Дата документу 05.06.2023 Справа № 337/1545/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1545/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/661/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2023 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 11 грудня 2020 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ч. 3 ст. 71 КК України приєднано до призначеного покарання невідбуту частину додаткового покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки. Додаткове покарання постановлено виконувати самостійно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 15789 грн. 4 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений час та дату придбав з метою збуту небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який зберігав за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , для подальшого його збуту, використовуючи пристрій для пакування «VACUM SEA LAR MFCHINE YX» модель 868, зіп-пакети та ваги «Domotec NOT Legal Fort».

1 жовтня 2021 року, в період часу з 11.21 години по 15.25 годину було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено наркотичний засіб, який ОСОБА_7 зберігав для подальшого збуту, а саме:

- 80 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 72,673 г;

- 78 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого відповідно 0,863г, 0,895г, 0,959г, 0,903г, 0,904г, 0,895г, 0,892г,, 0,912г, 0,843г, 0,907г, 0,856г, 0,910г, 0,880г, 0,885г 0,909г, 0,949г, 0,923г, 0,843г, 0,974г, 0,917г, 0,943г, 0,946г, 0,857г, 0,826г, 0,816г, 0,838г, 0,901г, 0,857г, 0,829г, 0,833г, 0,867г, 0,872г, 0,922г, 0,846г 0,810г, 0,911г, 0,861г, 0,850г, 0,911г, 0,895г, 0,887г, 0,886г, 0,889г, 0,887г, 0,902г, 0,846г, 0,863г, 0,868г, 0,822г, 0,878г, 0,859г, 0,860г, 0,924г, 0,865г, 0,869г, 0,822г, 0,848г, 0,788г, 0,903г, 0,924г, 0,845г, 0,814г, 0,871г, 0,918г, 0,865г, 0,931г, 0,915г, 0,900г, 0,713г, 0,919г, 0,914г, 0,937г, 0,931г, 0,950г, 0,928г, 0,883г, 0,897г, 0,893г, в перерахунку на висушену речовину;

- 3 зіп-пакети з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, подрібнена речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору та подрібнена речовина рослинного походження сіро-коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено -канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 0,430г, 0,561г та 1,241г;

- паперовий пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого складає 0,916г, в перерахунку на висушену речовину;

- 15 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маси якого складають 0,631г, 0,812г, 0,711г, 0,713г, 0,794г, 0,678г, 0,791г, 0,688г, 0,741г, 0,755г, 0,775г, 0,752г, 0,712г, 0,727г, 0,760г в перерахунку на висушену речовину;

- 7 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маси якого складають 0,648г, 0,756г, 0,702г, 0,748г, 0,731г, 0,666г, 0,689г в перерахунку на висушену речовину;

- виріб та полімерну ємність із речовинами рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маси якого складають 0,0236г та 0,185г в перерахунку на висушену речовину.

Загальна маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, склала 160,825 г в перерахунку на висушену речовину.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає вирок незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого.

Не заперечуючи та в повному обсязі визнаючи результати обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , вважає помилковими висновки суду про наявність у діях ОСОБА_7 мети збуту наркотичних засобів.

Так, підставою для проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 були показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким було відомо, що ОСОБА_7 здійснював продаж якоїсь наркотичної речовини рожевого кольору.

Разом з тим, вказані свідки під час судового розгляду допитані не були, оскільки від їх допиту відмовилась сторона обвинувачення.

Крім того, сам орган досудового розслідування мав сумніви щодо кваліфікації дій засудженого, оскільки відомості в ЄРДР були внесені за ч. 1 ст. 309 КК України, і лише через майже півроку ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

Звертає увагу, що наркотичні засоби дійсно були вже упаковані та розфасовані, але не ОСОБА_7 , оскільки він вже знайшов їх у такому вигляді в сумці.

Жодних інших критеріїв, які б давали підстави дійти до висновку про наявність мети збуту, не встановлено та стороною обвинувачення не доведено.

Суд не врахував, що сумка з наркотичною речовиною була знайдена ОСОБА_7 після смерті матері, особисто речовину він не фасував, по мірі бажання брав пакетик з речовиною, за допомогою подрібнювача дрібнив та курив.

Ваги та подрібнювач з подносом також були в сумці, і все це належало матері обвинуваченого, яка вела неналежний спосіб життя, притягалась до кримінальної відповідальності за крадіжку та до адміністративної за наркотики, лікувалась від наркотичної залежності.

З приводу загальної ваги наркотичних засобів в розмірі 160, 825 г зазначає, що все це було в сумці, і обвинувачений частину залишив собі, а щоб викинути іншу частину він навіть не думав.

Крім того, ОСОБА_7 самостійно звернувся до лікаря та пройшов лікування.

Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, застосувати ч. 4 ст. 309 КК України та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності як особу, яка пройшла лікування.

Від прокурора на адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що суд першої інстанції в повній мірі встановив та належним чином оцінив і врахував всі обставини, врахував усі наявні докази та прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини обвинуваченого саме за ч. 2 ст. 307 КК України. Просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який вирок суду вважав законним, обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні документами.

Так, у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що у травні 2018 року він та батько повернулись проживати його померлої матері, кімнату якої він зайняв. У кінці 2020 року він з батьком вирішили поміняти в його кімнаті диван. Коли він двигав диван, знайшов в ньому «нишу», відчинив її та знайшов всередині спортивну сумку, яка належала його матері. У сумці він знайшов багато пакетів з канабісом, ваги та пристрій для пакування пакетиків. Він оглянув ці речі та сховав сумку в шафу, нічого не сказавши батьку. Він декілька разів покурив канабіс, але не мав умислу збувати будь-кому пакетики з канабісом, зберігав їх для себе, для власного вживання. 1 жовтня 2021 року, під час обшуку квартири, він самостійно показав свою кімнату, дістав із шафи сумку із наркотиками.

Таким чином, обвинувачений в суді першої інстанції та його захисник в апеляційній скарзі заперечують факт того, що ОСОБА_7 мав умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

Позиція обвинуваченого зводиться до того, що він визнає лише факт незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, а мети збуту у нього не було.

Разом з тим, суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо всі надані докази, прийшов до правильного висновку про доведення в повному обсязі вини ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, оскільки сукупність досліджених доказів дає підстави зробити лише такі висновки.

Так, свідок ОСОБА_11 у суді першої інстанції показав, що на прохання працівників поліції він приймав участь у якості понятого під час проведення обшуку квартири, у ході якого обвинувачений виніс спортивну сумку, всередині якої були пакетики.

Свідок ОСОБА_12 , який також був понятим під час проведення обшуку, у суді першої інстанції показав, що в квартирі була знайдена спортивна сумка, всередині якої знаходилась велика кількість пакетиків з марихуаною та машинка для пакування пакетиків.

Свідок ОСОБА_13 , який є батьком обвинуваченого, у суді першої інстанції показав, що після смерті матері обвинуваченого, вони з сином ОСОБА_7 повернулись жити в її квартиру. ОСОБА_7 зайняв кімнату матері. 1 жовтня 2021 року йому зателефонував син та повідомив, що в квартирі був обшук, під час якого знайшли сумку померлої ОСОБА_14 , в якій знаходились наркотики. ОСОБА_7 пояснив йому, що знайшов цю сумку в травні 2018 році, коли вони наводили порядок в квартирі.

Крім того, у суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , показання яких не містять інформації про обставини, які підлягають доказуванню, а містять лише характеристику матері обвинуваченого, яка за своєю суттю є негативною, а також характеристику самого ОСОБА_7 .

Також суд першої інстанції на вимогу процесуального закону дослідив надані сторонами інші докази, яким зробив обґрунтовану оцінку.

Так, з протоколу обшуку від 1 жовтня 2021 року та відеозапису до нього вбачається, що під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , були виявлені та вилучені - пристрій для вакуумного пакування, електронні ваги, 183 полімерні зіп-пакети з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, паперовий пакет, виріб та полімерну ємність з речовинами сіро-зеленого кольору рослинного походження. Крім того, на полиці шафи був виявлений металевий піднос, на якому лежали ваги, пакетики з маріхуаною, на підносі була розсипана речовина сіро-зеленого кольору з насінням. (а.с. 69-80).

Відповідно досліджених судом висновків експертиз № КСЕ-19/108-21/12255-НЗПРАП від 20 жовтня 2021 року, № КСЕ-19/108-21/12257-НЗПРАП від 21 жовтня 2021 року, № СЕ-19/108-21/12253-НЗПРАП від 2 листопада 2021 року, № КСЕ-19/108-21/12256-НЗПРАП від 1 листопада 2021 року, № КСЕ-19/108-21/12254-НЗПРАП від 23 жовтня 2021 року було досліджено виявлену та вилучену в ході обшуку речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, встановлено її вид (особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс), загальну кількість зіп-пакетів - 183, загальну масу вилученого канабісу - 160,825 г у перерахунку на висушену речовину (а.с. 90-93, 98-102, 109-114, 119-122, 123-133).

Суд першої інстанції, вивчивши і дослідивши кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, і в сукупності, з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, на переконання апеляційного суду прийшов до правильного висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактичних обставин, встановлених судом у вироку, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу на підтвердження умислу обвинуваченого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 9 квітня 2020 року у справі № 727/6578/17 (провадження № 51-4494км19), про умисел на збут наркотичних засобів (психотропних речовин) можуть свідчити, зокрема, такі обставини, як надмірна для вживання однією особою кількість вилученої речовини, вжиття засудженим додаткових заходів конспірації своєї діяльності, спосіб та засоби оплати за психотропну речовину, показання свідків про намір засудженого пригощати цією речовиною знайомих осіб.

Про умисел ОСОБА_7 на збут наркотичних засобів, на переконання колегії суддів, вказує те, що у нього було вилучено 183 полімерних зіп-пакети з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено (канабіс), загальною масою 160,825 грамів у перерахунку на висушену речовину, які були розфасовані майже з однаковою вагою (з похибкою не більше 0,2 грами) та упаковані у спосіб, що здатний полегшити їх збут (зіп-пакети із застібкою).

На переконання колегії суддів, загальна кількість вилученого канабісу явно перевищує потреби однієї особи у власному вживанні наркотичних засобів, що суперечить версії обвинуваченого ОСОБА_7 про зберігання канабісу для власних потреб.

Окрім того, в ході обшуку було вилучено електронні ваги та пристрій для пакування, що також свідчить про наявність у ОСОБА_7 умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів саме з метою їх збуту.

Також колегія суддів вважає, що версія сторони захисту з приводу того, що належну загиблій матері сумку з наркотичними засобами обвинувачений знайшов випадково та вирішив залишити собі для власного вживання, є непереконливою, суперечливою та такою, що не узгоджується зі встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами кримінального провадження.

Так, з показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що мати обвинуваченого - ОСОБА_14 вживала амфетаміну, а висновком експерта № 1686 від 4 травня 2018 року встановлено, що при експертизі її трупа були виявлені сліди медичних маніпуляцій - катетеризації вени, ін`єкцій.

Крім того, стороною захисту не надано жодних доказів того, що до своєї смерті ОСОБА_14 дійсно вживала канабіс чи займалась збутом наркотичних засобів, що могло б пояснити наявність у її квартирі такої великої кількості канабісу.

Не узгоджується така позиція захисту і з тим, чому обвинувачений ОСОБА_7 , не вживаючи наркотичні засоби в минулому, позитивно характеризуючись зі слів допитаних свідків сторони захисту, займаючись спортом, вирішив залишити собі таку велику кількість наркотичних засобів для власного вживання, не вжив заходів їх знищити або не повідомив правоохоронні органи про виявлену ним спортивну сумку з наркотичним засобом в такі кількості.

Також є суперечливими показання обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 у частині того, коли обвинувачений знайшов сумку. Зокрема, обвинувачений пояснив, що знайшов сумку в кінці 2020 року, а свідок вказав, що сумка була знайдена його сином ще в травні 2018 року.

Окремо слід звернути увагу на показання обвинуваченого, який повідомив, що виявив у сумці багато пакетів з канабісом, ваги та пристрій для пакування пакетиків, а з сумки діставав лише канабіс та інших речей не брав.

Разом з тим, у ході обшуку наркотичні засоби були виявлені не лише у спортивній сумці, а і в інших місцях квартири, а на верхній полиці шафи взагалі було виявлено металевий піднос, на якому лежали ваги, подрібнювач для канабісу та декілька пакетиків, а на підносі був розписаний канабіс.

Вказане не узгоджується з версією обвинуваченого про те, що він діставав з сумки лише упакований наркотичний засіб, особливо враховуючи, що походження подрібнювача для канабісу він взагалі не пояснив.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 дійсно на момент вчинення кримінального правопорушення був наркозалежною особою.

Так, згідно довідки директора КНП «ОКЗ НПД» ЗОР № 1920 від 18 травня 2022 року, ОСОБА_7 під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 161).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, надана стороною захисту довідка про те, що 23 листопада 2022 року ОСОБА_7 добровільно звернувся до лікаря-нарколога та пройшов лікування з 23 листопада 2022 року по 14 грудня 2022 року, не доводить того, що на момент вчинення злочину ОСОБА_7 був наркозалежною особою.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 не був визнаний у встановленому законом порядку особою, яка потребує лікування від наркотичної залежності, та згідно з довідкою директора КНП «ОКЗ НПД» ЗОР № 1920 від 18 травня 2022 року на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував, а також те, що ОСОБА_7 звернувся до лікарні більш ніж через 1 рік після виявлення у нього наркотичних засобів, в результаті чого останній розумів, що може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не ставив за мету вилікуватись від наркоманії, а мав намір ухилитись таким чином від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Інші доводи апеляційної скарги щодо наявності сумнівів з приводу доведеності вини ОСОБА_7 є безпідставними та спростовуються наведеними вище доказами.

Зокрема, відмова сторони обвинувачення від допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є правом прокурора, до того ж, вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повністю доведена іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а також показаннями інших допитаних у судовому засіданні інших свідків.

Доводам сторони захисту у вироку обґрунтовано наведено критичну оцінку, оскільки позиція захисту має на меті уникнення від кримінальної відповідальності та повністю спростовується сукупністю досліджених належних та допустимих доказів.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі встановив та належним чином оцінив і врахував всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання, та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, і підстави для призначення йому більш м`якого покарання відсутні.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4