Обґрунтовуючи право на подання скарги скаржник зазначає, що ОСОБА_4 було подано до слідчого по кримінальному провадженню №0000466 заяву про залучення її до провадження як потерпілу, в порядку ст.55 КПК України, проте жодного доказу надіслання такої заяви або винесеної постанови з цього приводу не долучено.

Не вказано в скарзі навіть дати подання відповідної заяви.

Проаналізувавши матеріли кримінального провадження встановлено, що заявником у кримінальному провадженні був ОСОБА_5 , в інтересах якого діяв адвокат ОСОБА_3 .

В межах кримінального провадження подавалися заяви про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого виключно ОСОБА_5 .

Від імені ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_3 , подавалося 23.03.2023 (тобто після закриття кримінального провадження): клопотання в порядку ст.220 КПК України про долучення доказів та проведення слідчої дії; письмові пояснення.

Відтак, по-перше ОСОБА_4 не є заявником у кримінальному провадженні, по друге нею на подавалася заява про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілого.

Щодо адвоката ОСОБА_3 то у кримінальному провадженні він не мав статусу заявника чи потерпілого. Він діяв виключно як представник заявника та потерпілого ОСОБА_5 .

На даний час адвокат не має повноважень від імені ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 помер у 2022 році (зі слів адвоката).

Звертаючись із скаргою від 28.07.2023 адвокат ОСОБА_3 чітко визначив свій статус як представник фізичної особи - ОСОБА_4 .

З огляду на наведене вбачається, що ОСОБА_4 не наділена правом на оскарження постанови про закриття кримінального провадження №0000466, а відповідно такого права не може має й її представник.

Посилання адвоката на приписи ч.6 ст.55 КПК України, не заслуговують на увагу.

Так відповідних мотивів подана скарга не містить.

Більше того, згідно ч.6 ст.55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

У нашому випадку смерть ОСОБА_5 не пов`язана із кримінальним правопорушенням, відтак приписи ч.6 ст.55 КПК України не можуть бути застосовані.

Слід також відзначити, що адвокатом не долучено жодного доказу спадкування ОСОБА_4 після ОСОБА_5 .

Відтак встановлено, що ОСОБА_4 не є особою, визначеною п.3 ч.1 ст.303 КПК України.

Звертаю увагу, що перевірка статусу скаржника потребувала витребування та огляду матеріалів кримінального провадження, а відповідно прийняття скарги до розгляду.

З огляду на наведене приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Додатково зазначаю, що адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , вже оскаржував постанову про закриття кримінального провадження №0000466 вказуючи при цьому, що дізнався про неї 27.04.2023 (у даній справі вказує, що дізнався про таку постанову 25.07.2023). Ухвалою слідчого судді від 26.06.2023 у задоволенні скарги відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 303, 304, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1