У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2023 року, якою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пасицели Балтського району Одеської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, працевлаштованої продавцем-консультантом "АТБ - маркет", зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 жовтня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 214 720 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

підозрювана ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрювана просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до неї запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 жовтня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 214 720 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Підозрювана вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Вказує, на те, що хоча слідчий суддя і врахувала її сімейний стан, хворобу чоловіка та те, що вона працює продавцем-консультантом і отримує заробітну плату у сумі 6 500 грн., а чоловік пенсію у зв`язку з інвалідністю у сумі 2100 грн., але все одно вважає розмір застави непомірно великою сумою для неї.

Зазначає, що доказів які б підтверджували її причетність до вчинення інкримінованих злочинів не має, про що можливо зробити запит до бюро технічних інвентаризацій або до реєстру нерухомого майна.

Також зазначає, що вона здійснює догляд за своїм чоловіком, який являється інвалідом I групи, тому щоб працювати та забезпечувати себе та чоловіка просить саме нічний домашній арешт.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 12.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.5 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.209, ч.2 ст.209 КК України.

За версією органу досудового розслідування, в період часу 30.11.2022 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), ОСОБА_8 , будучи директором агентство нерухомості "Nik House", яке спеціалізується на продажі нерухомого майна (квартир, будинків приватного сектору) при невстановлених обставинах, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав як джерело прибутку, діяльність пов`язану із вчинення тяжких злочинів щодо заволодіння шахрайським шляхом правом власності на об`єкти нерухомого майна з подальшою їх легалізацію, шляхом вчинення правочинів з ними.

Вживаючи заходів для досягнення своєї злочинної мети, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 пізніше 30.11.2022 року (більш точної дата досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у невстановленому місці злочинної діяльності залучив ОСОБА_9 , яка є засновником ТОВ «УКР ЮР ТЕХ», який спеціалізується на виготовленні технічної документації на нерухоме майно, а також свого підлеглого ОСОБА_10 .

В період часу з 21.12.2022 року (більш точної дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 маючи на меті незаконне збагачення, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідування місці від невстановлених досудовим розслідуванням осіб отримав інформацію про те, що квартира АДРЕСА_3 не зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі ДРРП) тривалий час. ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вирішили заволодіти даною квартирою, з метою подальшого продажу особі, яка не була б обізнана про незаконність походження останньої, визначив зазначену квартиру, як предмет злочинного посягання.

В подальшому ОСОБА_9 , підшукала підставну особу, а саме ОСОБА_5 , яка при невстановлених обставинах в ході досудовго слідства надала свій паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру фізичної особи. Після чого, ОСОБА_8 , не пізніше 21.12.2022 року, невстановленим шляхом придбав свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 26.12.2022, начебто видане виконавчим комітетом Міської ради, лист КП «БТІ ММР» від 07.11.2022 № 3981 виданий, начебто ОСОБА_5 , про те, що право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості за даними комунального підприємства не зареєстровано.

В свою чергу 21.11.2022 року ОСОБА_9 , використовуючи підконтрольне собі підприємство на ТОВ «УКР ЮР ТЕХ» виготовила технічний паспорт на вказану квартиру та в подальшому 21.12.2022 року реєстратором Казанківської селищної ради Миколаївської області ОСОБА_11 на підставі вищевказаних документів було зареєстроване право власності на вказану квартиру, за особою з анкетними даними ОСОБА_5 . Оціночна вартість квартири складала 758 500, 00 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тим самим спричинивши територіальній громаді міста Миколаєва збиток на вищевказану суму, який відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України є збитком у великих розмірах.

Крім того не зупиняючись на досягнутому, вони вирішили продати вищевказаний об`єкт нерухомості добросовісному покупцеві, від ОСОБА_5 , тим самим легалізувавши його та розмістили оголошення про продаж квартири у всесвітній мережі Інтернет, на сайті оголошень «OLX» за ціною 23 500 доларів США, яку виявив ОСОБА_12 та в подальшому 04.08.2023 року в обідній час здійснив дзвінок на мобільний телефон НОМЕР_2 , який був в оголошенні у всесвітній мережі Інтернет, на сайті оголошень «OLX» щодо продажу квартири АДРЕСА_3 за ціною 23 500 доларів США, та який належить ОСОБА_8 .

04.08.2023 ОСОБА_13 оглянув вказану квартиру, 08.08.2023 ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_13 , якому повідомив, що власники готові продати її за ціною 20 500 доларів США та домовились про складання попереднього договору та отримання завдатку за дану квартиру.

Так ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_10 перебуваючи у достеменно невстановленому місці в межах міста Миколаєві не пізніше 10.08.2023 року, керуючись прямим корисливим умислом, достеменно усвідомлюючи, що заволодіння квартирою АДРЕСА_3 здійснено злочинним шляхом, вирішив залучити ОСОБА_14 , якому відведена функція представлятися племінником ОСОБА_5 при укладанні попереднього договору купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 , з добросовісним покупцем а саме ОСОБА_13 , з подальшим продажем, тим самим легалізувавши вказану квартиру. В цей же день було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири між посередником продавця в особі ОСОБА_15 (який діяв від іменні власника даної квартири, а саме ОСОБА_5 ), покупцем ОСОБА_13 , який надав ОСОБА_10 в якості авансу за придбання вищевказаної квартири грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ складає 36 568 гривень гривен, узгодивши при цьому дату укладення договору купівлі-продажу зазначеної квартири.

Дату складання угоди купівлі-продажу квартири було призначено у приватного нотаріуса на 25.08.2023 року, куди повинна була з`явитись ОСОБА_5 .

Так 25.08.2023 року близько о 12:00 годин ОСОБА_8 ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , прибули до приватного нотаріуса, надали документи на вказану квартиру з метою продажу. В свою чергу добросовісний покупець ОСОБА_13 надав також вищевказаному нотаріусу документи, для складання договору купівлі - продажу квартири та в подальшому передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 20 500 доларів США(спеціальні несправжні (імітаційні) засоби), за придбання квартири.

Вказані дії підозрюваної ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.28 ч.4 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинене у великих розмірах та набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, через вчинення правочину з таким майном особами, які знали та повинні були знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб відповідно.

26.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що остання підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .. Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 жовтня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 214 720 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя погоджуючись зі слідчим та прокурором щодо наявності ризиків, передбачених п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість а також фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відомості щодо особи підозрюваної, яка має постійне місце проживання, працевлаштована, неодружена, утриманців не має, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що Слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 12.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.5 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.209, ч.2 ст.209 КК України.

26.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в тому числі особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 в інкримінованих їй злочинах.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу підозрюваної, яка підозрюється у кримінальних правопорушеннях, які вчинені в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрювана може здійснити виїзд до іншої країни або на непідконтрольну Україні територію, тим самим ухилившись від органів досудового розслідування та суду. Крім того на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на встановлення інших осіб, причетних до його вчинення і враховуючи обізнаність підозрюваної щодо деяких даних про учасників кримінального провадження, остання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, оскільки деякі свідки та підозрювані у кримінальному провадженні є її родичами, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки перебуваючи на свободі підозрювана зможе інформувати осіб, причетність яких на даний час перевіряється органом досудового розслідування, крім того за результатами обшуку у реєстратора Казанківської селищної ради Миколаївської області, яким здійснювалась державна реєстрації права власності на вищевказані квартири, виявлено і вилучено документи щодо інших об`єктів нерухомості у м. Миколаєві, що може свідчити про планування останньою продовжити протиправну діяльність шляхом вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Недостатність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована наявністю вищевказаних ризиків.

Визначаючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваної, фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку, що застава в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, покладених на неї обов`язків. З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя правильно визначив розмір застави - у сумі 214 720 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Визначений слідчим суддею ОСОБА_5 розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваної, а тому підстав вважати таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга підозрюваної не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2023 року, щодо ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: