Справа № 132/337/23
Ухвала

Іменем України

04 травня 2023 року Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області, заяви та клопотання сторін судового провадження, заявлені в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 22 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 22 липня 2022 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, в рамках розгляду якого із сторона судового провадження був погоджений графік судових засідань, відповідно до якого судове засідання було призначене на 04.05.2023 року на 14год.00хв.

У судове засідання, призначене судом на 04.05.2023 року на 14год.00хв., захисники обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися, подавши клопотання, згідно яких просили відкласти розгляд справи на іншу дату.

У клопотанні адвокат ОСОБА_7 причиною відкладення справи зазначив його зайнятість в іншому судовому процесі, який призначений у Верховному суді на 04.05.2023 року на 12год.30хв. (провадження № 51-4309км22).

Натомість адвокат ОСОБА_6 у своєму клопотанні, причиною неможливості явки в судове засідання, зазначила подання адвокатом ОСОБА_7 клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши доводи поданих клопотань про відкладення розгляду справи, перевіривши наявність або відсутність поважних причин неприбуття їх на виклик, суд приходить до наступних висновків.

Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є невід`ємною складовою закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Кожен обвинувачений має право використовувати ефективну юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно положень ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

За приписами ч.1, ч.2 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та покликані забезпечити, аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Вемхофф проти Німеччини», «Карт проти Туреччини»).

Відповідно до ч.1 ст.47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 2 ст.47 КПК України визначено, що захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

За ч.1 ст.138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Відповідно до вимог ч.1 ст.324 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду. Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора або адвоката, які не прибули, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на вимогу, визначену в ч.1 ст.324 КПК України, суд зазначає, що вжите слово «одночасно» не означає обов`язкового визнання неповажними причин неприбуття в судове засідання прокурора чи захисника в тому ж засіданні, в якому вони були відсутні, оскільки це позбавило б такого учасника судового провадження природнього права надати свої пояснення щодо підстав відсутності, а тому суд вважає можливим здійснювати встановлення фактичних підстав неприбуття в подальшому під час судового провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та Правил адвокатської етики.

Відповідно до положень ст.12-1 Правил адвокатської етики (затверджених рішенням з`їзду адвокатів України 09.06.2017 року (із змінами від 15.02.2019 року), адвокат повинен бути добропорядним, чесно та гідно виконувати свої професійні обов`язки. Адвокату заборонено робити завідомо неправдиві заяви стосовно суті доручення, фактичних обставин, що мають до нього відношення, їх правової оцінки, прав і обов`язків адвоката, клієнта, а також обсягу своїх повноважень щодо представництва інтересів клієнта.

Згідно ст.44 Правил адвокатської етики, під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.

Також, відповідно до рішень ЄСПЛ, (зокрема у справах «Касадо Кока проти Іспанії», «Штойр проти Нідерландів», «Фераарт проти Нідерландів») роль адвокатів у системі правосуддя тягне за собою ряд обов`язків і обмежень, особливо у зв`язку з їх професійною діяльністю, яка повинна бути прямою, чесною і гідною. Професія адвоката є однією з професій, представники якої повинні дотримуватися вищих і більш суворих стандартів поведінки. Не лише загальні стандарти поведінки, але також спеціальні вимоги, встановлені законами, які регулюють діяльність колегії, та правила професійної етики, застосовуються до практики адвоката. Необхідність вимог, встановлених правилами професійної етики, є об`єктивною: лише особі з високою моральною репутацією можливо довіряти брати участь у процесі здійснення правосуддя.

З урахуванням позиції ЄСПЛ («Санніно проти Італії», «Кускані проти Сполученого Королівства»), суд вважає, що хоча ведення захисту по суті є справою обвинуваченого та його адвоката, національні суди не повинні пасивно спостерігати за випадками неефективного представництва.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що захисником ОСОБА_6 не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які унеможливлювали її явку в судове засідання, призначене на 04.05.2023 року на 14год.00хв., які чітко визначені законодавцем в ч.1 ст.138 КПК України. Факт подання клопотання іншим заявником про відкладення розгляду справи, не звільняло її від обов`язку, з`явитися у судове засідання в погоджені між сторонами кримінального провадження та визначені судом дату та час.

Щодо причин неявки захисника ОСОБА_7 , то їх суд також визнає неповажними, оскільки справа у Верховному Суді, в якій був задіяний захисник, була призначена на 04.05.2023 року на 12год.30хв., та згідно ухвали судді Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_8 від 30.03.2023 року, його явка не визнавалась обов`язковою. Таким чином, адвокат ОСОБА_7 не позбавлений був можливості прийняти участь під час розгляду даної справи, яка була призначена на 04.05.2023 року на 14год.00хв., зокрема в режимі відеоконференції.

Зважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечував щодо проведення судового засідання без участі захисників, з огляду на те, що, їх відсутність буде порушувати право обвинуваченого на захист, суд з метою дотримання конституційного права обвинуваченого на захист вважає, що участь захисника під час судового провадження у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд визнає неповажною причину неприбуття захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання 04.05.2023 року на 14год.00хв., оскільки про дату, час та місце судового засідання адвокати були повідомлені завчасно, та належних доказів поважності причин неприбуття в судове засідання не надали.

За таких обставин, своїми діями захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишила без правової допомоги свого підзахисного, чим позбавили його основоположного права на захист, закріпленого у ст.63 Конституції України, порушивши його право на розгляд цього провадження у розумні строки, а також своїми діями перешкодили суду провести підготовче судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.327, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неприбуття захисників обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання, яке було призначене в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 22 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, на 04 травня 2023 року на 14год.00хв. - неповажною.

Відкласти судовий розгляд даного кримінального провадження на 17 травня 2023 року на 14год.00хв., через неприбуття захисників обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , без поважних причин.

Попередити захисників обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про неприпустимість дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи, яким роз`яснити, що відповідно до вимог статті 324 КПК України, суд буде вимушений порушити питання про відповідальність адвокатів перед органом, що згідно із законом уповноважений притягнути їх до дисциплінарної відповідальності.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 292 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Суддя