УХВАЛА

Іменем України

20 червня 2023 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне скаргу представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИЛА:

У поданій до суду скарзі представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 вказала, що 12.05.2023 року Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області були внесені відомості до ЄРДР про підробку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 документів з метою заволодіння нерухомим майна, а саме житловим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , чим завдали мені майнової шкоди в особливо великому розмірі. Попередня правова кваліфікація даного кримінального правопорушення - ч.3 ст.358 КК України.

30.05.2023 року ОСОБА_5 було подано до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області заяву про залучення її як потерпілого до кримінального провадження , внесеного 11.05.2023 року до ЄРДР за №0001425 .

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 від 02.06.2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 щодо залучення її як потерпілої сторони до даного кримінального провадження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий прийняв дане процесуальне рішення, покликаючись на те, що під час досудового розслідування встановлено, що немає достатніх доказів та підстав вважати , що ОСОБА_5 завдано майнової чи моральної шкоди, слідчим було проведено допит ОСОБА_5 , в ході якого остання вказала на обставини, які нічим не підтверджені

Представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 вказала у скарзі, що вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права.

Представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала, просила суд її задоволити.

Представник Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області просив відмовити у задоволені скарги за безпідставністю.

Заслухавши представника заявника, представника Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, дослідивши додані до скарги матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 5 та п. 7 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що Рівненським районним управлінням поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001425 від 11.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 222 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

30.05.2023 року ОСОБА_5 було подано до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області заяву про залучення її як потерпілого до кримінального провадження , внесеного 11.05.2023 року до ЄРДР за №0001425.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 від 02.06.2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 щодо залучення її як потерпілої сторони до даного кримінального провадження.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що згідно поданого клопотання ОСОБА_5 про визнання її потерпілою, достатніх доказів щодо завдання їй моральної, фізичної або майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення не встановлено, а також підстави для визнання його потерпілим відсутні.

На сьогодні, досудове розслідування триває, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин згаданого кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у розумні та/або передбаченні КПК України строки, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії.

З огляду на викладене, а також те, що відмова слідчого є істотним обмеженням процесуальних прав особи, наслідком яких може бути суттєве ускладнення відстоювання учасником своє позиції при проведенні судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_5 вказує на необґрунтованість оскаржуваної постанови слідчого від 02.06.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Отже, єдиною законною підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Викладене свідчить, що оскаржувана постанова про відмову в залученні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні №0001425 від 11.05.2023 року не відповідає вказаним вимогам ч.5 ст.55, 110, 222 КПК України, оскільки у мотивувальній частині слідчий не вказав очевидних та достатніх підставах вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Положеннями ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_5 є заявником в межах даного кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесені саме на підставі її заяви про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Сама лише ця обставина є підставою, відповідно до абз.1 ч.1 ст.55 КПК України, для визнання особи потерпілим.

Крім того, заподіяння шкоди потерпілому можливо встановити під час здійснення досудового розслідування, а тому відсутні будь-які правові підстави для відмови заявнику в залученні його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Таким чином, в розумінні приписів кримінального процесуального законодавства України, ОСОБА_5 є особою, якій завдано шкоду вчиненням кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 02.05.2023 року про відмову у задоволенні клопотання винесена слідчим СВ Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 55, 303, 306, 307, 309, КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою - задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 02.05.2023 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 12.05.2023 року до ЄРДР за №№0001425.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_11