Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5082/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - ОСОБА_3 розглянувши скаргу представника власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги зазначила, що у провадженні Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000202 від 02.09.2021. Процесуальне керівництво вказаного кримінального провадження здійснюється прокурорами Подільської окружної прокуратури м. Києва.

09 лютого 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 по справі №758/1395/22 здійснено обшук за адресою: АДРЕСА_1 під час якого вилучено майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

На думку заявника, вилучене під час обшуку 09.02.2023 майно, яке належить ОСОБА_4 є тимчасово вилученим майном.

Крім того, до Подільської окружної прокуратури м. Києва та Подільського УП ГУНП у м. Києві було неодноразово направлені клопотання про повернення майна.

Просить зобов`язати прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва, яким здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000202 від 02.09.2021 негайно повернути ОСОБА_4 майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме два записники (блокноти) з чорновими записами; ноутбук HP Paptor 14 model 14-ce0048ur, S/N 5CD8450Z3D та зарядний пристрій до нього; фрагмент аркушу паперу з цифрою на ньому; папку обміну доходів; вісім квитанцій про сплату та папку з документацією синього кольору.

В судовому засіданні адвокат скаргу підтримала та просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд скарги без його участі. Просить відмовити в задоволенні скарги через її безпідставність, оскільки вилучене майно вилучалось не прокурором, а слідчим.

Заслухавши представника власника майна, вивчивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

У частині 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000202 від 02.09.2021. Процесуальне керівництво вказаного кримінального провадження здійснюється прокурорами Подільської окружної прокуратури м. Києва.

09 лютого 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 по справі №758/1395/22 здійснено обшук за адресою: АДРЕСА_1 під час якого вилучено майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Адвокатом неодноразово були направлені клопотання про повернення майна до Подільської окружної прокуратури м. Києва та Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Разом з тим, на момент подання скарги до слідчого судді, майно, яке належить ОСОБА_4 не повернуто.

У судовому засіданні встановлено, що вилучене майно на поверненні якого наполягає представник власників, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 201.02.2022 на підставі якої працівниками органу досудового розслідування проведено слідчу дію - обшук.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

З огляду на наведене, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 236, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги представника власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1