Справа № 635/5493/17
Провадження № 1-кс/635/218/2023
УХВАЛА

20 вересня 2023 року смт. Покотилівка

Колегія суддів Харківського районного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений в судовому засіданні щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, оскільки обвинувачений тривалий час перебуває під варто, не має сенсу йому ухилятись від суду, а ризики є лише припущенням прокурора.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2017 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.07.2023 до 22.09.2023.

Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 22 вересня 2023 року.

У зв`язку із спливом строку запобіжного заходу прокурор звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку. Санкція інкримінованого обвинуваченому злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

У контексті практики Європейського суду з прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч. 2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, найтяжчий з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватості, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КК України, існує.

При цьому, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватись від суду, колегія суддів враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений можуть переховуватись від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, колегія суддів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінують обвинуваченому, ту обставину, що обвинуваченому інкримінується, зокрема, злочин проти життя та здоров`я. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений схильний до вчинення правопорушень, а тому існує ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, вірогідність їх настання є досить високою, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На думку колегії суддів, доводи сторони захисту щодо зменшення ризиків можливості обвинуваченого переховуватись від суду у зв`язку з тривалим перебуванням під вартою є доречними, водночас, у сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує в разі доведення провини обвинуваченого, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів без визначення суми застави на підставі п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 217, 331 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити на шістдесят днів - до 18 листопада 2023 року включно, без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 22.09.2023.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3