1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5805/23 1-кс/335/1761/2023
11 липня 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Так, опрацюванням документів щодо ведення фінансово-господарської та медичної діяльності КНП «Пологовий будинок № 3» ЗМР (балансові відомості, договори та інші документи) встановлено факти відсутності ряду необхідного медичного обладнання, серед якого медичне обладнання для обігріву пацієнтки на операційному столі, амплітудно-інтегрований електроенцефалограф та інші, що є необхідною вимогою для контрактування за наступними пакетами послуг: 3 пакет послуг хірургічні операції дорослим та дітям у стаціонарних умовах, 4 пакет послуг стаціонарна допомога дорослим та дітям без проведення хірургічної операцій, 7 пакет послуг - медична допомога при пологах, 8 пакет послуг медична допомога новонародженим у складних неонатальних випадках, 9 пакет послуг профілактика діагностика, спостереження, лікування та реабілітація пацієнтів в амбулаторних умовах, 10 пакет послуг мамографія, 11 пакет послуг гістероскопія, 35 пакет послуг ведення вагітності в амбулаторних умовах, 47 пакет послуг - хірургічні операції дорослим та дітям у умовах стаціонару одного дня , та інші пакети відповідно до договорів, укладених між КНП «Пологовий будинок № 3» ЗМР та НСЗУ. Відсутність обладнання яке є обов`язковим за вказаними вище пакетами послуг, є підставою для розірвання договорів, припинення фінансування НСЗУ, та повернення коштів які вже були перераховані за договорами.
За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що посадові особи КНП «Пологовий будинок № 3» ЗМР (ЄДРПОУ 19282283), діючи за попередньою змовою між собою, зловживаючи своїм службовим становищем, на систематичній основі здійснювали привласнення коштів державного бюджету, шляхом внесення недостовірних відомостей до звітних документів та надсилання їх до Національної служби здоров`я України, чим здійснили привласнення коштів державного бюджету в особливо великих розмірах.
Вилучені речі було визнані речовими доказами по вищевказаному кримінальному провадженню.
Посилаючись на те, що вилучені під час огляду речі та документи мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучені речі та документи можуть містити данні щодо його скоєння, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого проведення слідчих та інших процесуальних дій, у той час як незастосування арешту до зазначеного у клопотанні майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримала подане клопотання на підставах викладених у ньому. Крім того, слідчий зазначила, що сторони обвинувачення є обгрунтовані підстави вважати, що вилучений під час огляду оригінал договору № 0512/22 від 05.12.2022 з додатками виготовлений пізніше зазначеної на ньому дати, у зв`язку із чим постала необхідність у призначені судової технічної експертизи зазначеного документа для визначення давності його складання. Засвідчені копії всіх вилучених слідчим документів залишені їх володільцеві.
Представник КНП «Пологовий будинок № 3» ЗМР адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Адміністрацією підприємства вилучені документи надані слідчому добровільно. Посадові особи підприємства не мають наміру знищувати або перетворювати вилучені слідчим документи.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження містять достатні дані для висновку, що вилучені слідчим під час проведення огляду речі та документи, можуть містити відомості, які можливо використати як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Стороною обвинувачення також доведено існування ризиків того, що незастосування арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном може призвести до його приховування, знищення, та відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. Накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
-оригінал договору №0512/22 від 05.12.2022 року та актом передачі до нього на комплект медичного діагностичного обладнання телеметричний ЕЕГ «Тридекс Експерт ТМ» серія ЕХ 0024 на 4 аркушах;
-відомості залишків активів на 30.12.2022 по рахунку 1121 на 52 аркушах;
-відомості залишків активів на 30.12.2022 по рахунку 15 на 18 аркушах;
-інвентаризаційний опис необоротних активів на 17.02.2023 року в прошитому вигляді скріплені печаткою, із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали, після його оголошення, негайно вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 12 липня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1