Справа № 592/7024/23
Провадження № 1-кп/592/419/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000672, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2023 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 Кримінального кодексу України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , УНЗР НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий 30.11.2011 Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області, паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий 08.04.2016, раніше не судимого

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, затвердженого Законом № 2263-ІХ від 22.05.2022, на всій території України введено воєнний стан.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), затвердженим Законом № 2263-ІХ від 22.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року продовжений строком на 90 діб, продовжено строк дії воєнного стану терміном на 90 діб до 25.11.2022. Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану терміном на 90 діб до 19.02.2023. Законом України від 18.11.2022 № 2738-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану». Законом України від 06.02.2023 № 2915-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану терміном на 90 діб до 20.05.2023.

У період дії воєнного стану, а саме 31.12.2022 близько 14:28 год. ОСОБА_3 прийшов до магазину «Єва-903» ТОВ «РУШ», що знаходиться за адресою: м. Суми, пр-т Перемоги, 111, де його увагу привернула парфумована вода, що знаходилася на відкритому стелажі магазину, у цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 31.12.2022 близько 14:28 год. ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, знаходячись у приміщенні магазину «Єва-903» ТОВ «РУШ», за адресою: м. Суми, пр-т Перемоги, 111, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, взяв з відкритої полиці стелажу жіночу парфумовану воду «Труссарді Донна» ємністю 30 мл., вартість якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 825 від 17.04.2023 складає 2099 грн. 00 коп.

Вищезазначену жіночу парфумовану воду ОСОБА_3 сховав до чоловічої сумки (барсетки), після чого покинув приміщення магазину «Єва-903», не розрахувавшись за даний товар. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав магазину «Єва-903» ТОВ «РУШ» матеріального збитку на суму 2099 грн. 00 коп.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин. Кваліфікація дій обвинуваченого судом (стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому обвинуваченню за ч. 4 ст. 185 КК України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що події відбувались 31.12.2022, був гарний настрій, вирішив на «Новий рік» подарувати дівчині туалетну воду, а коштів не було. Перебуваючи у магазині «Єва» на проспекті Перемоги у м. Суми, вирішив викрасти жіночу туалетну воду, взяв її з полиц та сховав до «барсетки», потім виніс не сплативши за неї кошти з магазину та розпорядився на власний розсуд. Щиро кається у вчиненому, зазначив, що просив пробачення у працівників магазину, ним повністю відшкодована шкода шляхом внесення грошових коштів у касу магазину. Просив суворо не карати, оскільки злочин вчинено ним вперше, зробив висновки з вчиненого, запевнив, що більше подібного не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений, захисник не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає: повне визнання вини; щире каяття; молодий вік; повне та добровільне відшкодування шкоди, відсутність судимостей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим згідно з ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до роз`яснень викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» зазначено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також беручи до уваги все наведене в сукупності, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вартість та обставини викрадення майна, невелику суспільну небезпечність вчиненого діяння, дані, які характеризують особу ОСОБА_3 , його репутацію, те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, у 2016 році звертався за медичною допомогою з діагнозом «постконтузійний синдром» внаслідок отриманої травми, має сталі соціальні зв`язки, позицію представника потерпілого, викладену в заяві від 26.05.2023, відповідно до якої претензій до обвинуваченого матеріального характеру не мають, збитки компенсовані у повному обсязі, цивільний позов заявляти не будуть, покарання просять призначити на розсуд суду, також враховуючи позицію прокурора про необхідність застосування ст. 69 КК України з призначенням обвинуваченому покарання з переходом до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ст. 185 ч. 4 КК України у виді штрафу, суд вважає, що мета покарання, визначена в ч. 2 ст. 50 КК України, буде досягнута при призначенні обвинуваченому покарання з урахуванням усіх обставин, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, та вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яким може бути штраф, оскільки вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09.10.2018 у справі № 56/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Дана позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справах «Ювченко та інші проти України» (рішення від 09 квітня 2020 року), та в справі «Скачкова та Рижа проти України» (рішення від 16 липня 2020 року), де зазначено, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Белане Надь проти Угорщини» (рішення від 13 грудня 2016 року) та у справі «Садоха проти України» (рішення від 11 липня 2019 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Вирішення цивільних позовів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені прокурором витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз: - товарознавча експертиза № 825 від 17.04.2023 на суму 1911 грн. 84 коп.; портретна експертиза № СЕ-19/119-23/4289-ФП від 02.05.2023 на суму 7648 грн. 00 коп.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.05.2023 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України до 12.07.2023. Суд вважає за необхідне до набрання законної сили вироком суду запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 376, 392, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 28.03.2023: оптичний носій диск DVD-R із записом камери відеоспостереження ТОВ «РУШ» залишити в матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у прокурора.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 9559 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1