Справа № 296/4462/23
Ухвала

Іменем України

18 травня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання cтаршого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_1 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Скадовськ Херсонської області, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, у кримінальному провадженні №0000015 від 17.01.2023,

встановив:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області підполковник юстиції ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить продовжити у кримінальному провадженні №0000015 від 17.01.2023 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, без визначеного розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_1 зазначає, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015, за фактом вчинення ОСОБА_5 в умовах воєнного стану державної зради, тобто кримінального правопорушення. передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, у ОСОБА_5 , під час повномасштабного вторгнення ЗС РФ на територію України та окупації окремих територій України ворожою державою, виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 18.07.2022 громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи власну веб-сторінку (акаунт) соціальної мережі «Вконтакте» під ім`ям « ОСОБА_8 » за URL-адресою в Інтернет мережі: ІНФОРМАЦІЯ_7, у ході спілкування з представником приватної військової компанії (далі - ПВК ) « Вагнер » РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який задля приховування реальних установчих та анкетних даних використовує веб-сторінку (акаунт) соціальної мережі «Вконтакте» під ім`ям « ОСОБА_10 » за URL-адресою в Інтернет мережі: ІНФОРМАЦІЯ_6 добровільно погодився передавати йому, як представнику ворожої держави, інформацію щодо місць розташування на території м.Житомира військових об`єктів, місця дислокацій ЗСУ, яка може використовуватися представниками ЗС РФ та їх інших військових формувань для планування та ведення бойових дій в ході здійснення збройної агресії проти України. Водночас, на пропозицію ОСОБА_9 , з метою конспірації та приховання своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 обрав позивний « ОСОБА_11 ».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, на виконання попередніх домовленостей, ОСОБА_5 через телекомунікаційну мережу «Internet», шляхом надсилання текстових повідомлень та графічних зображень в месенджері «Telegram», який прив`язаний до сім-карти стільникового зв`язку ПраТ «Київстар» № НОМЕР_1 , особисто надавав представнику ПВК «Вагнер» ОСОБА_9 , зокрема 26.09.2022, 12.10.2022 та 20.10.2022 відомості про дислокацію підрозділів військовослужбовців та військової техніки ЗС України, розташування стратегічно важливих військових об`єктів, таким чином будучи громадянином України, в умовах воєнного стану, перейшов на бік ворога шляхом надання допомоги представнику ворожої держави на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.

20.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

21.03.2023 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20.05.2023, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн, яка 22.03.2023 була внесена за підозрюваного ОСОБА_5 та останнього звільнено з під варти.

03.04.2023 слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира, з огляду на встановлені факти порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків та намагання переховуватись від органів слідства та суду задля уникнення кримінальної відповідальності, задоволено клопотання слідчого та винесено ухвалу, якою підозрюваному ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначеного розміру застави.

Необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що до строку спливу дії вказаної ухвали слідчого судді неможливо закінчити досудове розслідування у зв`язку з особливою складністю провадження та значним обсягом процесуальних дій.

При цьому, метою продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування зазначає необхідність запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують мати місце, зокрема:

- підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, виїхати на територію країни-агресора РФ або іншої держави (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для слідства (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 може продовжувати свою умисну злочинну діяльність на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України. Так, за допомогою засобів зв`язку та/або мережі Інтернет ОСОБА_5 продовжуватиме контактувати із ОСОБА_9 , іншими представниками спецслужб РФ та надавати їм інформацію щодо розташування на території Житомирської області підрозділів ЗСУ, об`єктів військової інфраструктури та інших стратегічно важливих об`єктів, а також повідомляти їм про обставини здійснення досудового розслідування (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Судове засідання, призначене на 16.05.2023 було відкладено на 18.05.2023 у зв`язку із необхідністю госпіталізації підозрюваного. Відповідні пояснення працівників бригади швидкої медичної допомоги лікаря Шарнопільського та фельдшера Борового щодо такої необхідності було зафіксовано записом судового засідання та журналом судового засідання. Також наведені обставини підтверджено карткою виклику швидкої медичної допомоги № 270 від 16.05.2023.

В судовому засіданні 18.05.2023 встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 у відповідності до його заяви від 16.05.2023 від госпіталізації в КП "Лікарня №2 ім.В.П.Павлусенка" ЖМР відмовився. На запитання слідчого судді щодо мотивів такої відмови пояснив їх незадовільними умовами госпіталізації (неналежні розміри палати, неналежне ліжкомісце), проте з відповідними скаргами чи заявами з приводу неналежних умов до компетентних органів не звертався.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 (який входить в групу слідчих у кримінальному провадженні №0000015) в судовому засіданні 18.05.2023 подане клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали з підстав, викладених у ньому. Слідчий наголосив на наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчиняв спробу виїхати за межі України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання cлідчого заперечував та просив застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з мотивів, зазначених у письмових запереченнях. Також вказав, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, має незадовільний стан здоров`я, неодноразово відзначався державними нагородами. Крім того, зазначив, що підозрюваний не порушував покладені на нього ухвалою слідчого судді обов`язки щодо перебування у Житомирській області, оскільки був затриманий працівниками правоохоронних органів в районі м.Коростень Житомирської області.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Пояснив, що спілкувався з ОСОБА_9 , відповідав на його повідомлення, однак думки про державну зраду в нього не було. Також вказав, що після внесення застави він злякався, що його можуть взяти під варту та вирішив виїхати з міста, шукав вихід із ситуації, однак не міг його знайти. Як опинився на кордоні з Білоруссю, пояснити слідчому судді не зміг.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

У відповідності до змісту повідомлення про підозру від 20 березня 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 Кримінального кодексу України, що в силу положень статті 12 Кримінального кодексу України є особливо тяжким злочином.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України, що підтверджується, зокрема: висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 02 травня 2023 року №СЕ-19/106-23/4761-ФП; особовою карткою на ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06 квітня 2023 року; висновком судово - психіатричного експерта КНП "Житомирський медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради №185-2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 20 лютого 2023 року, від 24 лютого 2023 року; протоколом про результати проведення візуального спостереження від 23 лютого 2023 року; протоколом обшуку від 16 березня 2023 року; описом речей і документів, які були вилучені в ході обшуку від 16 березня 2023 року; копіями ухвал слідчих суддів від 10 квітня 2023 року у справах №296/3275/23, №296/3273/23, протоколами огляду від 17 березня 2022 року, від 20 березня 2022 року, від 17 березня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18 квітня 2023 року; протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_5 від 01 квітня 2023 року;протоколами про адміністративне правопорушення ЧПЦ №173794 та ЧПЦ №173795 від 01 квітня 2023 року; актами №237 від 03 квітня 2023 року про приймання особистих грошей, цінностей і речей на збереження.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 березня 2023 року у справі №296/2491/23 до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 травня 2023 року та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 квітня 2023 року у справі №296/3061/23 ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Заставу у розмірі 214 710 гривень, внесену за підозрюваного ОСОБА_5 на виконання ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 21.03.2023, звернуто в дохід держави.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 травня 2023 року у справі №296/4463/23 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 17.01.2023 за підозрою ОСОБА_5 , до чотирьох місяців, тобто до 20 липня 2023 року включно.

Слідчим суддею встановлено, що обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є необхідність проведення у кримінальному провадженні відповідного обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, правова оцінка таким обставинам надана ухвалою слідчого судді від 16 травня 2023 року у справі №296/4463/23.

При цьому, слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.

Зокрема, продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність.

Також продовження існування ризику можливого переховування підозрюваного підтверджується доданими до клопотання матеріалами адміністративного затримання та протоколами про адміністративне правопорушення, згідно яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 01.04.2023 вчинив спробу перетнути кордон України в напрямку Білоруської Республіки.

Продовжує існувати ризик знищення, переховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває.

Обгрунтованим є посилання прокурора та слідчого на існування ризиків, передбачених п.4 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжувати свою протиправну діяльність на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, в тому числі: контактувати із ОСОБА_9 , іншими представниками спецслужб РФ та надавати їм інформацію щодо розташування на території Житомирської області підрозділів ЗСУ, об`єктів військової інфраструктури та інших стратегічно важливих об`єктів; повідомляти їм про обставини здійснення досудового розслідування.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, особи підозрюваного, якому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, та який вчинив спробу втечі з території України, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено та стороною захисту достатніми доказами не доведено.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_5 державних відзнак (ордену "Червона Зірка", медалі "Захисника Вітчизни") та його перебування у складі громадської організації "Житомирська міська спілка ветеранів Афганської війни" нівелюється обставинами кримінального провадження, в межах якого ОСОБА_5 інкримінується вчинення державної зради, та, відповідно, не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про необхідність отримання належної, систематичної та своєчасної медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_5 внаслідок наявних у нього захворювань та похилого віку, а відтак і неможливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, виходячи з наступного.

Як вбачається з карти та виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5685, ОСОБА_5 хворіє на виразку шлунку, дифузний кардіосклероз. Відомості про наявність у ОСОБА_5 групи інвалідності в матеріалах клопотання відсутні.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про попереднє ув`язнення", медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, підозрюваний має можливість отримувати відповідну медичну допомогу/лікування під час тримання під вартою з урахуванням стану його здоров`я.

Разом з тим, враховуючи, що відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя, з урахуванням наданої інформації в судовому засіданні щодо наявності у підозрюваного захворювань, зобов`язує прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 забезпечити проведення медичного обстеження та надання належної медичної допомоги/лікування підозрюваному ОСОБА_5 , відповідно до встановлених за результатами такого обстеження медичних показань.

Також слідчий суддя зауважує, що наявність таких хвороб як виразка шлунку та дифузний кардіосклероз, а також похилий вік, - не слугували перешкодами підозрюваному здійснити спробу перетину державного кордону 01.04.2023 після внесення ОСОБА_5 застави у зв`язку із застосуванням стосовно останнього запобіжного заходу ухвалою слідчого судді від 21 березня 2023 року у справі №296/2491/23.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, беручи до уваги особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 липня 2023 року включно.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Враховуючи приписи п.3 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 порушив покладені на нього ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21.03.2023 у справі №296/2491/23 обов`язки, а саме вчинив спробу втечі за межі України, що підтверджується матеріалами адміністративного затримання.

Враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання cтаршого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_1 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 липня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_16 забезпечити проведення уповноваженими особами ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» медичного обстеження, з метою визначення можливості подальшого тримання під вартою підозрюваного, та надання належної медичної допомоги/лікування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до встановлених за результатами такого обстеження медичних показань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1