Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7576/20
Провадження №1-кп/523/545/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20.06.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому у судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0000674 від 02 березня 2020 року із звинувачення,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, утримуючого малолітню дитину та батька з інвалідністю 2 групи, офіційно працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2023 року за вчинення 23 грудня 2022 року злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від його відбування з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , перебуваючи близько 13 години 00 хвилин 27 лютого 2020 року біля буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виниклих в ході словесного конфлікту з раніше незнайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи злочинно самовпевнено, тобто передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (спричинення тілесних ушкоджень останньому), легковажно розраховуючи на їх відвернення, наніс не менш чотирьох ударів ногою в область колін потерпілого, від чого той втратив рівновагу, впав на ґрунтове покриття на відведену ліву верхню кінцівку та отримав визнані в якості середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху акроміального кінця лівої ключиці з повним розривом акроміально ключичної та клювовидно ключичної зв`язок.

Обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю та показав, що більше трьох років тому він прийшов до місця проживання колишньої дружини, де у нього виник конфлікт з її новим співмешканцем, під час якого він декілька разів вдарив ногою в область колін потерпілого, від чого той несподівано впав на землю та отримав ушкодження в області ключиці. Обвинувачений наполягає, що не мав прямого умислу спричинити тому тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_5 у вміненому тому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_5 дій, які полягали в тому, що він, перебуваючи близько 13 години 00 хвилин 27 лютого 2020 року біля буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виниклих в ході словесного конфлікту з раніше незнайомим ОСОБА_6 , діючи злочинно самовпевнено, тобто передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (спричинення тілесних ушкоджень останньому), легковажно розраховуючи на їх відвернення, наніс не менш чотирьох ударів ногою в область колін потерпілого, від чого той втратив рівновагу, впав на ґрунтове покриття на відведену ліву верхню кінцівку та отримав визнані в якості середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху акроміального кінця лівої ключиці з повним розривом акроміально ключичної та клювовидно ключичної зв`язок.

Зазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про судиму, офіційно працевлаштовану особу, яка не перебуває на спеціалізованих обліках в медичних установах, а також надає в суді показання про утримання малолітньої дитини та батька з інвалідністю 2 групи.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого діяння, відсутності позовних вимог від потерпілого, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2023 року за вчинення 23 грудня 2022 року злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1