Вирок

Іменем України

25.04.2023 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001483 від 04.05.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

03.05.2017 близько 17.00 год., неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Кульпарківська, 117, що у м. Львові маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, попросив у малолітнього ОСОБА_6 , належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Л».

Довіряючи ОСОБА_4 та будучи переконаним у правдивості та добросовісності його намірів, малолітній ОСОБА_6 , добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J1». В подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел заволодів, належним ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Л», в корпусі золотистого кольору, з ЕМЕІ НОМЕР_9 ЕМЕІ НОМЕР_1 у якому була вставлення сім карта із номером НОМЕР_2 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2 799 грн.

Крім цього, 31.05.2017 близько 15.00 год. неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Пулюя, 2 що у м. Львові, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, попросив у малолітнього ОСОБА_7 , належний йому мобільний телефон марки «Archos 55 Platinum». В подальшому малолітній ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_4 та будучи переконаним у правдивості та добросовісності його намірів, добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Archos 55 Platinum» та ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел заволодів, належним ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «Archos 55 Platinum», в корпусі темно-синього кольору з 1МЕІ НОМЕР_8 ІМЕІ НОМЕР_3 , в якому була вставлена сім карта із номером НОМЕР_4 . чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3 000 грн.

Крім цього, 01.06.2017 близько 17.30 год., неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Окружна, 58 , що у м. Львові маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, попросив у малолітнього ОСОБА_8 , належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grant Neo +».

Довіряючи ОСОБА_4 та будучи переконаним у правдивості та добросовісності його намірів, малолітній ОСОБА_8 добровільно передав йому свій мобільний телефон марки 1 «Samsung Galaxy Grant Neo +». В подальшому, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел заволодів, належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Grant Neo +», в корпусі чорного кольору у якому була вставлена сім карта із номером і НОМЕР_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну І суму 3 000 грн.

Крім цього, 02.06.2017 близько 17.30 год., неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Кульпарківська, 137, що у м. Львові маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом необхідності налаштування програми у мобільному телефоні, попросив у малолітнього ОСОБА_9 , належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G 7» та останній довіряючи ОСОБА_4 та будучи переконаним у правдивості та добросовісності його намірів, добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G 7». В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел заволодів, належним ОСОБА_9 мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy G 7» в корпусі золотого кольору, з ЕМЕ1 НОМЕР_6 в якому була вставлена сім картка із номером НОМЕР_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6 000 грн.

29 жовтня 2019 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_10 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України та наведені обставини вчинення злочину.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з одночасним застосуванням положень ст.104 КК України.

Наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого також ще й його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідних кримінальних правопорушень (ст. 476 КПК України).

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки затвердження і невиконання такої.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно ст. 488 КПК України, батьки або інші законні представники неповнолітнього беруть участь у кримінальному провадженні за участю неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого. Законні представники викликаються в судове засідання. Їхнє неприбуття не зупиняє судового провадження, крім випадків, коли суд визнає необхідною їх участь.

Враховуючи систематичну неявку законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 в судові засідання, суд приходить до висновку, про проведення судового засідання у відсутності такого.

В матеріалах справи містяться заяви потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про те, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають, матеріальна шкода відшкодована їм у повному обсязі, проти укладення угоди про визнання винуватості не заперечують.

Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України, оскільки останній заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) вчиненому повторно. Зазначений злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація злочину вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначені покарання визначеного угодою суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадії вчинення, характер і ступеня тяжкості наслідків; дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину неповнолітнім, а також те, що ОСОБА_4 з 03.04.2022 року і по теперішній час проходить курс психосоціальної реабілітації відновлення особистості.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому для виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення та на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення злочинів з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю його поведінки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У справі відсутні підстави для застосування правових приписів ст. 174 КПК України, оскільки під час досудового розслідування на майно, визнане речовими доказами, арешт не накладався.

Керуючись ст.ст.314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2019 року, укладену між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробовуванням, призначивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1