ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 0312/2159/2012Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/171/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників засудженого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_10 , захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_11 , захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2021 року

в с т а н о в и л а :

Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 20 лютого 2014 року вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року відносно ОСОБА_7 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 22 жовтня 2019 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_12 залишено без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 20 лютого 2014 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

У травні 2016 року заступник прокурора Волинської області ОСОБА_13 , засуджений ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 і адвокат ОСОБА_8 подали до Нововолинського міського суду Волинської області заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2021 року заяви засудженого ОСОБА_7 та його захистків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , а також заступника прокурора Волинської області ОСОБА_13 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури вважає, що ухвала Володимир-Волинського міського суду від 18 травня 2021 року є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону

Вказує, що вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку із наявністю нововиявлених обставин, передбачених п.5 ч.2 ст.459 КПК України.

На переконання апелянта, нововиявленою обставиною слід вважати фактичні обставини, отримані Рівненською міською прокуратурою під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 за ч.2 ст.358, ч.2 ст.384 КК України, у якому встановлено, що судово-медичний експерт ОСОБА_14 , виконуючи судово-медичну експертизу трупа потерпілого, у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 , не провів належного і повного дослідження тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_15 .

Оскільки вищевказаний висновок експерта судом першої інстанції покладений в основу вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року як доказ винуватості ОСОБА_16 , то вочевидь, на думку апелянта, він відноситься до обставин, що доводять неправильність вироку.

Таким чином обставини щодо неналежного проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 не були відомі суду першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_7 та є підставою для здійснення кримінального провадження щодо останнього за нововиявленими обставинами.

Стверджує, що місцевим судом не наведено мотивів залишення без задоволення заяви прокурора щодо необхідності перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами та допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Просить ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2021 року скасувати і задовольнити заяву заступника прокурора Волинської області ОСОБА_13 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх доводів, зазначає, що у всіх процесуальних документах, на які посилається суд першої інстанції в оскаржуваному ним рішенні, мова йде про заміну опису одного ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_15 на інше і суд залишив поза увагою, що без уточнення, шляхом проведення експертизи ексгумованого трупа ОСОБА_15 , не можливо встановити механізм утворення всіх тілесних ушкоджень.

Звертає увагу, що дані обставини були виявлені лише у 2015 році проведенням експертизи ДУ Головного бюро СМЕ МОЗ України в рамках досудового розслідування кримінального провадження за обвинуваченням експерта ОСОБА_14 .

Посилаючись на показання в суді першої інстанції експерта ОСОБА_17 , стверджує, що без опису тілесних ушкоджень, проведеного у відповідності до Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи неможливо встановити механізм утворення цих ушкоджень, у зв`язку з чим потрібно проводити ексгумацію трупа і досліджувати тілесні ушкодження.

Наголошує, що нововиявленою обставиною, зазначеною у заявах про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року є обставина, зафіксована у п.2,3,6 висновку експерта № 328/15 про те, що опис тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_15 наведений у висновку експерта № 68-ІІ не відповідає вимогам п.2.1.12 та 2.2.18 Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Просить скасувати ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2021 року та задовольнити заяви прокурора і захисників ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 р.

Аналогічну за своїм змістом апеляційну скаргу подала захисник засудженого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , яка також акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції неправильно вказав нововиявлену обставину, яку наводили апелянти у свої заявах про перегляд судового рішення.

Зазначає, що нововиявленою обставиною у даному кримінальному провадженні є те, що опис тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_15 наведений у висновку експерта № 68-ІІ не відповідає вимогам п.2.1.12 та 2.2.18 Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Таким чином, використання цього опису при проведенні комплексних, комісійних, додаткових експертиз за матеріалами кримінальної справи, без уточнення шляхом проведення судово-медичної експертизи ексгумованого трупа є необґрунтованим.

Просить скасувати ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2021 року та задовольнити заяви прокурора і захисників ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 р

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду; прокурора, захисників засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , які підтримав подані апеляційні скарги і, з наведених у них мотивів, просять скасувати хвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2021 року та задовольнити подані ними заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 р.; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг; колегія суддів підстав для їх задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо рішення Володимир-Волинського районного суду Волинської області від 18 травня 2021 р. свідчить, що суд першої інстанції дотримався цих вимог закону.

Відповідно до приписів ч.2 ст.459 КПК України, якою регламентовано підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами, нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За змістом вказаної правової норми нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку чи ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Виходячи із заяв прокурора, засудженого ОСОБА_7 та захисників ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , з якими вони звернувся до Нововолинського міського суду Волинської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апелянти ставлять питання про наявність обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Такими обставинами прокурор, засуджений та його захисники вважають обставини, які стали відомі з експертизи № 328/15 за фактом смерті ОСОБА_15 , а саме те, що опис тілесних ушкоджень (як зовнішніх так і внутрішніх) на трупі, наведений у висновку експерта № 68-ІІ не відповідає вимогам п.2.1.12 та 2.2.18 Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Тому, використання цього опису при проведенні комплексних, комісійних, додаткових експертиз за матеріалами кримінальної справи, без уточнення шляхом проведення судово-медичної експертизи ексгумованого трупа є необґрунтованим.

Як вбачається з ухвали Володимир-Волинського районного суду Волинської області від 18 травня 2021 року, доводи апелянтів, наведені ними в заявах про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, були детально перевірені судом першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

Так, експертиза № 328/15 від 14 вересня 2015 року за фактом смерті ОСОБА_15 , результатами якої апелянти обґрунтовують наявність обставин для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, проведена у кримінальному провадженні№ 000093 про обвинувачення ОСОБА_14 за ст.ст.358 ч.2, 384 ч.2 КК України.

Зокрема, ОСОБА_14 обвинувачувався у тому, що склав завідомо підроблений офіційний документ висновок експерта № 68/ІІ, шляхом умисного внесення завідомо неправдивих відомостей про проведення судово-медичної експертизи по дослідженню трупа ОСОБА_15 , хоча така не проводилась, про що було достовірно відомо ОСОБА_14 , оскільки судово-медична експертиза була проведена ним за матеріалами кримінальної справи № 53-027-11, а також у тому, що склав завідомо неправдивий висновок експерта № 68/ІІ від 22.07.2021 року, змінивши в ньому опис тілесних ушкоджень трупа ОСОБА_15 ..

Як слідує зі змісту вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року щодо ОСОБА_7 , місцевий суд, обґрунтовуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , в основу свого висновку поклав, у тому числі, показання свідка ОСОБА_14 , який як судово-медичний експерт проводив дослідження трупа ОСОБА_15 та склав експертний висновок № 68/ІІ.

Надалі, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Рівненського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року, ОСОБА_14 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.358. ч.2 ст.384 КК України та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Системне тлумачення статті 459, пунктів 4,5 статті 462, статті 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тому, обставини, на які посилаються прокурор та захисники засудженого ОСОБА_7 для перегляду вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року, повинні відповідати усім трьом вищенаведеним критеріям і таким чином впливати на обставини справи і безпосередньо предмет доказування у кримінальному провадженні, щоб давати підстави для висновку про неправильність судового рішення, у якому вони не були враховані.

З огляду на викладене, апеляційний суд звертає увагу, що в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України судом першої інстанції, окрім висновку експерта № 68/ІІ від 22.07.2021 року, досліджено, проаналізовано та детально викладено:

- показання свідка ОСОБА_18 ;

- показання свідка ОСОБА_19 ;

- протокол огляду місця події від 11 квітня 2011 року, який проводився за участі експерта-автотехніка ОСОБА_20 , який в подальшому проводив судову експертизу щодо обставин та механізму ДТП;

- показання свідка судово-медичного експерта ОСОБА_21 , який під час огляду місця події проводив огляд трупа ОСОБА_15 і в судовому засіданні описав виявлені в останнього тілесні ушкодження;

- показання свідка судово-медичного експерта ОСОБА_14 , який пояснив свій експертний висновок, а також деталізував тілесні ушкодження виявлені при дослідження трупа ОСОБА_15 ;

- відтворення обстановки та обставин події від 07.05.2012 року;

- висновок автотехнічної експертизи № 84 від 01.06.2012 року, яким стверджується, що у заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору водій автомобіля ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_15 шляхом негайного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху;

- показання експерта-автотехніка ОСОБА_20 , який надав пояснення щодо проведеної ним автотехнічної експертизи № 84 від 01.06.2012 року;

- висновок комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 92, проведеної в період з 06.10.2011 року по 09.11.2011 року, якою підтверджено механізм, обставини та локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_15 .

Як слідує зі змісту вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року, сторона захисту не погоджувалася з висновком судово-медичного експерта ОСОБА_14 № 68-ІІ від 22.07.2011 року, зокрема щодо локалізації виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_15 на лівій половині тіла і неодноразово ставила питання про наявність суперечностей у вказаному документі, у зв`язку з чим судом призначалася повторна комплексна автотехнічна транспортно-трасологічна та судово-медична експертиза, висновок якої № 7692-7693/43 від 23 жовтня 2013 року також був предметом дослідження місцевого суду. При цьому, судом допитувались експерти, які проводили експертні дослідження у справі і питання невідповідності опису експертом ОСОБА_14 отриманих потерпілим тілесних ушкоджень було досліджено судом першої інстанції.

Надалі, вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року за апеляційними скаргами потерпілої і прокурора (в частині призначеного покарання), захисників обвинуваченого ОСОБА_7 переглядався Апеляційним судом Волинської області, ухвалою якого від 20 лютого 2014 року залишено без зміни.

Під час апеляційного розгляду були ретельно перевірені доводи апелянтів щодо невідповідності вихідних даних для проведення експертних досліджень та локалізації тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим в результаті ДТП. Виходячи зі змісту судового рішення, судом апеляційної інстанції констатовано, що вирок місцевого суду базується на комплексі доказів, які у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкриміновано йому кримінального правопорушення.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 22 жовтня 2019 року вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 20 лютого 2014 року залишено без зміни.

При цьому, в касаційній скарзі захисника ОСОБА_11 ставилось питання про недопустимість як доказу висновку судово-медичної експертизи № 68-ІІ від 22 липня 2011 року, який містить неправдиві дані. Проте, судом касаційної інстанції доводи щодо незаконності попередньо ухвалених рішень щодо ОСОБА_7 були спростовані як такі, що не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій досліджувалися питання щодо наявних суперечностей висновку судово-медичної експертизи № 68-ІІ від 22 липня 2011 року.

Фактично, вимоги апелянтів щодо перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами базуються на доводах щодо неправильного опису тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_22 , наведених у висновку експерта № 68-ІІ, виконаного судово-медичним експертом ОСОБА_14 .

Апеляційний суд звертає увагу, що висновок судової експертизи є лише одним із процесуальних джерел доказів, а фактичні дані, узяті з нього, підлягають дослідженню так само, як і решта здобутих іншим шляхом доказів.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що висновок судово-медичного експерта ОСОБА_14 № 68-ІІ був предметом дослідження усіх судових інстанцій з урахуванням заперечень сторони захисту щодо опису локалізацій тілесних ушкоджень потерпілого, а мотиви суду в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_7 включають в себе оцінку усіх доказів по справі у їх сукупності, жоден з яких не має наперед встановленої сили.

Аналізуючи зміст та характер невідповідності опису тілесних ушкоджень у висновку експерта № 68-ІІ, встановлених експертним висновком № 328/15 від 14 вересня 2015 року, в контексті положень статті 459 КК України, колегія суддів приходить до переконання, що наведені заявниками обставини для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, хоч і не були раніше доступні, але не могли призвести до іншого результату судового розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що наведені апелянтами обставини, як підстави для перегляду судового рішення, не відповідали критеріям, визначеним кримінальним процесуальним закон для визнання їх нововиявленими в контексті положень ст.459 КПК України.

Це рішення судом належним чином умотивовано і сумнівів у його законності в колегії суддів не виникає, а тому підстав до його скасування, про що прокурор та захисники засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 і ОСОБА_11 ставлять питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 459 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_10 , захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_11 , захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2021 року про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді