Справа № 464/4809/23
пр.№ 1-кс/464/856/23
21 липня 2023 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна, -
Від учасників справи надійшли заяви про розгляд клопотання із його задоволенням у їх відсутності.
Оскільки у судове засідання особи, які беруть участь у судовому провадженні, не з`явилися, а тому відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.
Під час затримання ОСОБА_5 згідно з відповідним протоколом від 20.07.23. у останнього вилучено мобільний телефон «Нокіа» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , що було того ж дня оглянуто та визнано речовим доказом у провадженні.
За змістом ч.1 ст.170 КПК України арешт є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).
Виходячи з приписів ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.
З доводів, викладених у клопотанні, вбачається, що арешт вилученого майна, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч.4 ст.358 КК України, оскільки наявні ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворювання, відчуження. Клопотання подане у відповідності до вимог ст.171 КПК України. Підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Для ефективного проведення слідства та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження орган досудового розслідування має необхідність у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
Тому з урахуванням наведеного та вимог ч.11 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України клопотання про арешт майна підлягає до задоволення шляхом заборони розпорядження та користування майном. У даному випадку обмеження права власності є співрозмірним з потребами кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :
клопотання про арешт майна задоволити.
Накласти арешт із забороною розпорядження та користування майном на мобільний телефон «Нокіа» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 .
У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6