Справа № 642/1672/23
Провадження № 1-кс/642/1611/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000461 від 04.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000461 від 04.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, а саме ставить питання про скасування арешту в частині накладення ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 року у справі № № 642/1672/23 провадження № 1-кс/642/1216/23 на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі 2016102, із наявними IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , вилучені під час проведення 19.04.2023 -20.04.2023 обшуку за місцем розташування підприємства ТОВ «Концерн «Біг-М» за адресою: м. Полтава, вул. Продовольча 2В.

В обгрунтування клопотання заявник вказує, що арешт накладено необгрунтовано, за відсутністю власника майна, у зазначеному кримінальному провадженні у накладенні арешту на вказане майно відсутня потреба, адже був оглянутий слідчим під час проведення обшуку, заявник вказує, що вилучений телефон доказового значення для досудового розслідування не несе, та не може бути речовим доказом.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні щодо клопотання про скасування арешт майна заперечив, та просив у задоволенні клопотання відмовити з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває у провадженні, досудове розслідування триває, усі обставини вчинення кримінальних правопорушень встановлюються, проводяться слідчі дії, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон має інформацію, яка необхідна для встановлення обставин кримінального провадження. Вилучений телефон визнаний речовим доказом. У разі скасування арешту це призведе до їх приховування та втрати, знищення.

Заслухавши пояснення представника, думку прокурора, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 року накладено арешт на на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 19.04.2023 -20.04.2023 обшуку за місцем розташування підприємства ТОВ «Концерн «Біг-М» за адресою: м. Полтава, вул. Продовольча 2В, а саме обшуку у приміщенні «приймальня» (згідно план-схеми приміщень) , в тому числі на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі 2016102, із наявними IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 .

Арешт накладено в рамках кримінального провадження №0000461 від 04.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, яке перебуває у провадженні Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Так, в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 року таким обставинам надавалася оцінка під час накладення арешту майна, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів, в тому числі і на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі 2016102, із наявними IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 .

Разом з тим, у судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про зворотнє.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на майно.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

При цьому, прокурор у судовому засіданні категорично заперечував проти скасування арешту на вказане майно, яке визнано речовим доказом. Досудове розслідування триває, обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що станом на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна у слідчого судді відсутні відомості про те, що арештоване майно, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі 2016102, із наявними IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , не являється речовими доказами в рамках кримінального провадження, а також, що необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, й навпаки, слідчий суддя зазначає, що прокурор повідомив, що арештоване майно в рамках кримінального провадження необхідне для проведення подальшого досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що існує необхідність арешту майна на даний час з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 174,175, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000461 від 04.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1