Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/234/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 травня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, розлученого, непрацюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 червня 2023 року включно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 травня 2023 року, задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 червня 2023 року включно.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Також у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик самовільного залишення підозрюваним місця проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що прокурором під час обґрунтування клопотання не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваного забезпечить лише такий вид запобіжною заходу як тримання під вартою, а також необґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Також захисник зазначає, що клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, який є особливо тяжким злочином.

Між тим, доводи клопотання в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1.2. 4. 5. ч. 1 ст. 177 К11К України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними, тобто, за таких обставин, у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого.

Крім того зазначає, що слідчим суддею в ухвалі не відображено думку самого потерпілого ОСОБА_10 , щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, який з`явився в судове засідання та висловив свою думку, та який є безпосереднім учасником процесу. Зокрема не зазначено в ухвалі суду, що потерпілим в судовому засіданні було надано письмову заяву в якій потерпілий ОСОБА_10 , вказав, що він примирився з підозрюваним ОСОБА_8 , ніяких претензій до нього не має, а також вказав, що ОСОБА_8 не мав ніякого наміру його вбивати, вказав що вони були дуже п`яні та нанесли один одному ножові поранення, але ОСОБА_8 не мав ніяких намірів щодо позбавлення його життя та просив суд не продовжувати ОСОБА_8 строк тримання під вартою, а просив відпустити його до дому. Але слідчим суддею не надано оцінку вказаній заяві та взагалі в ухвалі суду про це не зазначено.

З наведених підстав захисник вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосовано більш м`якіший запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних вимог захисника, оскільки вважає, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні СВ ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження за №0000046 від 15.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 15 березня 2023 року у вечірній час близько 16 години 15 хвилин точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 перебував у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з господарем ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в одній з кімнат будинку розпивав спиртні напої.

Під час спільного відпочинку, між ОСОБА_8 та господарем ОСОБА_10 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , почав наносити йому удари кулаками рук по тулубу та обличчю. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 , бажаючи їх настання, схопив зі столу кухонного ножа та тримаючи його у руці, наніс почергово два удари в праву скроневу ділянку голови потерпілого ОСОБА_10 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаних ран скроневої ділянки голови з правого боку, внаслідок чого відбулася гостра крововтрата, геморагічний шок, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.05.1995, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Після цього, ОСОБА_8 переконавшись, що потерпілий лежить нерухомо з масивною крововтратою та вважаючи, що вчинив всі необхідні дії для доведення даного злочину до кінця, які виражаються в настанні смерті ОСОБА_10 , розуміючи що останній може померти, продовжував сидіти та не вчиняти жодних дій спрямованих на надання допомоги потерпілому. Проте з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 та лише завдяки своєчасному наданню невідкладної медичної допомоги та операційному втручанню лікарів, життя потерпілого ОСОБА_10 вдалося врятувати.

15 березня 2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 16 березня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто закінчену замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Старший слідчий СВ ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , посилаючись на обґрунтованість пред`явленої йому підозри, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 травня 2023 року, вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою до 16.06.2023 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю долучених до клопотання доказів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.

Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_8 під вартою, серед яких встановлено необхідність долучення висновоку судово- медичної експертизи, висновки судово-імунологічних та судово-цитологічної експертиз, виконання яких знаходиться на виконанні у експертів Кіровоградського обласного бюро СМЕ, а також необхідно долучити висновок судово-психіатричного експерта.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер, суспільну небезпечність та наслідки злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є непрацюючим, зарекомендував себе з негативної сторони, постійно вживає спиртні напої, влаштовує сімейні сварки, від жителів с. Златопілля та його матері неодноразово надходили усні скарги з даного приводу, що вказує на нестійкість соціальних зв`язків безпосередньо за місцем проживання, а у разі доведеності вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, як про те зазначає захисник, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при її постановленні.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на позицію потерпілого є необґрунтованим, оскільки під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя встановив усі передбачені законом підстави для його продовження. При цьому, слідчим суддею обґрунтовано не взято до уваги позицію потерпілого, оскільки врахування думки потерпілого під час вирішення питання щодо запобіжного заходу чинним кримінальним процесуальним Законом не передбачено.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 376 ч.2, 117, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 травня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 червня 2023 року, включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4