Справа № 161/6852/23
Провадження № 1-кп/161/795/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 травня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001060 від 12.04.2023, який надійшов до суду 08.05.2023 від Луцької окружної прокуратури, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Волинська область, м.Луцьк, жителя АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, учасник АТО, згідно ст.89 КК України не судимого,-

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 11 квітня 2023 року, близько 12 години 30 хвилин, перебуваючи в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою нанесення удару іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, на ґрунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин із матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, умисно, тримаючи у правій руці наплічний рюкзак, наніс останнім три удари в ділянку голови ОСОБА_5 , чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю. Суду дав показання про те, що дійсно він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті, під час конфлікту, умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 три удари в ділянку голови. У вчиненому щиро розкаявся.

Письмовою заявою потерпілої ОСОБА_5 стверджується факт відсутності претензій до обвинуваченого, при призначенні покарання потерпіла покладається на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Своїми протиправними діями, які виразились в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та дані особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (матері).

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно ст.89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, хоча і відноситься відноситься до категорії кримінальних проступків, однак пов`язане із домашнім насильством, оскільки вчинене обвинуваченим відносно власної матері, яка є особою похилого віку, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання. А тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт, на строк наближений до максимального, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, дане кримінальне правопорушення також пов`язане з домашнім насильством, оскільки вчинене обвинуваченим відносно своєї матері, а тому суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правпорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк два місяці. Більш суворі обмежувальні заходи, зокрема, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.91-1 КК України не застосовуються судом, оскільки потерпіла ОСОБА_5 у поданій на адресу суду заяві вказала про те, що претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.91-1 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

На підставі ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи строком на 2 (два) місяці та покласти на нього такий обов`язок:

- направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми;

Контроль за поведінкою засудженого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий