справа № 208/1197/19
№ провадження 1-кс/208/1251/23
УХВАЛА

Іменем України

08 липня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в межах кримінального провадження за №0000461 від 24.02.2019 за ч.1 ст.121 КК України:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинськ, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта базова загальну середня (9 класів), офіційно не працює, не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України (кримінальна справа №208/1662/18, Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, триває судовий розгляд, внесена в ЄРДР за № 0001973);

встановив:

Старший слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000461 від 24.02.2019 за ч.1 ст.121 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що в межах кримінального провадження №0000461 від 24.02.2019 року, ОСОБА_6 пред`явлено підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2019, приблизно

о 03.00 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) між ОСОБА_6 та раніше незнайомим йому ОСОБА_9 під час перебування їх біля входу до ресторану «Сільвер», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 стався конфлікт, який переріс у бійку, під час якої у ОСОБА_6 виник прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , перебуваючи 24.02.2019, приблизно о 03.00 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) біля ресторану «Сільвер», розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. Медична 2Г, а саме перемістившись в ході бійки із ОСОБА_9 за будівлю вищевказаного ресторану, наблизився до останнього, та утримуючи в правій руці предмет, зовні схожий на ніж, який мав при собі і місцезнаходження якого в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання удару ножем в область розташування життєво важливих органів можливо заподіяти людині тяжкі тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 один удар ножем в область черевної порожнини, тобто в область розташування життєво важливих органів, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 197-Е від 27.02.2019, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини ліворуч з пошкодженням тонкої кишки, що відноситься до ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.ст.278, 135 КПК України, повідомлено 08.07.2023 року.

В обґрунтування підозри пред`явленої ОСОБА_6 , орган досудового розслідування послався на отримані в ході досудового розслідування докази, а саме: протокол огляду місця події; показання потерпілого ОСОБА_9 , показання свідка ОСОБА_10 ; протокол пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ; висновком експерта від 27.02.2019 №197-Е.

При зверненні із даним клопотання, прокурором та слідчим заявлено про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням матеріалів кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_6 , вчинивши тяжкий злочин, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, постійно порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, що вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України; окрім цього слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 не має сталих соціальних зв`язків, а саме дружини, дітей, постійного місця роботи та навчання, що вказує на те, що він може в будь-який момент залишити межі міста та області. Більш того, станом на теперішній час підозрюваний вже залишив місце постійного мешкання та переховується від органу досудового розслідування та перебував у міжнародному розшуку;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як під час проведення досудового розслідування не встановлено місцезнаходження всіх речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме предмету схожого на ніж, який був знаряддям злочину під час вчинення кримінального правопорушення, місцезнаходження якого може бути відоме підозрюваному ОСОБА_6 , таким чином останній може вчинити дії, направлені на знищення, приховування або спотворити зазначеного предмету;

-незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, так як підозрюваний ОСОБА_6 особисто знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, підтримує з ними дружні зв`язки і може незаконно впливати на них з метою перешкоджання встановленню об`єктивної істини та уникнення передбаченої законом відповідальності за вчинений злочин;

-вчините інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний

ОСОБА_6 , окрім вчинення вищевказаного злочину, обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, станом на теперішній час у Заводському районному суді

м. Дніпродзержинська триває судовий розгляд (справа №208/1662/18, головуючий суддя ОСОБА_11 ). Зазначений факт вказує на відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 соціальної адаптації, а також усвідомлення неправомірності своїх дій, натомість спостерігається явно виражений прояв схильності до деліквентної поведінки.

28 січня 2021 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

07 липня 2023 року о 15.30 годині, підозрюваний ОСОБА_6 затриманий на пункті пропуску прикордонного контроля відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », про що складено протокол про затримання від 07 липня 2023 року.

08 липня 2023 року о 07.35 годині ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу як тримання під вартою.

Згідно із ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

А тому враховуючи, що іншій більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам заявленим за змістом клопотання та передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором та слідчим за змістом клопотання, заявлено про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно обрати найбільш суворий запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачений ст.183 КПК України, так як жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладних на нього кримінальним процесуальним законом України процесуальних обов`язків підозрюваного.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням, і зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про що внесені данні в ЄРДР за №0000461 від 24.02.2019 року. На підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколів слідчих дій, речових доказів, медичних документів щодо заподіяних тілесних ушкоджень потерпілому, висновків експертних досліджень, за їх сукупністю підозра є обґрунтованою. Крім того, необхідним є врахування того, що ОСОБА_6 також має статус обвинуваченого в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001973, яке перебуває на розгляді в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з 2018 року, де останній має статус обвинуваченого. Тобто на час події 24.02.2019 року, будучи обізнаний про свій процесуальних статус обвинуваченого, ОСОБА_6 вчиняє дії, внаслідок чого заподіяні тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , за встановленими та викладеними за змістом підозри обставинами. Та після цього 27.02.2019 року ОСОБА_6 вже перетинає Державний кордон України, виїжджає до Російської Федерації, розуміючи що таким чином, він ухиляється від відповідальності за скоєнні кримінальні правопорушення, скоєнні ним як за ч. 3 ст. 187 КК України так і за ч. 1 ст. 121 КК України. До України, в період з 27.02.2019 року і по 07.07.2023 рік, ОСОБА_6 не прибував. Затриманий підозрюваний ОСОБА_6 внаслідок отриманого ним екстрадиційного рішення, а не за власним бажанням. Крім того, підозра в межах даного кримінального провадження, була вручена матері ОСОБА_6 , яка була законним представником останнього в межах кримінального провадження за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та з якою останній підтримував зв`язок. Крім того, особисто під представників Держави Польщі, де в останній період проживав ОСОБА_6 , станом на 2022 рік, останній повідомлений про те , що він будучи підозрюваним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є особою оголошеним у міжнародний розшук, проте останній не здійснював дій не повернення до Держави України, станом до 07.07.2023 року. А тому заявлені ризики за змістом клопотання, є обґрунтованими, з врахуванням в тому числі і характеризуючих данних на підозрюваного, його процесуальної поведінки, та здійснення дій на ухилення від органу досудового розслідування та суду, як в межах даного кримінального провадження, так і в межах кримінального провадження де він має статус обвинуваченого.

А тому, враховуючи особу підозрюваного, ризики передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є обґрунтованими та реальними, та у своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити буд-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадження, та вчинити інше кримінальне провадження, а тому на думку прокурора запобіжний захід у виді тримання під вартою, є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними.

Старший слідчий ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, з посиланням на те, що у разі обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можливим є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, який вчинив дії на ухилення від органу досудового розслідування, перетнув після події 24.02.2019 року, вже станом на 27.02.2019 рік Державний кордон України, виїхав за межі держави. Зазначене підтверджує, що ОСОБА_6 таким чином, нехтуючи своїм статусом обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого с. 3 ст. 187 КК України, яке вже знаходилось на розгляді в суді, скоїв новий злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, та розуміючи наслідки скоєного в межах даного провадження, намагався ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності та можливого покарання, яке згідно до санкції статті, у виді позбавлення волі на тривалий час.

Підозрюваний ОСОБА_6 не погодився із заявленим клопотанням пояснив, що він не оспорює того факту що дійсно станом на 24.02.2019 рік він мав статус обвинуваченого в межах кримінальної справи, в тому числі і за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, де його законним представником була його мати. Проте станом на 24.02.2019 рік судові засідання постійно переносилися у справі, і він вирішив поїхати на заробітки до Російської Федерації, перетнув Державний кордон України, 27.02.2019 року виїхав з Держави. Потім він проживав у Російській Федерації, Грузії, Турції, Австрії, Польщі. Останній час він проживає на території Держави Польщі, разом із своїм батьком, матір`ю свого сина, та сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати його також проживає у Польщі, тільки окремо від нього. При спілкуванні із матір`ю, вона не повідомляла його що він є підозрюваним у межах даної кримінальної справи. Те що він як обвинувачений у справі за ч. 3 ст. 187 КК України повинен прибувати на виклики в суд, він знав, також знав що повинен був повідомити суд про зміну свого місця проживання, але цього не зробив. Вважав, що якщо він буде потрібен, то його викличуть до суду. Станом на 07.07.2023 року він прибув на Державний кордон Польщі з Україною, де представниками Держави України був затриманий. 08.07.2023 року о 07.30 його було доставлено у м. Кам`янське Дніпропетровської області, де вручено підозру за ч. 1 ст. 121 КК України, та клопотання про застосування до нього заявленого запобіжного заходу. Проте, він вражає, що може знаходитися на домашньому арешті, за місцем проживання своєї тітки, а саме за адресою АДРЕСА_3 , що забезпечить його процесуальну поведінку.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_12 зазначив, що його підзахисний станом на 2022 рік вперше дізнався що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України від представників поліції Держави Польща, будучи затриманий в порядку екстрадиції утримувався під вартою 1,5 місяців, після чого ним було внесено заставу, та він залишився на території Польщі та чекав рішення про його екстрадицію. Вже в липні 2023 року отримав рішення про екстрадицію від польської сторони, прибув до Державного кордону України, де був затриманий. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_6 не ухилявся, не зникав з місця проживання, а чекав рішення. Щодо ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, то всі речові докази, докази зібрані в межах кримінального провадження, зберігаються у органу досудового розслідування, а тому їх знищити, чи спотворити ОСОБА_6 не може. Щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, то зазначений ризик жодним чином також не підтверджений, як і можливість впливу підозрюваним на свідків, що до сьогоднішнього дня є лише припущенням. А тому вважає що саме домашній арешт, за місцем проживання його родички тітки за адресою зазначеною ОСОБА_6 належним чином забезпечить процесуальну поведінку його підзахисного.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24.02.2019 рік мав статус обвинуваченого в межах кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, де його законним представником була його мати ОСОБА_13 , кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001973.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення станом на 24.02.2019 року в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000461 від 24.02.2019 за ч.1 ст.121 КК України, як у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Підозра в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000461 від 24.02.2019 за ч.1 ст.121 КК України, складена 28.02.2019 року та обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідуванні доказами, такими як протоколом огляду місця події; показаннями потерпілого ОСОБА_9 , показаннями свідків; протоколом пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ; висновком експерта від 27.02.2019 №197-Е, протоколами огляду місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження за їх сукупності.

Підозра станом на 28.02.2019 року була вручена матері підозрюваного ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_14 , що підтверджено її особистим розписом, з підстав відсутності підозрюваного за місцем мешкання та реєстрації.

Також, як встановлено в ході судового засідання, факт відсутності підозрюваного ОСОБА_6 на час пред`явлення підозри за місцем мешкання, підтверджено стороною захисту, та витягом з реєстраційної бази даних прикордонної служби України, з якого вбачається, що станом на 27.02.2019 рік ОСОБА_6 виїхав за межі Держави України, перетнув Державний кордон України у пункті перетину Гоптівка 27.02.2019 року.

Ухвалою від 09 червня 2021 року в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000461 від 24.02.2019 за ч.1 ст.121 КК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має базову загальну середню освіту, не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого в межах кримінальної справи № 208/1662/18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яка перебуває у провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як відносно підозрюваного в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000461 від 24.02.2019 року, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального Кодексу України, -обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановлено в ході досудового розслідування ОСОБА_6 залишив останнє відоме місце мешкання, на виклики слідчого та прокурора не прибуває, до суду явка останнього не забезпечується, крім того відносно ОСОБА_6 у провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на розгляді знаходиться виділена з матеріалів кримінального провадження справа за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (справа № 208/1662/18), що також підтверджує заявлений ризик ухилення від суду, та свідчить про те, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, та підозрюється у скоєнні нового тяжкого злочину, а тому також є обґрунтований ризик заявлений прокурором, як скоєння нового злочину.

Враховуючи характеризуючи данні на особу ОСОБА_6 слідчий суддя вважає що прокурором також доведено ризики незаконного впливу на свідків та знищення, приховування та спотворення речей і документів, що мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному правопорушенні, так як процесуальна поведінка ОСОБА_6 свідчить про намір ухилитися від можливого покарання у разі доведення його вини у даному провадженні, яким може бути позбавлення волі строком до восьми років.

Також слідчим суддею враховується що в період з 05.03.2019 року ОСОБА_6 є особою оголошеною у розшук в межах Держави Україна.

Та, 28 січня 2021 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено

в міжнародний розшук.

А тому, згідно до протоколу затримання особи складеного 07.07.2023 року начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майором ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий 07.07.2023 року о 15.20 годині на виконання ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська в рамках кримінального провадження №0000461 від 24.02.2019 за ч.1 ст.121 КК України.

Доставлений ОСОБА_16 до міста Кам`янське Дніпропетровської області станом на 08.07.2023 року.

Також, 08.07.2023 року о 07.30 годині ОСОБА_6 особисто отримав повідомлення про підозру від 28.02.2019 року у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як і клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання послалися на докази зібрані в ході досудового розслідування зазначені вище, фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, який раніше не судимий.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, передбачено що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно до санкції ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років., тобто реальне покарання.

Як зазначено самим підозрюваним ОСОБА_6 за місцем реєстрації він не проживає з 24.02.2019 року, та в межах України не проживає з 27.02.2019 року, на теперішній час за місцем його реєстрації його родина також не проживає, так як і батько і матір проживають у Польщі, офіційно в межах Держави Україна він не працює, родини не має, осіб на утриманні не має.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження.

Також слідчим суддею враховується розуміння підозрюваним наслідків вчинення кримінального правопорушення, про що свідчить його процесуальна поведінка в межах даного кримінального провадження, а саме що після події яка мала місце 24.02.2019 року, ОСОБА_6 залишив межа Держави України вже 27.02.2019 року та самостійно, до застосування нього процедури екстрадиції, до меж Держави не повернувся.

Також, слідчим суддею враховується, що як ОСОБА_6 так і його мати, яка станом на 28.02.2019 року отримала особисто підозру складену на ім`я ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, в останній час проживають на території Польщі, не обмежені у спілкування, та що станом на 2022 рік, вже через державні органи Польщі останній був сповіщений про його міжнародний розшук та статус підозрюваного, проте жодних дій до рішення по екстрадиційної процедури ОСОБА_6 на повернення до Держави України не здійснив, і повернутий в екстрадиційному порядку станом на 07.07.2023 рік, що фактично підтверджує заявлені ризики ухилення від органу досудового розслідування та суду, так як останній намагаючись ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності та покарання в межах даного кримінального провадження, вже мав статус обвинуваченого в межах кримінального провадження за ч. 3 ст. 187 КК України, а тому також був обізнаний про свої обов`язки обвинуваченого, та наслідків ухилення від суду.

Проте зазначене не зупинило ОСОБА_6 від дій, внаслідок чого він є підозрюваний в межах даного провадження, що фактично підтверджує ризик заявлений прокурором, як ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, щодо заявленого впливу на свідків, не можна виключити такий ризик, з врахуванням процесуальної поведінки підозрюваного, який обізнаний з особами свідків в межах даного провадження.

В той же час, слідчий суддя погоджується з позиціє сторони захисту щодо недоведеності ризику як то передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як всі речі і документи які зібрані в межах даного кримінального провадження, не є доступні для підозрюваного.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, які приймаються як обґрунтованими а саме передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Щодо позиції сторони захисту про можливість застосування до ОСОБА_6 домашнього арешту за місце мешкання його тітки, судом враховується процесуальна поведінка підозрюваного, як активних дій на ухилення від притягнення останнього до кримінальної відповідальності так і можливого покарання за скоєнні кримінальні правопорушення як в межах даного провадження за ч. 1 ст. 121 КК України, так і в межах кримінальної справи за ч. 3 ст. 187 КК України, що з часу події 24.02.2019 року останній виїхав за межі Держави України вже 27.02.2019 року, та будучи повідомлений про те що він як підозрюваний в межах даного кримінального провадження є оголошеним у міжнародний розшук, не вчинив дій на повернення до Держави України, аж до часу його затримання в межах екстрадиційної процедури, а саме о 07.07.2023 рік.

А тому, заявлена позиція сторони захисту не надає можливості стверджувати, що перебуваючи на іншому, ніж тримання під вартою заході, ОСОБА_6 не скоїть дій на ухилення від органу досудового розслідування та суду, знов.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Проте, слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, як тяжкого злочину, який пов`язаний із заподіянням умисного тяжкого тілесного ушкодження, та процесуальної поведінки підозрюваного, який до затримання перебував у міжнародному розшуку, не надає підстав для застосування застави в передбаченому ч.4 ст.183 КПК України порядку.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Застосувати у рамках кримінального провадження №0000461 від 24.02.2019 у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, який обраховувати з часу його затримання, а саме з 07.07.2023 року о 15.30 годині, і по 04.09.2023 рік, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1