Справа № 297/762/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/175/23 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.05.2023 включно, з визначенням застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Цією ж ухвалою у разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави на нього покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; без дозволу слідчого, прокурора чи суду не виїжджати за межі Берегівського району Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і суспільну небезпечність, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину - метамфетамін, у невстановленій кількості, який у подальшому зберігав у належному йому автомобілі марки «BMW 525D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою подальшого збуту.

У подальшому, 02.02.2023 ОСОБА_5 , діючи умисно з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення, запропонував ОСОБА_9 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, придбати в нього для подальшої реалізації психотропну речовину - метамфетамін, який буде знаходитись в сумці у його транспортному засобі.

-2-

Того ж дня, о 18 год 15 хв, ОСОБА_9 прибув за вказівкою ОСОБА_5 за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , де останній з балкону через пульт управління замками відкрив належний йому автомобіль марки «BMW 525D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який припаркований в дворі прилеглому до будинку, і у такий законспірований доступ збув ОСОБА_9 , кристалічну речовину білого кольору у сімнадцяти пакетах, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/107-23/1601-НЗПРАП від 09.03.2023 відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено - метамфетамін, загальною вагою (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 690,9730 г.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та доведення умислу до кінця, ОСОБА_5 з метою отримання грошових коштів в сумі 3200 доларів США від ОСОБА_9 , заздалегідь домовившись з останнім про зустріч в м. Ужгороді.

16.03.2023 ОСОБА_5 , зустрівшись з ОСОБА_9 в м. Ужгороді, отримав від останнього грошові кошти в сумі 3200 доларів США за раніше надані ним психотропні речовини.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і суспільну небезпечність, з метою незаконного збуту та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи особливо небезпечні наркотичні засоби які зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 до 16.03.2023.

У подальшому працівниками Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.03.2023 у справі № 297/762/2, з 16.03.2023, у період часу з 16 год 21 хв по 18 год 49 хв проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено зелену подрібнену речовину рослинного походження, яка має ознаки особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, а також прозорий полімерний зіп-пакет, в якому знаходилась біла кристалічна речовина рослинного походження, яка має ознаки особливо небезпечного наркотичного засобу кокаїн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

16.03.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 17.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне яких (ч. 3 ст. 307 КК) відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням наведеного слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією

-3-

майна. З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, а також враховуючи дані про особу підозрюваного зокрема те, що ОСОБА_5 не працює, може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою. При визначенні, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України щодо ОСОБА_5 застави, слідчий суддя врахував положення ч. 5 ст. 182 КК України, згідно яких розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 , прийшов до висновку про визначення підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка на його думку буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків визначених КПК України.

В апеляційній скарзі, прокурор просить ухвалу слідчого судді від 17.03.2023 скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_5 в частині визначення розміру застави, оскільки слідчим суддею окрім обґрунтованості підозри та наявності заявлених ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не враховано положення п. 5 ч. 4 ст. 184 КК України, а також те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, офіційного доходу та утриманців.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

-4-

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

-5-

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного 19.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000031, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

16.03.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 17.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307КК України.

Ухвалою слідчого судді від 17.03.2023, за клопотанням слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка .

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна та яке відноситься до категорії особливо тяжких, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно вливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

-6-

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, мотив та спосіб їх вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Доводи прокурора про неправомірність визначення слідчим суддею застави при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на те, що одне з кримінальних правопорушень, в якому підозрюється останній відноситься до категорії особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, колегія суддів відхиляє з таких мотивів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, альтернативне не визначення розміру застави є правом слідчого судді, суду, і таке рішення приймається з врахуванням наявних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та сукупності всіх обставини, визначених ст. 178 КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 взагалі не містить жодних доводів щодо доцільності не визначення підозрюваному альтернативного розміру застави.

-7-

Доводи прокурора про неврахування слідчим суддею при визначенні розміру застави факту вчинення ОСОБА_5 в тому числі кримінального правопорушення яке відноситься до особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слід визнати необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при вирішення питання щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою такі обставини врахував та обґрунтовано послався на них в своїй ухвалі й такий висновок не суперечить положенням п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відтак, при прийнятті рішення колегія суддів враховує, що даних про наявність передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України підстав, які б давали право слідчому судді не визначати щодо ОСОБА_5 розмір застави при постановленні щодо нього ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, матеріали судового провадження не містять і такі докази не були надані прокурором під час апеляційного розгляду.

Як вбачається з ухвали, визначаючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 цього Кодексу та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, їх ступеня суспільної небезпеки, а також особи підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя прийшов до висновку, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків і такий розмір не буде завідомо непомірним для нього.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів. При цьому враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11. 2010, відповідно до якого розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_5 розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн, є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_5 , обставинами кримінальних правопорушень, їх тяжкістю та особливою суспільною небезпечністю, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Відтак, при прийнятті рішення колегія суддів враховує, щонаведені в апеляційній скарзі прокурором доводи, в тому числі тяжкість та особлива суспільна небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

-8-

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2023, щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді