Справа № 642/4614/23
Провадження № 1-кс/642/2345/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 26.03.2022 за ч. 2 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2023 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 26.03.2022 за ч. 2 ст. 367 КК України до дванадцяти місяців, тобто до 17.08.2024.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 26.03.2022 за ч. 2 ст.367 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на адресу Другого СВ ТУ ДБР, у м. Полтаві з Державного бюро розслідувань, надійшла заява заступниці Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції за №18588/9.1.4/15-22 від 14.02.2022 про виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ген та інші проти України", відповідно до якого Верховний суд України 14.05.2018 та Дзержинський районний суд м. Харкова 05.03.2019 безпідставно зупиняли виконання рішення щодо проведення побачень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (далі - заявники) з їх малолітньою родичкою, а державні виконавці не доклали достатніх зусиль для забезпечення дотримання матір`ю дитини ОСОБА_9 домовленостей щодо таких побачень, внаслідок чого було порушень ст.8 Конвенції та з Державного бюджету України заявнику ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сплачено 240 050, 25 грн. (еквівалент 7 500 євро) справедливої сатисфакції, а їх адвокату ОСОБА_10 - 48 010, 05 грн. (еквівалент 1 500 євро).

У заяві міністерства юстиції України зазначено, що надійшло рішення Європейського суду з прав людини «Ген та інші проти України», у рішенні зазначено, що у поданих заявах заявники скаржилися на неналежне виконання органами державної влади домовленостей про побачення встановлених рішенням Дзержинського районного суду Харківської області, від 15.08.2016 року, та постановою Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2018 року у справі №638/12278/13-ц за первісним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про встановлення часу спілкування батька з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_7 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування. На думку заявників національні органи влади не вжили належних заходів для забезпечення дотримання встановлених судами графіків побачень на практиці. Вони наполягали на тому, що суди безпідставно зупиняли виконання рішень щодо проведення побачень, а державні виконавці не доклали достатньо зусиль для забезпечення дотримання матір`ю дитини ОСОБА_9 домовленостей про побачення.

В ході досудового розслідування встановлено, що Державною виконавчою службою було відкрито окремі виконавчі провадження у зв`язку з судовими рішеннями, якими були встановлені графіки побачень третього заявника з дитиною та першого і другою заявницею з дитиною. Проте державні виконавці не забезпечили дотримання матір`ю дитини графіку побачень, регулярно складали акти про відмову дитини спілкуватися з заявниками, накладали штрафи на мати дитини, неодноразово закривали та відновлювали виконавчі провадження. Крім того, національні суди неодноразово зупиняли виконання рішення щодо проведення побачень на значні періоди часу у зв`язку з подальшими судовими рішеннями.

У 2020 році суд першої інстанції за скаргами першого заявника двічі встановлював бездіяльність державного виконавця та вказував, що ним не було вжито всіх заходів, необхідних для контролю за забезпеченням побачень першого заявника з дитиною з огляду на те, що просте побажання дитини не повинно було перешкоджати виконанню рішення суду.

20.03.2023 кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

11.08.2023 постановою прокурора було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування спливає 17.08.2023, однак у визначений строк не надається можливим встановити всі обставини досудового розслідування через введення в України воєнного стану і неможливості прибуття свідків на допити, та потребу у додатковому часі для встановлення їх місця перебування.

В ході досудового розслідування були здійснені необхідні слідчі дії для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення.

Незважаючи на те, що на даний час у кримінальному провадженні виконано певний обсяг слідчих дій, однак не здобуто достатніх доказів причетності осіб до скоєння кримінального правопорушення, або встановлення фактів винуватості чи невинуватості у даному кримінальному провадженні.

На теперішній час у органу досудового розслідування виникла необхідність у додатковому часі для обґрунтування всіх обставин з метою встановлення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування і прийняття законного процесуального рішення по справі.

Отже, процесуальні та слідчі дії у кримінальному провадженні неможливо виконати у передбачений КПК строк для проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування.

Вищевказані процесуальні та слідчі дії не могли бути виконані та завершені раніше з причин, що не залежать від слідчого.

Прокурор у судове засідання з`явився, клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Зазначив, що результати проведення вказаних слідчих дій мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, однак їх отримання потребує додаткового часу строком не менш ніж 12 місяців. Наголосив, що на підставі викладеного та враховуючи не встановлення особи, яка вчинила правопорушення, необхідно провести ряд слідчих дій, для проведення яких необхідний значний проміжок часу.

Суд, вислухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

В провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 26.03.2022 за ч. 2 ст. 367 КК України.

Жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, який становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Згідно до ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в статті 219 КПК України, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 КПК України.

Продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 295-1 КПК України у клопотанні про продовження строку досудового розслідування слідчий, прокурор зобов`язані зазначити найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування.

Зокрема ч. 4 ст. 294 КПК України, передбачено, що строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 17.08.2023. У зв`язку з цим слідчим 11.08.2023 було подано до суду клопотання, тому суд робить висновок, що клопотання подано у визначений законом строк.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка учасників кримінального провадження. (рішення у справах «Олексій Бугайов проти України», «Юрій Іванов проти України»).

У рішенні по справі «Шиянов проти України» від 02.06.2016 Європейський суд з прав людини вказав, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.

Так, слідчим доведено те, що вказані в клопотанні дії не могли бути виконані в строк, передбачений ст. 219 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк досудового розслідування по кримінальному провадженню до дванадцяти місяців, тобто до 17.08.2024.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 26.03.2022 за ч. 2 ст. 367 КК України - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 26.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України до дванадцяти місяців, тобто до 17.08.2024.

Ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 15.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1