Справа № 346/3273/23
Провадження № 1-в/346/253/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації

ДУ "Коломийська ВК (№ 41)" ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия за допомогою відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, неодноразово судимого, остання судимість 25.06.2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.70 ч.1, ст.71 ч.1 КК України до покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Початок строку: 25.08.2020 р.

Кінець строку: 25.10.2024 р.

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням, якого підтримав у судовому засіданні посилаючись на те, що він відбуває покарання з 25.08.2020 р., і за період відбування покарання характеризується на думку адміністрації установи позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, має одне заохочення, стягнення не накладались, залучався до робіт з благоустрою установи у зв язку із відсутністю працевлаштування в установі.

Просить суд застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від невідбутого покарання у виді позбавлення волі так як довів своє виправлення.

Представник ВК №41 ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення клопотання, вважає, що засуджений не довів своє виправлення, крім того порушена процедура подання клопотання про УДЗ як передбачено чинним КВК України.

Ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_5 , враховуючи пояснення останнього, думку прокурора, представника ДУ "Коломийська ВК (№ 41)" суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Єдиною і достатньою підставою умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання: виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Відповідно до ч. 3 п.п.1, 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою (наявність як пасивної так і активної форми поведінки) і ставленням до праці (постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна тощо) довів своє виправлення після фактичного відбуття засудженим, відповідно:1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 востаннє засуджений 25 червня 2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, 70,71 КК України до покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі. (а.с. 15-20)

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 25.08.2020 р.

Згідно із витягом з протоколу №19 від 14.10.2022 р. засідання комісії державної установи "Личаківська виправна колонія (№30)" по розгляду матеріалів особових справ засуджених для подання до зміни невідбутої частини покарання більш м"яким (ст.82 КК України) постановлено відмовити засудженому ОСОБА_6 у поданні матеріалів до суду як такому, що не став на шлях виправлення (а.с.25)

Згідно довідки затвердженої начальником ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» від 20.01.2023 р. про заохочення та стягнення стосовно засудженого ОСОБА_5 , останньому оголошено 1 заохочення у виді подяки 10.01.2022 р. - за активну участь у роботах з благоустрою установи, виконання покладених обов`язків, крім того оголошено 1 стягнення у виді суворої догани 25.08.2022 р. за порушення форми одягу та нетактовну поведінку.(а.с. 22)

Відповідно до характеристик затверджених начальником установи "Личаківська виправна колонія (№30)" від 14.10.2022 р. та 25.01.2023 р. - засуджений ОСОБА_5 не був працевлаштований (а.с.26-27).

Згідно характеристики погодженої начальником ДУ "Коломийська виправна колонія (№41)" від 15.05.2023 р. засуджений ОСОБА_5 з 30.09.2020 р. відбував покарання в ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)»і за час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарань, дисциплінарні стягнення не накладалися. Застосовано одне заохочення. Під час тримання в ДУ «УВП №19» м.Львів не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення накладались, заохочення не застосовувались. З 24.04.2023 р. відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» і за час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. На заходи виховного впливу реагує. Виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі, під контролем працівників адміністрації. У відношенні до працівників адміністрації колонії тактовний. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Законні вимоги представників адміністрації виконує під контролем. Санітарно-гігієнічних норм дотримується під контролем. Зовнішній вигляд не завжди охайний. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими різної спрямованості. За характером спокійний. В індивідуальних бесідах не відвертий. Виконавчі листи не надходили. Зв`язок з родичами підтримує шляхом телефонних розмов. Згідно вироку вину в скоєному злочині визнав повністю. 27.01.2022 р. засіданням комісії було відмовлено у застосуванні стаття 101 КВК України, по заяві. 14.10.2022 року засіданням комісії відмовлено у застосуванні статті 82 КК України.(а.с. 14)

Згідно довідки ДУ "Коломийська виправна колонія (№ 41)" від 15.05.2023 р. про заохочення та стягнення стосовно засудженого ОСОБА_5 , останньому оголошено 1 заохочення у виді подяки: 10.01.2022 р. - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки у праці у IV кварталі 2021 року. (а.с. 23)

Із заявами про працевлаштування до адміністрації установ за весь час відбування покрання, засуджений ОСОБА_5 , не звертався.

Встановлено, що згідно опитувального листа щодо можливості застосування статті 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 від 15.06.2023р. висновок членів комісії ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» - не заслуговує.(а.с.24).

Як вбачається з Виписки з протоколу №18 від 15.06.2023 р. засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, заміни невідбутої покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Закон України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України засудженому ОСОБА_5 відмовлено у направленні матеріалів до суду як такому, що не довів своє виправлення (а.с. 21).

Суд вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Не зважаючи на викладене та формальне існування підстав для звільнення засудженого умовно-достроково, суд не вбачає підстав для задоволення подання КВК №41, оскільки останній за час відбування покарання працевлаштованим не був, що є прямою перешкодою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що засуджений неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків не зробив. Наведене на переконання суду свідчить про те, що останній належних висновків не зробив і продовжував вчиняти злочини, що також ставить під сумнів досягнення головної мети покарання - перевиховання.

Відбуття ж певної частини покарання, наявність заохочення за дотримання засудженим правил поведінки, виконання покладених обов язків, трудового розпорядку та вимог безпеки праці самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеноїст. 81 КК України, оскільки дотримання правил поведінки, безпеки праці, недопущення порушення правил внутрішнього трудового розпорядку є обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки, і ці обставини не доводять виправлення засудженого.

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, суд не може прийняти до уваги твердження засудженого про те, що маючи задовільну характеристику, одне заохочення, відсутність стягнень, стабільні соціальні зв`язки він довів своє виправлення.

Наведені вище обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення, не довів його в обсязі достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до положень ст. 81 КК України.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, що не було доведено поведінкою засудженого під час відбування покарання, суд доходить висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Крім того на засудженого у випадку прийняття рішення про подання матеріалів до суду щодо вирішення питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (ст.81 Кримінального кодексу України), відповідний підрозділ виправної колонії, де засуджений відбуває покарання, готує до суду подання, яке містить анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, про поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання засудженим, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого, дані про достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку стягнення, зазначені в абзацах четвертому, шостому - десятому частини першої статті 132 Кримінально-виконавчого кодексу України, протягом строку, визначеного статтями 152 та 154 КВК України, та особова справа засудженого. Після погодження подання зі спостережною комісією, матеріали направляються до суду.

Однак питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання в даному судовому засіданні розглядається не на підставі подання ДУ "Коломийська виправна колонія (№41), погодженого зі спостережною комісією як цього вимагає кримінально-виконавче законодавство, а на підставі клопотання засудженого, що є недотриманням процедурного порядку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбаченого ст.ст.152,154 КВК України. Даний факт позбавляє можливості відповідну спостережну комісію здійснювати громадський контроль за дотриманням законодавства при умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_5 , а також організувати громадський контроль за його поведінкою протягом невідбутої частини покарання.

Згідно п.п.1,2,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст.50 КК України.

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, суд, беручи до уваги наведене, вважає, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку, не є виправданим.

На підставі наведеного, ст.81 КК України, керуючись ст.ст.152,154 КВК України, ст.ст.336, 537 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 4 серпня 2023 року о 15 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1