Справа № 522/1855/20
Провадження по справі №1-кс/522/3946/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 червня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси, подану в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить відсторонити прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_4 від участі у групі процесуальних прокурорів по Кримінальному провадженню №0001309 від 07.04.2016 року (в порядку cт.cт.77. 80. 81 КПК України), яка за трьома кримінальними справами була процесуальним керівником за обвинуваченням ОСОБА_3 , під час служби у Одеській міській прокуратурі №3, на займаної посаді прокурора, була провадженні EPДP за №0004161, кримінальна справа за №1-кп/520/502/18, кримінальна справа за № 520/2558/17, ЄPДP №0003789, кримінальна справа №520/12730/15-к, ЄРДР №00034151, кримінальна справа №520/12730/15-к державним обвинувачем ОСОБА_3 . Окрім цього ОСОБА_3 в своїй скарзі просить призначити відносно прокурорки 1 класу ОСОБА_4 , Приморської окружної прокуратури м. Одеса, службове розслідування та зобов`язати керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_5 на підставі Наказу від 13.04.2017 № 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16 травня 2017 р., за № 623/30491 Про затвердження Порядку організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України, відповідно до вимог статей 9, 16, 19 Закону України «Про прокуратуру» статей 1, 20, 65 Закону України «Про запобігання корупції» та з метою забезпечення належної організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури призначити перевірку «Про запобігання корупції» та з метою забезпечення належної організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури перевірити всі вказані факти.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та просив задовольнити скаргу.

Прокурор, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду скарги, згідно роздруківки з електронної пошти за фактом відправлення сповіщення на адресу прокуратури, наявної в матерілах скарги, проте в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали додані до скарги, приходжу до висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Мотиви суду.

Згідно ч. 2 статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти відводи та клопотання.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12.01.2017 р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Частиною 2 статті 9 КПК України на слідчого покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Окрім цього, на слідчого, прокурора покладений обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 цього Кодексу (ч. 1 ст. 92 КПК України).

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчим суддею встановлено, що під процесуальним керівництвом Приморської окружної прокуратури м.Одеси проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001309 від 07.04.2016 року.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 було подане клопотання в порядку ст. 220 КПК України до Приморської окружної прокуратури м.Одеси від 05.06.2023 року, в якому він просив негайно відсторонити прокурора ОСОБА_4 від розслідування вказаним кримінальним провадженням, призначити нового прокурора до групи, а також провести службове розслідування.

Згідно листа заступника керівника Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 № 10-1309-16 від 08.06.2023 року, який було отримано ОСОБА_3 16.06.2023 року, встановлено, що клопотання ОСОБА_7 було розглянуто, 06.06.2023 року заступником керівника Приморської окружної прокуратури було виключено прокурора ОСОБА_4 з групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001309, та призначено іншого прокурора.

Проте, на думку скаржника ОСОБА_3 , вказана відповідь є помилковою, а його вимоги вважає не виконаними.

Прокурор та дізнавач, бездіяльність якого оскаржується, тобто як учасник процесу у даному провадженні, будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Проте, згідно листа заступника керівника Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 встановлено що клопотання ОСОБА_3 було розглянуто, а вимоги задоволені, що дозволяє прокурору сповістити за цим фактом шляхом надсилання листа-відповіді.

Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Таким чином, суд робить висновок, що стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора провести службове розслідування знаходиться поза межами повноважень слідчого судді.

Вказана правова позиція викладена в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 14.02.2023 року (справа № 405/680/22, провадження № 51-1544км22).

А тому, вимоги скарги щодо зобов`язання відсторонити прокурора від процесуального керівництва, проведення щодо прокурора службової перевірки є діями, які слідчий суддя не може зобов`язати орган досудового розслідування виконувати.

Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого, дізнавача у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а тому може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, тобто - розглянути звернення та постановити процесуальне рішення.

Вивчивши скаргу ОСОБА_3 та матеріали, додані до неї, вважаю що вимоги скарги не підлягають задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. ст. 303-307, 220, ч.2 ст. 376, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора залишити без задоволення з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 30.06.2023 року о 16:00 годині в залі суду № 131.

Слідчий суддя ОСОБА_8

27.06.2023