Провадження № 1-кс/686/4659/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 20 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000199, відомості у якому внесено до ЄРДР 27.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0000199, є передчасною, оскільки жодних слідчих дій у межах кримінального провадження не було проведено.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000199, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 10000199, відомості у якому внесено до ЄРДР 27.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені на виконання ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.09.2021, якою ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому було зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_3 про злочин від 02.08.2021 року.

У заяві від 02.08.2021 року ОСОБА_3 повідомляв про те, що 21.05.2016 року він був затриманий співробітниками ВП ГУНП у Херсонської області у м. Цюрюпінську Херсонської області з порушеннями вимог КПК України, зокрема у протоколі затримання зазначена дата затримання - 22.05.2016, тоді як фактично ОСОБА_3 було затримано 21.05.2016. У подальшому ОСОБА_3 допитували без участі захисника, при цьому застосовували фізичне та психологічне насильство з метою зізнання у злочині (били півтора літровими пластиковими пляшками, наповненими водою, погрожували зброєю). Також зазначав, що у нього була розбита губа, яка в подальшому почала гноїтися, що призвело до виникнення раку нижньої полості губи. Указував, що в ІТТ у м. Хмельницькому співробітники даної установи не внесли до медичних документів відомості про те, що у нього була розбита губа, однак 24.05.2016 при поступленні до СІЗО лікар вказану інформацію про ушкодження вніс до медичної картки.

Постановою слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 20 квітня 2023 року кримінальне провадження № 0000199, відомості у якому внесено до ЄРДР 27.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України було закрито.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Цих вимог Закону слідчий не виконав та передчасно прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

З матеріалів кримінального провадження № 10000199 установлено, що слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Диспозиція ч. 2 ст. 365 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Безпосередній об`єкт кримінального правопорушення - встановлений порядок службової діяльності в правоохоронних органах.

Об`єктивну сторону перевищення влади або службових повноважень складає сукупність трьох ознак: 1) вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень; 2) суспільно небезпечні наслідки у виді істотної шкоди зазначеним у законі правоохоронюваним правам або інтересам; 3) причинний зв`язок між дією і наслідками.

Суб`єкт злочину - спеціальний (працівник правоохоронного органу).

Суб`єктивна сторона перевищення влади або службових повноважень характеризується виною у формі прямого умислу.

Отже, перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365 КК України, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень.

Положеннями статті 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий указував, що у ході розслідування не було здобуто доказів порушення права на захист та доказів застосування до нього фізичної сили працівниками правоохоронних органів.

Доходячи вказаного висновку, слідчий ґрунтується на показаннях допитаних як свідків ОСОБА_5 (на той час слідчого СУ ГУНП у Хмельницькій області) та ОСОБА_6 (начальника відділу розкриття злочинів проти особи УКР УМВС СУ ГУНП у Хмельницькій області), які посвідчили, що жодного фізичного та психологічного насилля відносно ОСОБА_3 ніким з працівників поліції не чинилося.

Також слідчим у відповідь на запит про те, чи були виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження під час поміщення до ДУ «Хмельницький СІЗО» отримано повідомлення начальника вказаної установи від 11.03.2022 про те, що надати відомості про факт застосування фізичного насилля до ОСОБА_3 з боку працівників поліції, а також під час приймання до ДУ «Хмельницький СІЗО» можливості немає, оскільки «Книга обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушенні та інші події» за 2016 рік знищена.

Однак, слід звернути увагу на те, що у 2016 (станом на моменту поміщення ОСОБА_3 у СІЗО) діяв Наказ Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013 року «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально виконавчої служби України», відповідно до п. 3.9, 3.13 якого ув`язнені і засуджені, які прибули до СІЗО (у тому числі ті, які прямують транзитом), проходять первинний медичний огляд лікарем або фельдшером у медичному кабінеті збірного відділення, гігієнічне миття та дезобробку особистого одягу з метою виявлення осіб, які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги відповідно до законодавства; усі ув`язнені та засуджені, які прибули до СІЗО, підлягають обов`язковому тілесному огляду на наявність тілесних ушкоджень відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

П. 2.1 наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» від 10 лютого 2012 року № 239/5/104 передбачено, що на кожну новоприбулу до СІЗО особу заводиться медична карта амбулаторного хворого за встановленою формою (форма № 025/о, затверджена наказом МОЗ України від 27.12.99 № 302 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)". У разі виявлення тілесних ушкоджень у особи, узятої під варту, медичним працівником складається довідка у трьох примірниках, в якій детально описується характер ушкоджень, їх розміри та розташування. Перші два примірники довідки долучаються до матеріалів особової справи та медичної картки особи, узятої під варту, а третій примірник видається їй на руки. Про факт виявлення тілесних ушкоджень у особи, узятої під варту, керівництво СІЗО упродовж доби письмово інформує прокурора, а також фіксується у журналі обліку виявлення тілесних ушкоджень у осіб, які прибули до слідчого ізолятора.

А тому з метою перевірки показань заявника ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які різняться між собою, з урахуванням того, що заявником було долучено до матеріалів кримінального провадження виписку із медичної картки амбулаторного хворого від 12.07.2021, у якій є запис про захворювання 24.05.2016 (що відповідає даті поміщення ОСОБА_3 у ДУ «Хмельницький СІЗО») належить витребувати з ДУ «Хмельницький СІЗО» інформацію про те, чи складалася медичним працівником довідка із описом характеру ушкоджень ОСОБА_3 (якщо такі було виявлено) та чи були відповідні відомості зафіксовано у журналі обліку виявлення тілесних ушкоджень у осіб, які прибули до слідчого ізолятора.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведено всебічно та повного, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.

Окрім того, слід звернути увагу, що п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України встановлює таку підставу закриття кримінального провадження як встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час, відповідно до норм діючого кримінального законодавства, склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно-небезпечне діяння як злочинне. Враховуючи наведене вище, на думку слідчої судді, в постанові про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, слідчий повинен конкретизувати в діях яких саме осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в діях саме цих осіб в даному випадку (на указані недоліки звернуто увагу в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30.11.2022, якою було скасовано попередньо ухвалену слідчим постанову про закриття кримінального провадження).

Таким чином, прихожу до переконання, що постанова старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому від ОСОБА_4 від 20 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000199, відомості у якому внесено до ЄРДР 27.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, є передчасною та ухвалена без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 20 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000199, відомості у якому внесено до ЄРДР 27.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Слідча суддя