Справа № 708/860/23
Провадження № 1-кп/708/80/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2023 за № 0000908, за яким:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Боровиця Чигиринського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10.07.2023 о 14 год. 00 хв., перебуваючи в м. Чигирині Чигиринської ТГ Черкаського району Черкаської області, по вул. Гетьманській, 18, біля кафе-бару «Шинок», на узбіччі дороги з асфальтним покриттям, облаштованої бордюром, знайшов два зіп-пакета з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, яку з метою власного вживання помістив до лівої кишені шортів, у які був одягнений, та переніс до свого автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , де положив до підлокітника, після чого поїхав у напрямку м. Черкаси Черкаської області, таким чином останній незаконно придбав, зберігав та перевозив для власних потреб без мети збуту порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-23/7940-НЗПРАП від 13.07.2023, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 0,38 г., що згідно Наказу МОЗ України від 01.08.2000 року №188 зі змінами, відноситься до невеликих розмірів. Того ж дня о 14 год. 33 хв. в адміністративних межах с. Розсошенці Чигиринської ТГ Черкаського району Черкаської області, на автодорозі Р10 (за координатами: 1) 49,13773 Пн; 2) 32,59808 Сх.) ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , був затриманий працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі. Під час його допиту надав визнавальні показання, якими підтвердив факт вчинення ним вказаного кримінального правопорушення за наведених обставин. Розкаявся та переконував суд, що зробив для себе відповідні висновки.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена «поза розумним сумнівом».

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує таке:

відношення обвинуваченого до вчиненого (наявність каяття);

ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком;

особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (власне вживання наркотичних речовин, без мети збуту), спосіб (придбання шляхом знахідки, зберігання та перевезення), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (порушення закону в сфері обігу наркотичних засобів);

наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття;

відсутність обтяжуючих покарання обставин;

поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: обвинувачений зберігав наркотичні засоби до моменту зізнання працівникам поліції про їх наявність, відповідно за інших обставин обвинувачений не викривав би себе;

особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи наведене, відсутність тяжких наслідків, а також позицію сторони обвинувачення та обвинуваченого щодо виду та міри покарання, фінансовий стан обвинуваченого, який наразі не працевлаштований, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, оскільки на переконання суду таке покарання є необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Покарання у виді обмеження волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , його критичне ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає доцільним звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати на проведення експертизи № СЕ-19/124-23/7940-НЗПРАП від 13.07.2023 у сумі 1 195,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- оптичний диск DVD-R, об`ємом 4,7 GB, з написом «Відео до протоколу затримання ОСОБА_4 на трасі Р-10 біля с. Розсошенці 10.07.2023», та

- оптичний диск DVD-R, об`ємом 4,7 GB, з написом «Відео з нагрудної бодікамери від 10.07.2023» - залишити при матеріалах справи;

- порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено - амфетамін, загальною масою психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 0,38 г, яку поміщено до спец пакету № 3039691 та передано до кімнати зберігання речових доказів ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області - знищити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 1 195,00 грн. (одна тисяча сто дев`яносто п`ять гривень 00 коп.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1