Справа № 308/1810/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.05.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/200/23, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023.
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання - будинок АДРЕСА_1 , цілодобово на строк до 04.05.2023, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, працюючої на посаді головного спеціаліста відділу економічного розвитку ЖКГ, інфраструктури та екології Ужгородської районної військової адміністрації, неодруженої, що має на утриманні неповнолітню дитину, несудимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Цією ж ухвалою, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрювану ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу прокурора або суду; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з тим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.
Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Поряд з тим, у ОСОБА_6 яка діяла за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31.10.2022, виник злочинний корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України та керівництвом такими діями.
ОСОБА_6 достовірно знаючи, що з 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організувала за попередньою змовою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, протиправний механізм незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України, що підлягають призову на військову службу, через державний кордон України.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.10.2022, перебуваючи у АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 зустрілась з ОСОБА_9 , де запропонувала останньому внести його дані до інформаційної системи «Шлях», що дозволить ОСОБА_9 безперешкодно перетинати кордон України з іншими країнами за
грошові кошти в сумі 2000 доларів США, при цьому зазначила, що 1000 доларів США потрібно буде передати разом із зібраними документами, які необхідні для внесення в інформаційну систему «Шлях», а іншу частину, тобто 1000 доларів США, після фактичного внесення ОСОБА_9 до зазначеної системи.
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, 16.12.2022 перебуваючи на автостоянці біля Ужгородської районної військової державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 10, ОСОБА_6 висловила ОСОБА_9 вимогу щодо передачі грошових кошті в сумі 1500 доларів США, так як виявилось, що в разі перетину кордону без подальшого повернення в Україну внесення в інформаційну систему «Шлях» буде коштувати 3500 доларів США, на що ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився та цього ж дня передав їй грошові кошти в сумі 1500 доларів США.
Поряд з тим, в період з 15.12.2022 по 21.12.2022, ОСОБА_6 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи у попередній змові із невстановленими досудовим розслідуванням особами, забезпечила складання та подачу до Закарпатської обласної військово-цивільної адміністрації клопотання від імені Громадської організації «Центр соціального захисту населення, ветеранів та інвалідів Закарпаття», щодо внесення до інформаційної системи «Шлях» ОСОБА_9 , як волонтера та перевізника гуманітарної допомоги.
Після чого, 03.02.2023 в ході телефонної розмови, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_9 , що відомості про нього внесенні в інформаційну систему «Шлях» та тепер він зможе безперешкодно перетнути державний кордон України, та домовилась про зустріч з ОСОБА_9 поблизу Ужгородської районної військової державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 10. Цього ж дня, тобто 03.02.2023 о 19 год 10 хв, у фойє Ужгородської районної військової державної адміністрації, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 10, у ОСОБА_6 вилучено грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які були попередньо отримані від ОСОБА_9 .
За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
04.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обґрунтовано тим, що строк застосування вказаного запобіжного заходу, застосованого ухвалю слідчого судді від 06.02.2023 підозрюваній закінчується, а також тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України актуальності не втратили та виправдовують подальший цілодобовий домашній арешт відносно підозрюваної, який є необхідним для забезпечення її процесуальної поведінки та запобігання ризикам: переховування від суду, незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, або продовження кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється. Підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на інший немає, а тому прокурор вважав за доцільне продовжити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваної ОСОБА_6 обрано з метою забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, незаконного впливу на свідків та інших осіб у кримінальному провадженню, вчиненню іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється. При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя
врахувала надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке їй загрожує, у разі визнання її винною, наявність ризиків, які на даний час не відпали та не зменшилися, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування домашнього арешту. На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, встановлених слідчим суддею, передбаченим ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 03.04.2023 скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. Вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню. Зміст клопотання слідчого не містить обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, і прокурор в судовому засіданні не навів таких обставин з належним їх обґрунтуванням, посилаючись тільки на тяжкість злочину та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, продовження існування яких жодним доказом не підтверджено. Також просить врахувати наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, в тому числі матері похилого віку, відсутність судимості, у зв`язку з чим застосування до ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту унеможливить отримання останньою заробітної плати та позбавить її родину засобів для існування.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
За приписами ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку,
передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою ; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ; строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом, відповідно до ч. 4 ст.181 цього Кодексу не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що клопотання про продовження до 04.05.2023 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання щодо підозрюваної ОСОБА_6 брали участь підозрювана, її захисник-адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.
З матеріалів судового провадження, зокрема ухвали слідчого судді від 06.02.2023 вбачається, що до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 06.04.2023, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання підозрюваній запобіжного заходу доведеними були ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків, експертів спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. З вказаної ухвали слідчого судді також вбачається, що прокурор довів обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення.
Крім того, із журналу судового засідання та ухвали слідчого судді, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту вбачається, що прокурор також довів обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту було встановлено, що заявлені ризики не зменшились і не перестали існувати, а в апеляційній скарзі захисник не посилався на наявність даних про те, що вказані вище ризики зменшились чи перестали існувати.
необхідно допитати підозрювану ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_10 , додатково допитати свідка ОСОБА_9 , отримати та проаналізувати матеріали НСРД, зняти гриф секретності з матеріалів НСРД та інших процесуальних рішень, виконати вимоги ст. 290-291 КПК України, оформити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідно до ст. 293 КПК України вручити його.
Крім того, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано враховано і те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено відповідно до вимог КПК України, 04.05.2023 включно.
Вищевказані висновки слідчого судді колегія суддів вважає такими, що ґрунтуються на наданих слідчому судді доказах та узгоджуються з вимогами закону, - апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином вмотивованими.
З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, колегія суддів також обґрунтованим вважає й висновок про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж домашній арешт, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної, при цьому, також враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КПК України є тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 та обставини, за яких скоєно кримінальне правопорушення.
Із журналу судового засідання також вбачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, у тому числі виклав обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не перестали існувати і не зменшились, що вказані ризики виправдовують продовження щодо підозрюваної ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали щодо підозрюваного, що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано продовжено до 04.05.2023 у межах строку досудового розслідування строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на підозрювану відповідних процесуальних обов`язків, що існують ризики невиконання нею своїх процесуальних обов`язків, переховування від органу досудового розслідування та/ або суду; незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, що інші, менш суворі запобіжні заходи ніж домашній арешт, не зможуть запобігти ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, а також про те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, у тому числі про те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не підтверджені жодними фактами, є надуманими та ґрунтуються на припущеннях.
Також, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
При цьому, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя не у повній мірі взяла до уваги дані про особу підозрюваної і не дала належної оцінки доводам сторони захисту про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_6 домашнього арешту в певний період доби, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Як вбачається з наявних у матеріалах судового провадження доказів, ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, розлучена, матір-одиначка, має на утриманні двох дітей, одна з яких неповнолітня, також здійснює догляд за своєю матір`ю похилого віку, працює на посаді спеціаліста відділу економічного розвитку ЖКГ інфраструктури та екології Ужгородської районної військової адміністрації, що знаходиться в м. Ужгороді, вул. Загорська, 10, тому застосований до неї запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не дозволяє працювати та за свою працю отримувати засоби для існування своєї родини.
При цьому, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах судового провадження відсутні відомості про те, що з початку кримінального провадження ОСОБА_6 порушувала свої процесуальні обов`язки.
Беручи до уваги наведені вище дані про особу підозрюваної, колегія суддів дійшла висновку, що запобіганню встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, достатнім буде застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання у нічний час доби (з 21 до 06 год) без застосування електронних засобів контролю.
Тому доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що знайшли своє підтвердження і заслуговують на увагу.
При цьому, колегія суддів вважає, що застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби та без застосування електронних засобів контролю належним чином забезпечить її процесуальну поведінку та не перешкоджатиме здійсненню нею батьківських обов`язків та обов`язків по догляду за особою похилого віку.
На підставі вищенаведеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 21 до 06 год без застосування електронних засобів контролю, колегія суддів бере до уваги також положення ст. 2 КПК України у частині завдань кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період з 21 до 06 год, відповідно до ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне покласти на неї передбачені цією нормою права обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора, не залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 21 по 06 год наступної доби, без дозволу слідчого,
прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Колегія суддів вважає, що покладення на ОСОБА_6 саме таких обов`язків забезпечить її належну процесуальну поведінку, не порушуватиме її прав та буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.
Також колегія суддів вважає за необхідне встановити строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування відповідно, - до 04.05.2023.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_6 ,- частковому задоволенню.
Керуючись ст. 176-178, 181, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023 щодо ОСОБА_8 скасувати.
Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши підозрюваній залишати місце свого проживання - АДРЕСА_1 , в період часу з 21 до 06 год наступної доби, без застосування електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, до 04.05.2023 включно.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора, не залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 21 по 06 год наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.
Копію ухвали для відома та виконання надіслати прокурору відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_11 та начальнику Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді