Справа № 675/876/23
Провадження № 1-кп/675/99/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2023 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі кримінальне провадження № 000609, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2023 року, про кримінальне правопорушення за ст. 336 КК України, у вчиненні якого обвинувачується

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Підлісці Ізяславського району Хмельницької області, українець, громадянин України, освіта профільна середня, не одружений, на утриманні малолітніх дітей, осіб похилого віку не має, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за таких обставин.

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан, дію якого продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року № 2915-IX.

Указом Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», оголошено загальну мобілізацію, строк проведення якої востаннє продовжено з 19 лютого 2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 59/2023 від 06 лютого 2023 року.

Положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06 грудня 1991 року визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14 березня 2023 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився від отримання бойової повістки про його виклик на 16 год 00 хв 23 березня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину для проходження військової служби, про що складено акт про відмову від отримання повістки, та 23 березня 2023 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», та Указу Президента України № 574/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України № 2501-ІХ від 15 серпня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», Указу Президента України № 758/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України № 2739-IX від 16 листопада 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», Указу Президента України № 59/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України № 2916-IX від 07 лютого 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», п. 1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07 грудня 2016 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи свій обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 14 березня 2023 року натериторії ІНФОРМАЦІЯ_3 ,під час вручення бойової повістки про виклик на 23 березня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією без поважних причин умисно відмовився від її отримання, таким чином ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за встановлених досудовим слідством обставин визнав повністю, суду показав, що з`являвся за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 12 березня 2023 року, пройшов медичний огляд, але від отримання бойової повістки про його виклик на 16 год 00 хв 23 березня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився і 23 березня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Обвинувачений вважає, що має допомагати батькам виховувати менших братів, у скоєному розкаюється. Разом з тим, ОСОБА_4 повідомив, що не бажає проходити військову службу. Підставою відмови від отримання повістки вказав те, що проходив лікування у сімейного лікаря.

Крім визнання вини самим обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується дослідженими в ході судового слідства доказами.

ОСОБА_4 проходив строкову військову службу з 17 листопада 2015 року по 22 квітня 2017 року, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 (на даний час ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 13 травня 2017 року, що підтверджується відомостями з військового квитка ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 та військово облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_4

ОСОБА_4 за станом здоров`я являється придатним до військової служби, що підтверджується карткою № 128 обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 та довідкою військово-лікарської комісії № 345 від 09 лютого 2023 року.

Факт відмови ОСОБА_4 від отримання повістки для призову на військову службу підтверджується актом № 1 про відмову від отримання повістки для призову на військову службу під час мобілізації від 14 березня 2023 року, розпискою № 126 від 14 березня 2023 року про отримання повістки на ім`я ОСОБА_4 та відеозаписом з нагрудного портативного реєстратора від 14 березня 2023 року.

Довідка військово-лікарської комісії від 09 лютого 2023 року № 345 на 1 аркуші, розписка № 126 від 14 березня 2023 року про отримання повістки на ім`я ОСОБА_4 на 1 аркуші, військово облікова картка до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 на 1 аркуші, до яких на підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області № 688/1805/23 від 26 квітня 2023 року було здійснено тимчасовий доступ згідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 27 квітня 2023 року, постановою від 27 квітня 2023 року про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження визнані речовими доказами.

Оптичний диск DVD-R Vebatim, 4.7 Gb, 16 х, 120 min, з маркуванням МАР678А 2305397 3, із вмістом відеозапису з нагрудного портативного реєстратора від 14 березня 2023 року щодо відмови ОСОБА_4 отримати повістку на відправку до військової частини на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , який надійшов на адресу СВ Шепетівського РУП у відповідь на офіційний запит, постановою від 04 травня 2023 року про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження визнаний речовим доказом.

У п. 53 рішення Європейського суду у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Пунктом 86 рішення Європейського суду у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року зазначено, що враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на те, що він проходив лікування у сімейного лікаря не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, оскільки згідно повідомлення № 812 від 10 серпня 2023 року Комунального некомерційного підприємства «Ізяславський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ізяславської міської ради ОСОБА_4 в період з 14 березня 2023 року по 23 березня 2023 року на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря не перебував, за медичною допомогою до Комунального некомерційного підприємства «Ізяславська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради відповідно до листа № 567 від 05 травня 2023 року не звертався.

Оцінивши всі досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період доведена. Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 336 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, котрий вину визнав, у скоєному розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, за інформацією досудової доповіді інспектора Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні, та обставини справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства та поміщенні на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. При визначенні строку покарання суд приймає до уваги обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність ст. 69 КК України може бути застосована за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Проте, з огляду на встановлення судом лише однієї обставини, яка пом`якшує покарання, - щирого каяття ОСОБА_4 , з урахуванням даних про особу винного, відсутні правові підстави для призначення обвинуваченому покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 336 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. В даному випадку, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного, суд вважає, що ОСОБА_4 не підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням.

Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_4 покладені на нього процесуальні обов`язки виконував, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робив, інше кримінальне правопорушення не вчинив, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не звертався. Разом з тим суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального судочинства доцільно обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді особистого зобов`язання.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді особистого зобов`язання та покласти на ОСОБА_4 обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, тобто з с. Ліщани Шепетівського району Хмельницької області, без дозволу прокурора або суду.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання засудженого.

Речові докази:

довідку військово-лікарської комісії від 09 лютого 2023 року № 345 на 1 аркуші, розписку № 126 від 14 березня 2023 року про отримання повістки на ім`я ОСОБА_4 на 1 аркуші, військово облікову картку до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 на 1 аркуші,оптичний диск DVD-R Vebatim, 4.7 Gb, 16 х, 120 min, з маркуванням МАР678А 2305397 3, із вмістом відеозапису з нагрудного портативного реєстратора від 14 березня 2023 року, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1