Провадження №1-кс/522/4928/23
УХВАЛА

14 серпня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що 18.04.2023 року до чергової частини ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає АДРЕСА_1 , щодо шахрайських дій з боку невстановленої особи, яка діючи на території Приморського району під виглядом надання послуг для отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон шляхом реалізації в мережі Інтернет неіснуючої послуги, шляхом обману потерпілого, заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 3000 гривень.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 показала, що 13.04.2023 року скориставшись мережою інтернет через мобільний додаток знайшла сайт, на якому малось оголошення щодо надання послуги з оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, який вона мала намір зробити для своєї малолітньої дитини. Заявниця зателефонувала за номером НОМЕР_1 , вказаним на сайті, відповіла жінка, яка назвалася ОСОБА_6 , та сказала, що потрібно фото дитини, анкетні дані дитини та анкетні дані матері. Гр. ОСОБА_5 надала відповідну інформацію. В подальшому сторони домовилися зустрітися за адресою АДРЕСА_2 для того, щоб зробити документи. 18.04.2023 року об 11:30 год. гр. ОСОБА_5 прийшла за вищевказаною адресою, однак замість того, щоб отримати документи, заявниці було повідомлено, що її записано до Центру надання адміністративних послуг на вул. Косовській. Гр. ОСОБА_5 сказали, що необхідно перерахувати грошові кошти у сумі 3000 гривень на рахунок ФОП ОСОБА_7 за надання послуг з оформлення документів, що заявниця і зробила. Прийшовши до центру за адресою АДРЕСА_3 , заявниця з`ясувала, що ніхто оформленням її документів не займався, а центр надання послуг ні з якими організаціями не співпрацює. Після цього гр. ОСОБА_5 звернулася до поліції. Також, остання додала, що спілкувалася з жінкою, яка мала оформити документи, за номером телефону НОМЕР_2 .

Під час проведення досудового розслідування у порядку ст. 40-1 КПК України надано доручення сектору кримінальної поліції ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області з метою відпрацювання та встановлення причетних до скоєння кримінального проступку осіб.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що особою, з якою спілкувалася гр. ОСОБА_5 та яка мала оформлювати паспорт громадянина України для виїзду є гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема, в ході перевірки абонентського номеру НОМЕР_2 в базі ІПНП «ЦУНАМІ» було встановлено, що вказаним номером користується гр. ОСОБА_8 . Відповідно до бази ІПНП «ЦУНАМІ» остання мешкає за адресою АДРЕСА_4 . Також, встановлено, що фізичною особою-підприємцем, на рахунок якого гр. ОСОБА_5 перераховувала кошти, є гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останній є чоловіком гр. ОСОБА_8 . Встановлено, що гр. ОСОБА_8 є власницею автомобіля SSANG YONG KORANDO, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 . Автомобіль зареєстрований за власником, який мешкає за адресою АДРЕСА_4 . Окрім того, було допитано гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який працює консьєржем в бізнес-центрі «Покровський», розташованому за адресою м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 33. Останній повідомив, що офіс 608 протягом останніх 4-х місяців орендують люди, які займаються закордонними паспортами.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що на території Приморського району міста Одеси можуть діяти шахраї, які будучи обізнані в тому, що така послуга як оформлення паспорту для виїзду за кордон здійснюється центром з надання адміністративних послуг та маючи сторінку в інтернет мережі з оформлення послуги оформлення таких документів вводять громадян в оману за що отримують неправомірну вигоду за неіснуючої послуги шахрайським шляхом.

Відповідно до інформації, наявній у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентирізації» Одеської міської ради встановлено, що квартира АДРЕСА_5 , належить гр. ОСОБА_11 .

Під час проведення 02.08.2023 року обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_12 , справа № 522/13586/23, виявлено та вилучено: документацію у вигляді договорів про надання консультаційних (інформаційних) послуг, та(або) супровід до державних (недержавних) установ, у кількості приблизно 20 сторінок, які поміщено до сейф-пакету НПУ серії WAR № 1110372.

Зазначені документи та речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, дізнавач просить накласти арешт на вказане майно.

Представник власника майна до суду не з`явився, був повідомлений належним чином.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що під час проведення 02.08.2023 року обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено наступні документи: документація у вигляді договорів про надання консультаційних (інформаційних) послуг, та(або) супровід до державних (недержавних) установ, у кількості приблизно 20 сторінок, які поміщено до сейф-пакету НПУ серії WAR № 1110372.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбаченого пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Метою накладення арешту на майно згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000225 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в ході проведення 02.08.2023 обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: документацію у вигляді договорів про надання консультаційних (інформаційних) послуг, та(або) супровід до державних (недержавних) установ, у кількості приблизно 20 сторінок, які поміщено до сейф-пакету НПУ серії WAR № 1110372.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1