Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6560/23
Номер провадження 1-кс/711/1774/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 подане в рамках кримінального провадження №0000330 від 04.09.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копіювата, Монастирищенського (Уманського) району, Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000330 від 04.09.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,будучи безробітним, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах дії воєнного стану, в період часу з 16.08.2023 по 14.09.2023, вимагав від потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що супроводжувалось погрозою насильством над потерпілою та членів її сім`ї.

Так, ОСОБА_5 в зазначений період часу, з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , надсилав повідомлення з текстом погрози фізичної розправи, на абонентський номер НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в яких вимагав грошові кошти в сумі 20 000 доларів США для не вчинення вказаних злочинних дій відносно потерпілої та членів її сім`ї.

Після чого, 14.09.2023 близько 11 години 48 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів щодо не вчинення фізичної розправи над потерпілою ОСОБА_8 та членів її сім`ї, перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від останньої грошові кошти в сумі 200 000 гривень.

У подальшому, 14.09.2023 в період часу з 13 години 26 хвилин до 20 години 40 хвилин, в ході проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено грошові кошти в сумі 200 000 гривень, які були предметом вимагання.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Копіювата, Монастирищенського (Уманського) району, Черкаської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

За вказаним фактом 15.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Даними заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 від 04.09.2023;

-показами потерпілої ОСОБА_8 від 04.09.2023;

-показами свідка ОСОБА_8 від 04.09.2023;

-додатковими показами потерпілої ОСОБА_8 від 12.09.2023;

-додатковими показами свідка ОСОБА_9 від 12.09.2023;

-даними протоколу огляду грошових коштів від 14.09.2023;

-даними протоколу вручення грошових коштів від 14.09.2023;

-даними протоколу обушку від 14.09.2023 за адресою АДРЕСА_2 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив зокрема те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, у відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що в даному випадку підтверджується тим, що від ОСОБА_5 систематично надходили повідомлення з погрозами насильством відносно потерпілої ОСОБА_8 та її близьких родичів.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміновані правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

2) ризик можливого незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, в тому числі осіб, які були присутні під проведення слідчих дій за участю ОСОБА_5 , який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 проживає в с. Половинчик, Уманського району, Черкаської області, де проживає і потерпіла ОСОБА_8 , яка у своїх показаннях неодноразово зазначала, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 та враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_9 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї, останній може вчинити активні дії в обґрунтування висунутих погроз фізичною розправою над ОСОБА_8 , щоб уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що завадить органу досудового розслідування встановити істину в розслідуванні даного кримінального правопорушення.

3) враховуючи, що ОСОБА_5 не працює та не навчається, не має систематичного джерела доходу вчинив майновий злочин, проти власності громадян, в умовах воєнного стану, тому на даний час існує достатньо підстав вважати, що останній маючи на меті отримати грошові кошти продовжить вчиняти злочинні дії, спрямовані на незаконне вимагання грошовими коштами громадян.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; запобігати спробам продовжити свої злочинні наміри, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слід врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, та тягне за собою покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вищевказані обставини в сукупності підтверджують те, що на сьогоднішній час ризики, що визначені у п.п.1, 2 3, 4, 5 ст. 177 КПК України наявні.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи підозрюваного, свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій його належної процесуальної поведінки.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він фактично проживає в одному ж населеному пункті з потерпілим та свідками, у зв`язку з чим може безпосередньо впливати на дачу від останніх неправдивих показів або зміну чи відмову від уже наданих під час досудового розслідування.

При цьому, слід звернути увагу, що особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини подій свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.

Докази, які зібрані органом досудового розслідування, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи.

Враховуючи викладене вище, слідчий, за погодженням із прокурором, звернулася до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 діб, без права внесення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 повідомив, що в ході досудового розслідування встановлена причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України. Він здійснив цинічне вимагання грошових коштів у родичів. Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміновані правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду; ризик можливого незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, в тому числі осіб, які були присутні під час проведення слідчих дій за участю ОСОБА_5 ; враховуючи, що ОСОБА_5 не працює та не навчається, не має систематичного джерела доходу вчинив майновий злочин, проти власності громадян, в умовах воєнного стану, тому на даний час існує достатньо підстав вважати, що останній маючи на меті отримати грошові кошти продовжить вчиняти злочинні дії, спрямовані на незаконне вимагання грошовими коштами громадян. Просить задовольнити клопотання в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку прокурора, просила задовольнити клопотання. Додала, що ОСОБА_5 будучи безробітним, в умовах воєнного стану здійснив вимагання у сестри дружини, ОСОБА_8 , у якої загинув син, 20 000 доларів США. Існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які перераховані в клопотанні, тому просить задовольнити клопотання в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив врахувати, що ОСОБА_5 є соціальною особою, має сім`ю, двох дітей. Офіційно не працює, однак має підробітки. Ризики, на які посилався прокурор та слідчий належним чином не доведені, ОСОБА_5 не збирається переховуватися та впливати на потерпілу і свідків. Просить врахувати рішення Європеського суду з прав людини, які аргументують, що просте посилання на ризик переховуватися не може бути вирішальним при прийнятті рішення. Просив застосувати цілодобовий домашній арешт та приєднати до матеріалів справи клопотання. А також вказав, що до ОСОБА_5 , з його слів, застосовувалася фізична сила.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що до нього фізичну силу у вигляді побиття, нанесення ушкоджень не застосовували, просто затримали і поклали обличчям вниз, можливо захисник його не так зрозумів, до нього була застосована сила, однак він опору не чинив і це було не нанесення ударів. Визнав провину у вчиненому, додав, що якась сила його поплутала і так сталося, не хотів щоб була шкода від його дій. Повідомив, що проживає сім`єю, є двоє дітей. Просив застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно положень ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

14.09.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

15.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України - вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинене організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення з метою приховання злочинної діяльності для уникнення відповідальності.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміновані правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, ризик незаконного впливу на потерпілу, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, в тому числі осіб, які були присутні під проведення слідчих дій за участю ОСОБА_5 , обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 проживає в с. Половинчик, Уманського району, Черкаської області, де проживає і потерпіла ОСОБА_8 , яка у своїх показаннях неодноразово зазначала, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 та враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_9 звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї, останній може вчинити активні дії в обґрунтування висунутих погроз фізичною розправою над ОСОБА_8 та свідка, її чоловіка, щоб уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що завадить органу досудового розслідування встановити істину в розслідуванні даного кримінального правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого умисно, з усвідомленням настання негативних наслідків. Враховуючи, що ОСОБА_5 не працює та не навчається, не має систематичного джерела доходу вчинив майновий злочин, проти власності громадян, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, тому на даний час існує достатньо підстав вважати, що останній маючи на меті отримати грошові кошти продовжить вчиняти злочинні дії, спрямовані на незаконне вимагання грошових коштів у громадян. А також можливе вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності, так як його дії були реалізовані шляхом застосування погроз насильства відносно неї та її доньки, за що вона здійснювала реальні переживання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт та застосування застави.

Крім того, на думку слідчого судді, відсутні як обставини, так і підстави вважати, що за станом здоров`я чи з інших обставин, підозрюваний не може утримуватися під вартою.

За таких обставин, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), тяжкість злочину, який вчинений із погрозою застосування насильства, що в даному випадку підтверджується тим, що від ОСОБА_5 систематично надходили повідомлення з погрозами насильством відносно потерпілої ОСОБА_8 та її близьких родичів, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Також не можна залишити поза увагою факт вилучення під час обшуку двох предметів, схожих на бойові гранати та надати їм самостійної оцінки, коли особа здійснювала вимагання із погрозою застосування насильства, інших мотивів зберігання даних предметів (відносно яких буде проведена відповідна експертиза) сторона захисту не наводить.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя обґрунтовує за доцільне, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави при застосуванні запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування, у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства (п.1).

Між тим, слід звернути увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп.«а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються особа підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність у підозрюваного ОСОБА_5 неповнолітнього сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , який проживає окремо. Доказів утримання неповнолітньої дитини суду не надано.

Окрім цього, стороною захисту додано копію свідоцтва про народження - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія НОМЕР_4 , в графі батько вказаний: ОСОБА_12 , мати: ОСОБА_13 . Доказів про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_13 спільних дітей суду не надано.

Тому, твердження стороною захисту про наявність на утриманні у підозрюваного двох дітей не знайшла свого підтвердження.

А тому, враховуючи вищенаведене, ризики які існують, тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком 60 днів, тобто до 12.11.2023 включно, однак в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 подане в рамках кримінального провадження №0000330 від 04.09.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 12.11.2023 включно, однак в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 14.09.2023.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18 вересня 2023.