ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2337/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стави, Кагарлицького р-ну, Київської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одруженого, працюючого на посаді старшого продавця в ТОВ «Епіцентр-К», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0002593, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2023, по підозрі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2023 близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебувала цивільна дружина ОСОБА_8 та інші мешканці квартири: потерпілий ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Перебуваючи в квартирі між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, який переріс в обопільну бійку.

В ході бійки, ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, знаходячись поряд з ОСОБА_9 , взяв до рук сокиру, та наніс один цілеспрямований удар потерпілому в область голови, заподіявши тим самим останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, уламкового перелому тім`яної кістки справа, рубаної рани м`яких тканин голови.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка та потерпілого, а також недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Захисник підозрюваного та ОСОБА_5 , заперечуючи проти задоволення клопотання слідчого, посилались на відсутність доказів існування ризиків, наведених прокурором. Крім того, захисник стверджував про відсутність намірів у підозрюваного переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. Захисник просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем зареєстрованого проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

В провадженні СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002593, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

06.07.2023 о 03-00 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня о 16-00 год. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 у заподіянні особі умисного тяжкого тілесного ушкодження підтверджуються достатніми на цьому етапі розслідування доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування, а саме: у рапорті про вчинене кримінальне правопорушення від 06.07.2023; у протоколах огляду місця події від 06.07.2023; у протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 06.07.2023. та свідка ОСОБА_11 від 06.07.2023.; у довідці з КМКЛ ШМД від 06.07.2023; у протоколі затримання ОСОБА_5 від 06.07.2023; у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06.07.2023 та у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 від 06.07.2023.

У разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що на час розгляду клопотання підозру можна вважати обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він уродженець с. Стави, Кагарлицького р-н., Київської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює на посаді старшого продавця в ТОВ «Епіцентр-К», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, а також його доводи щодо відсутності намірів втрати довіри держави, слідчий суддя вважає, що ризик втечі останнього є маловірогідним і необхідність в утриманні останнього під вартою відсутня.

Слідчий суддя звертає увагу, на те, що при обґрунтуванні ризику втечі прокурор посилався лише на суворість покарання, за відсутності аналізу та оцінки факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій ОСОБА_5 піддається кримінальному переслідуванню, що в свою чергу прямо суперечить практиці ЄСПЛ.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та їх дослідження, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Таким чином, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідком та потерпілим, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочину у якому останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Під час розгляду клопотання, прокурором не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з огляду на наявність у підозрюваного позитивних характеристик з місця роботи та за місцем реєстрації проживання, крім того останній є особою молодого віку та раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Відтак, за результатами оцінки сукупності встановлених обставин слідчий суддя вбачає підстави для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово, з покладенням обов`язків протягом двох місяців прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяця.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Звільнити ОСОБА_5 , з під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Дія ухвали закінчується 07.09.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.07.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1