Справа № 203/4044/23
Провадження № 1-кс/0203/3526/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 25 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000255 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Біляївка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, який розлучений, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації, перебуває на посаді старшого стрільця - оператора ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старшого сержанта, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2023 року під наглядом Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони за проведенням цього досудового розслідування Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у місті Маріуполі, слідчий, за зміненою підсудністю у відповідності до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно розпорядженню Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 на виконання п. 4 ч. 1 ст. 34 КПК України внаслідок припинення роботи Іллічівським районним судом м. Маріуполя з об`єктивних причин неможливості здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану, продовженого до 18 серпня 2023 року, клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до ОСОБА_4 , підозрюваного в тяжкому злочині проти встановлення порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) за ознаками ч. 4 ст. 402 КК України, без визначення розміру застави.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваного 26 липня 2023 року о 01:05 год. отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років, а також те, що підозрюваний є мешканцем іншої області, що вказує на існування обґрунтованих підстав та можливості там переховуватися. Також підозрюваний може, як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що підозрюваний як військовослужбовець може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, за для того щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Окрім цього, підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вчинення вказаного кримінального правопорушення пов`язане з ухиленням від військової служби.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого тим, що підозра необґрунтована, оскільки він не міг, а не відмовився, виконувати бойове розпорядження за станом здоров`я, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до нього біль м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підтримав думку свого підзахисного, а також просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, з підстав того, що підозра є необґрунтованою, а заявлені прокурором ризики є формальними та надуманими, а тому просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, міркування підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, що стороною обвинувачення кваліфіковано за ознаками тяжкого військового кримінального правопорушення, за який санкція ч. 4 ст. 402 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

26 липня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді старшого стрільця - оператора ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старшого сержанта, а також обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком відання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 24 липня 2023 року о 21:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на шикуванні підрозділі 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 біля населеного пункту АДРЕСА_3 , відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження (наказ) командира ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_7 від 24 липня 2023 року № 176 щодо прибуття до лісопосадки ТАРГАН, поблизу населеного пункту АДРЕСА_4 , з початком наступальних дій о 05:00 год. 25 липня 2023 року та подальшим здійсненням висування за маршрутом лісопосадок ТАРГАН-ДРАКОН-ШЕРШЕНЬ-ЛИСИЦЯ , який було доведено начальником штабу - заступником командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_8 . Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у непокорі, вчиненій в умовах воєнного стану, у формі відкритої відмови виконати наказ начальника фактичними даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 156 від 06 квітня 2023 року, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 25 липня 2023 року, витягу з бойового розпорядження командира 2мб 31омбр від 24 липня 2023 року № 176, що сукупно із протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , протоколом огляду від 25 липня 2023 року мобільного телефону ОСОБА_10 із зафіксованими доведення бойового розпорядження до відома та відмовою від виконання бойового розпорядження ОСОБА_4 , викривають роль ОСОБА_4 у поставленому йому за вину злочині.

Прокурором наведені достатні докази для наступного сумлінного підтвердження фактів та добутої інформації, які переконують у предметі кримінального розслідування, необхідного для підтвердження або розвіювання підозри у можливому вчиненні особою правопорушення відомого ступеня тяжкості, внаслідок чого за практикою тлумачення "обґрунтованої підозри" Європейським судом з прав людини, mutatis mutandis, у §§ 92-93 рішення від 07.06.2018 у справі «Рашад Хасанов та інші проти Азербайджану» (Заява № 48653/13) належить визнати доказаним її існування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Поставлена під сумнів вагомість доказів викриття ОСОБА_4 на початковому етапі розслідування у поєднанні із спірною попередньою правовою кваліфікацією скоєного заохочує сторону захисту до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками кримінально-правового характеру, проте слідчий суддя, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за ч. 3 ст. 190 КПК України, а обстоювана стороною захисту позиція невинуватості підозрюваного в інкримінованому злочині підлягає ретельній перевірці, після чого прокурор вправі буде змінити обсяг підозри або прийняти інше рішення, передбачене ст. 283 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.ч.6, 7 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлені волі від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, з урахуванням введеного воєнного стану на території України військові формування та підрозділи здійснюють постійну зміну місця дислокації, а тому зміна місця дислокації підозрюваного також може сприяти переховуванню та умисній неявці останнього до органу досудового розслідування та суду. Окрім цього, підозрюваний є мешканцем іншої області, що вказує на існування обґрунтованих підстав та можливості переховуватися за місцем свого мешкання. Більш того, підозрюваний значно краще ніж пересічний українець володіє інформацією щодо місць проходу на територію тимчасово непідконтрольну органам державної влади України та може використати цю інформацію, що може бути підставою для переховування підозрюваного на вказаній території.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний знає як своїх співслужбовців усіх свідків, допитаних під час досудового розслідування, а тому має можливість впливу на них, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на таких свідків, спонукати співслужбовців та/або службових осіб військової частини НОМЕР_1 до надання завідомо неправдивих показів з метою ухилення від кримінальної відповідальності, з огляду на те, що їх свідчення матимуть доказове значення лише після безпосереднього допиту їх судом.

Доведений є й ризик за п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що як військовослужбовець військової служби за мобілізацією підозрюваний може самовільно покинути військову частину або місце служби, вчинити дезертирство та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або іншим способом, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність ризику перешкод кримінальному провадженню іншим чином, оскільки саме по собі проходження військової служби із січня 2023 року не може ставитись в аксіому підтвердження перешкоджанню проведенню досудового розслідування без реальної вказівки на характер і спосіб таких перешкод.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам втечі, впливу на інших учасників кримінального провадження, слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування з моменту фактичного затримання, тобто з 21 год. 00 хв. 25 липня 2023 року до 21 год. 00 хв. 22 вересня 2023 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого ст. 402 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини діючого наразі в Україні воєнного стану, фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, що можуть свідчити про підрив бойової готовності механізованого батальйону вказаної військової частини НОМЕР_1 в умовах озброєної агресії російської федерації проти незалежної, суверенної України, слідчий суддя під час постановлення цієї ухвали не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 25 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000255 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 22 вересня 2023 року, в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали до 21 год. 00 хв. 22 вересня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 28 липня 2023 року о 16:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1