Справа № 585/4606/17
Номер провадження 1-кп/585/15/23
У Х В А Л А

14 липня 2023 року Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ромни в залі суду матеріали об`єднаного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Бубни, Роменського району, українця, громадянина України, працюючого не офіційно, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст. 389, ч.2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Роменського міськрайонного суду з грудня 2017 року перебуває вказане вище кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст. 389, ч.2 ст. 185 КК України.

За вказаними матеріалами провадження встановлено наступне.

Так, 04.12.2017 року у провадження Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001116 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, згідно даних обвинувального акту вказане кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_3 у жовтні 2017 року (головуючий у справі с. ОСОБА_6 )

Надалі, ухвалою суду від 01.10.2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України (справа номер 585/4606/17, номер провадження 1-кп/585/124/18) було об`єднане в одне з матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.1 ст. 125 КК України (справа номер 585/3209/18, номер провадження 1-кп/585/321/18) та присвоїти загальний номер справи 585/4606/17, номер провадження 1-кп/585/124/18.

За змістом пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_3 також ставиться у вину здійснення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 125 КК України, що ним було вчинено 29.07.2018 року.

Окрім цього, ухвалою суду від 19.11.2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.389, ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України (справа номер 585/4606/17, номер провадження 1-кп/585/124/18) було об`єднано в одне з матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (справа номер 585/4548/18, номер провадження 1-кп/585/387/18) та присвоїти загальний номер справи 585/4606/17, номер провадження 1-кп/585/124/18.

За змістом пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_3 також 01.11.2018 року було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Так, у подальшому ухвалою суду від 19.01.2019 року кримінальне провадження №0000917 від 02.11.2018 (справа №585/4548/18) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, було закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Надалі, у зв`язку із з`ясуванням у ході судового розгляду певних обставин, судом було постановлено ухвалу від 20.03.2019 року, якою призначено по об`єднаному кримінальному провадженню, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України, стаціонарну судово-психіатричну експертизу, доставлення ОСОБА_3 до психіатричного закладу та доставлення останнього до місця проживання після проведення експертизи покладено на Роменський ВП ГУНП в Сумській області, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

У період до 27.09.2021 року вказану ухвалу суду виконано не було, у зв`язку із чим розпорядженням Роменського міськрайонного суду Сумської області № 26 від 27.09.2021 року у зв`язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_6 матеріали кримінальної справи № 585/4606/17 (провадження № 1-кп/585/26/21) передано на розгляд судді ОСОБА_1

15 листопада 2021 року до суду надійшов лист КЗ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР разом із матеріалами кримінального провадження, без виконання ухвали від 20.03.2019 року про проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, так як ОСОБА_3 на експертизу не прибув.

Надалі, ухвалою суду від 30.11.2021 року, було прийнято до провадження об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.389, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України, відновлено таке провадження, а справу призначено до судового розгляду.

При цьому, оскільки до суду ОСОБА_3 неодноразово не прибув на судовий виклик, його привід виконано не було, ухвалою суду від 15.07.2022 р. було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а провадження у справі зупинено, такий дозвіл надалі у провадженні продовжувався, за спливом строку дії ухвали суду.

У зв`язку із встановленням місця перебування обвинуваченого, 08.06.2023 р. вказане кримінальне провадження було відновлене та 09.06.2023 р. вирішено питання щодо застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

До початку судового розгляду судом на обговорення було поставлено питання щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст.ст. 389, 125 КК України, оскільки спливли строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, згідно ч.1 ст. 49 КК України, а обвинуваченому роз`яснено його право заперечувати проти такого закриття тощо.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 389 та ч.1 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті.

Також обвинувачений підтвердив суду, що він згоден на закриття кримінального провадження за вказаними стятими обвинувачення, при цьому беззаперечно підтвердив суду, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження згідно ст. 49 КК України, тобто з нереабілітуючих підстав.

Захисник обвинуваченого просила суд вирішити питання щодо закриття кримінального провадження, в частині пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст. 389 та ч.1 ст. 125 КК України, зважаючи на сплив строків, визначений ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження з підстав спливу строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, вказавши, що з дати вчинення останнім кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 389 та ч.1 ст. 125 КК України та до дати судового розгляду строк притягнення особи до кримінальної відповідальності сплив за цими статтями сплив навіть з урахуванням переривання такого строку іншим кримінальним парвопорушенням, при цьому законом не встановлено заборону щодо застосування строків давності до вчиненого особою кримінального правопорушення, у формі кримінального проступку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 389 КК України органом досудового розслідування вірно кваліфіковано як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт, а за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Так, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України підлягає закриттю, із звільненням останннього від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Однією із підстав для прийняття такого рішення є закінчення строків, визначених ст. 49 КК України, за яких можливе притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Встановлено, що на час вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, положення ст. 12 КК та ст. 49 КК діяли в редакції Законів України № 4025-VI від 15 листопада 2011 року та № 1183-VII від 8 квітня 2014 року відповідно.

На час розгляду у судовому засіданні вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 положення вказаних статей зазнали змін та діють в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

При цьому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 389 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно з нормами ст. 12 КК (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно з нормами ст. 12 КК (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) є кримінальним проступком, вчинення якого карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Так, відповідно до положень ст. 49 КК (у редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину); протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В досліджуваному випадку, після внесення змін до вказаних статей має місце поліпшення становища особи ОСОБА_8 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінальних правопорушень, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК України, щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Тому, за умови відсутності факту ухилення ОСОБА_3 від суду, строк давності для звільнення його від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) становить два роки із часу вчинення ним кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України та три роки з дня вчинення ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК, і до дня набрання вироком законної сили.

Також судом враховується, що в межах даного кримінального провадження у період до 01.11.2021 року ОСОБА_3 у розшук не оголошувався та від слідства та суду не ухилявся.

Приймаючи до уваги, що зазначені інкриміновані ОСОБА_7 діяння насьогодні віднесено до категорії кримінальних проступків за класифікацією ст. 12 КК України, враховуючи, що відповідно до п.2-3 ч.1 ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних проступків становить 2 та 3 роки відповідно, при цьому кримінальний проступок за ч.2 ст. 389 КК України (із урахуванням дати переривання перебігу строку вчиненням 29.07.2018 р. кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, а за ч.1 ст. 125 КК України 01.11.2018 року, тобто закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження у частині пред`явленого особі обвинувачення підлягає закриттю, із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 286, 349, 395 КПК України, ст.5, 12, 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001116 від 21 листопада 2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, звільнивши особу від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000614 від 30 липня 2018 року, в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, звільнивши особу від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно ч.1 ст. 49 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000614 від 30 липня 2018 року, в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України продовжити на загальних підставах, визначених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена учасниками кримінального провадження протягом семи днів з моменту її проголошення до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_9 Цвєлодуб

міськрайонного суду