Справа № 162/798/20
Провадження № 1-кп/162/4/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 липня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_10 про проведення експертизи в порядку ст.332 КПК України у кримінальному провадженні №0000478 від 07 жовтня 2018 року

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 подав клопотання про проведення експертизи в порядку ст.332 КПК України, а саме повторної судової інженерно-транспортної експертизи, поставивши на вирішення питання на якій смузі руху та у якому місці відбулося зіткнення автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 з мотоциклом «SKYBIKE TRX200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 . Клопотання мотивоване тим, що оскільки ДТП трапилася під час об`їзду раптово виявленої ним нерухомої перешкоди і ОСОБА_8 не бачив зустрічного транспортного засобу до моменту зіткнення, то не може сказати, де саме трапилася ДТП. Як вбачається із досліджених безпосередньо судом доказів, протоколи оглядів місця ДТП і схеми до них не відображають усієї слідової картини, яка була зафіксована під час проведення відео зйомки 07.10.2018 року. При цьому не відомо, які використовувалися технічні засоби фіксації, характеристики технічних засобів фіксації, умови і порядок їх використання. Експерт Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_12 при проведенні призначеної ухвалою Луцького міськрайонного суду авто технічної (інженерно-транспортної) експертизи подав клопотання до органу досудового розслідування про надання йому додаткових вихідних даних, оскільки при перегляді відеофайлів (додаток до протоколу ОМП) встановлено, що крім зафіксованої у протоколі речової і слідової інформації є також інші сліди. Слідчий надав відповідь про неможливість надання вказаних експертом вихідних даних. У зв`язку з цим експерт вказав про неможливість дати висновок судової автотехнічної експертизи, окремо зазначивши, що для використання в експертному аналізі будь-якої слідової інформації, ця слідова інформація повинна бути оцінена слідством з обов`язковою ідентифікацією слідів на предмет належності конкретному ТЗ, а результати такої слідчої оцінки повинні бути надані експерту в якості вихідних даних для проведення експертних досліджень. Із показань експерта ОСОБА_13 вбачається, що при проведенні ним інженерно-технічної експертизи він не переглядав і не бачив відеозапису до протоколу додаткового ОМП від 07.10.2018 року, зафіксовану на якому інформацію експерт ОСОБА_12 вважав істотно значимою для правильного і об`єктивного висновку. Вказав, що зіткнення відбулося на лівій смузі руху дороги в місці, що передує розташуванню подряпини на асфальтному покритті. Допитаний як свідок слідчий ОСОБА_14 повідомив, що проводив ОМП 07.10.2018 року, де трапилася ДТП, вночі при штучному освітленні, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні додаткового огляду у світлу пору доби, що доручив слідчому ОСОБА_15 останній під час його допиту повідомив, що на виконання усного доручення ОСОБА_14 переміряти у світлу пору доби довжину виявленого ним сліду автомобіля на смузі руху в напрямку смт Любешів, вранці 07.10.2018 року проводив додатковий ОМП. Він не звертав увагу на інші сліди, наявні на місці ДТП та не відображав їх у протоколі, оскільки вважав, що такі вже зафіксовані і описані слідчим ОСОБА_14 .

З огляду на вказане вважає, що висновок судової інженерно-транспортної експертизи №97 від 26.03.2019 року є неповним, необ`єктивним та таким, що прямо суперечить іншим матеріалам кримінального провадження, зокрема клопотанню про надання додаткових вихідних даних та повідомленню про неможливість дати висновок судової авто технічної експертизи експерта ОСОБА_12 . Про це, на думку захисника, свідчить звернення слідчого 24.06.2019 року до слідчого судді про призначення судової інженерно-траспортної експертизи з дорученням її проведення експертам Одеського НДІСЕ МЮ, коли ще 26.03.2019 року сторона обвинувачення отримала такий висновок за №97, складний експертом Волинського НДЕКЦ МВС ОСОБА_13 .

Обвинувачений та адвокат ОСОБА_9 подане клопотання підтримали.

Прокурор та представник потерпілих у задоволенні клопотання просили відмовити. Прокурор зазначив, що наразі інших вихідних даних для проведення експертизи надати неможливо, оскільки вся інформація була зафіксована при проведенні першочергових слідчих дій, а іншої на даний час здобути неможливо. Щодо звернення слідчого слідчого 24.06.2019 року до слідчого судді про призначення судової інженерно-траспортної експертизи з дорученням її проведення експертам Одеського НДІСЕ МЮ зазначив, що слідчий реалізовував та користувався наданими на це процесуальним законодавством правами.

Потерпілі підтримали позицію їх представника.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження та подане клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 7, 22КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань і скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 2 ст.101 КПК України передбачено, що кожна сторона кримінального провадження (зокрема, сторона захисту, до якої відносяться обвинувачений та захисник згідно з параграфом 3 глави 3 КПК України) має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

В силу ч. 1-3 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до п. 1.2.14. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Щодо посилань захисника на постанову Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» слід зауважити таке.

Згаданий захисником п.10 цієї постанови, де йдеться про неповноту висновку, стосується підстав призначення додаткової експертизи, а не повторної.

Відповідно до п.11 даної постанови повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Разом з тим, у п.3 вказаної постанови зазначено, що При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі ст.67 КПК ( 1001-05 ) чи ст.62 ЦПК ( 1501-06 )

висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтоватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

З висновку експерта № 97 від 26.03.2019 року, зробленого старшим судовим експертом сектору авто технічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Волинського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_13 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з првом проведення інженерно-транспортних експертиз зі стажем роботи з 1992 року, вбачається наступне.

Вступна частина висновку експерта містить вихідні із ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2019 року про призначення інженерно-транспортної експертизи, що не суперечить чинному кримінально процесуальному законодавству та матеріалам кримінального провадження.

У дослідницькій частині висновку вказано, що експерту надано матеріали кримінального провадження на 21 аркуші, а саме протокол огляду місця події від 07.10.2018 року та схема до нього.

Відтак, у даному випадку не може йти мова і про неповноту висновку експерта, оскільки ним було досліджено всі надані йому для проведенння експертного дослідження матеріали кримінального провадження.

У висновку експертного дослідження встановлено, що зіткнення автомобіля марки Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 з мотоциклом марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 відбулося на лівій смузі руху дороги сполученням Любешів-Любомль в напрямку до смт Любешів в місці, що передує розташуванні подряпини на асфальтному покритті

Відповідь надана експертом у категоричній формі та розуміється однозначно.

У судовому засіданні під час допиту експерт ОСОБА_13 наданий ним висновок підтвердив та підтримав в повному обсязі.

Даний висновок експерта є одним із доказів, на якому стороною обвинувачення ґрунтується доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

За змістом ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Зазначені у клопотанні матеріали кримінального провадження, яким на думку захисника суперечить висновок експерта №97, не є процесуальними джерелами доказів у розумінні ст. 84 КПК України, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, тому не можуть свідчити і про наявність сумнівів у правильності висновку експерта, пов`язаних з його недостатньою обґрунтованістю.

Разом з тим, суд вважає, що недостатність вихідних даних та неможливість проведення експертизи одним експертом, не може свідчити про неповноту та необ`єктивність наданого іншим експертом висновку.

Інших доказів, які б підтверджували існування достатніх підстави вважати висновок експерта необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності, в зв`язку з чим необхідно призначити повторну інженерно-транспортну експертизу, стороною захисту не надано.

Суд підкреслює, що статтею 332 КПК України передбачено саме право, а не обов`язок суду призначати під час судового розгляду проведення експертизи, тобто належить до дискреційних повноважень суду.

З огляду на вище викладене та, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні вже проводилася експертиза за вказаних питань, дослідженні інші докази, а оцінка їх висновків, показань, наданих у судовому засіданні, - є, на ряду з іншими, окремими самостійними джерелами доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання.

Також суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження розпочатий 23.11.2020 року, задоволення клопотання сторони захисту про проведення експертизи в порядку ст.332 КПК України, поданого 06.07.2023 року, на думку суду, призведе також до порушення права на справедливий суд в розрізі розумних строків розгляду справи.

Керуючись ст. 242-243, 332, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про проведення експертизи в порядку ст.332 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено11.07.2023 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_16