27.04.2023 Справа № 522/6743/23
Провадження № 1-кс/522/2441/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000368 від 15.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України, про накладення арешту на майно, -

Учасники процесу:

слідчий - ОСОБА_3 ,

власник майна - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000368 від 15.03.2023, яке обґрунтовано таким.

14.03.2023 до відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій він просить прийняти заходи правового характеру до робітників мереж аптек розташованих на території Приморського району м. Одеси, які без наявності у осіб рецептів на відповідні лікарські засоби які містять наркотичні речовини, в супереч встановленому законом порядку, здійснюють реалізацію таких лікарських засобів.

Як встановлюється за матеріалами досудового розслідування, на території Приморського району м. Одеси розташовані мережі аптек у яких в порушення наказу МОЗ №360 від 19.07.2005 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №783/11063 від 20.07.2005 «Про порядок відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів» здійснюється відпуск кодеїновмісних лікарських засобів без відповідних рецептів, а саме лікарський засіб Кодтерпін ІС.

Відповідно до п.3 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.2005 № 360 (із змінами) «рецептурні лікарські засоби відпускаються за рецептами медичних працівників з аптек та аптечних пунктів».

Постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 затверджено Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (далі Перелік). Відповідно списку № 1 таблиці ІІ Переліку кодеїн відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Відповідно списку № 1 таблиці ІІІ препарати кодеїну за умови, що вони поєднані з одним або кількома інгредієнтами і містять не більше як 100 мг наркотичного засобу на одиницю дози відносяться до наркотичних засобів, обіг яких обмежено і стосовно яких допускається виключення деяких заходів контролю.

Комбіновані лікарські засоби, які містять у своєму складі кодеїн відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 14.05.2003 № 210 «Про затвердження критеріїв віднесення наркотичних (психотропних) лікарських засобів, що містять малу кількість наркотичних засобів або психотропних речовин і прекурсорів, до категорії лікарських засобів, які відпускаються без рецептів, та Переліку цих засобів» (із змінами) не відносяться до категорії лікарських засобів визначених наказом. Тобто підлягають відпуску з аптечних закладів за рецептом лікаря.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.2005 №360 «Про затвердження Правил виписування рецептів та вимог-замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення, Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, Інструкції про порядок зберігання, обліку та знищення рецептурних бланків та вимог-замовлень» (із змінами) Додаток 5 встановлено граничнодопустиму для відпуску кількість у складі наркотичного (психотропного) комбінованого лікарського засобу на 1 рецепт: для кодеїну вона складає 0,2 г.

За порушення встановлених правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів правоохоронними органами можуть порушуватись справи про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.320 КК України.

15.03.2023 у ході допиту ОСОБА_6 надав чек та назвав адресу розташування аптеки, в якій він придбав чотири блістери лікарського засобу Кодтерпін ІС, в одному блістері по 10 таблеток, тобто в загальній кількості 40 таблеток. 1 таблетка містить кодеїнової основи 8 мг. 40 таблеток містять 0,32 г., таким чином здійснюється порушення граничнодопустимої для відпуску кількості у складі наркотичного (психотропного) комбінованого лікарського засобу, тобто порушуються встановлені правила обігу наркотичних засобів.

На виконання доручення слідчого співробітниками УСБУ в Одеській області встановлено мережі аптек у яких порушуються встановлені правила обігу наркотичних засобів, серед яких аптека мережі «БРК-ФАРМ-ГРУП»: за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 11.

19.04.2023 у ході проведення обшуку на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси в приміщенні аптеки «БРК-ФАРМ-ГРУП»: за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 11 виявлено та вилучено речі та лікарські засоби, вказані у клопотанні.

Таким чином, сторона обвинувачення стверджує, що вищевказані предмети мають суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню та є речовими доказами.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив задовольнити.

Власник майна заперечив проти задоволення клопотання, оскільки аптеки мережі «БРК-ФАРМ-ГРУП» мають ліцензію на право здійснення діяльності роздрібної торгівлі лікарськими засобами, зокрема аптека за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 11, прим. 17 та надав підтверджуючі документи. Крім цього, зазначив, що фармацевти, у встановлених законом випадках, відпускають лікарські засоби лише за наявності рецепту лікаря, доказів зворотнього слідчий суду не надав.

Вивчивши матеріали додані до клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як і у клопотанні, так і під час судового розгляду такого клопотання сторона обвинувачення повинна чітко зазначити мету і підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1.) збереження речових доказів, 2.) спеціальної конфіскації, 3.) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та 4.) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Для доведення факту, що вказані у клопотанні лікарські засоби є речовим доказом у даному провадженні слідчий, прокурор зобов`язані навести критерії передбачені ст. 98 КПК України і довести обґрунтованість таких посилань, а також навести мінімально необхідні докази про те, що справді було вчинено злочин.

Загальні твердження про те, що вказані лікарські засоби можуть бути доказом не є достатньою підставою для обмеження прав осіб у такий обтяжливий спосіб. Як і загальні твердження про те, що цей злочин було вчинено саме в цій аптеці.

У даному випадку, слідчий суддя враховує факт наявності ліцензії на право здійснення діяльності роздрібної торгівлі лікарськими засобами в аптеці за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 11, прим. 17, а тому вилучені лікарські засоби не були предметом незаконних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Таким чином з урахуванням вище викладених обставин та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність залишення клопотання про арешт без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000368 від 15.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України, про накладення арешту на майно - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя Віктор ПОПРЕВИЧ