Справа № 589/4609/19
Провадження № 1-кп/589/397/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначені ризики, на думку прокурора, підтверджуються тими обставинами, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. До затримання не мав джерела прибутку та сталих соціальних зв`язків. Хоча обвинувачений і проживав з батьками, однак останні не мають на нього впливу і не можуть здійснювати контроль за його поведінкою. Зауважив, що до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області направлено інші обвинувальні акти (більше 10 епізодів) відносно ОСОБА_5 , які наразі перебувають на розгляді суду.

Захисник ОСОБА_4 просив застосувати відносно ОСОБА_5 домашній арешт аби обвинувачений мав змогу заробляти собі на життя.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника, обіцяв не порушувати вимог більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п.5 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно вищезазначених норм національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування чи продовження без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи в розрізі конкретних обставин кримінального провадження є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Тому, зважаючи на вказане та на вимоги ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків щодо необхідності довести реальність ризиків, що виправдовують подальше обмеження свободи обвинуваченого, а протилежному випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який, виходячи з сукупності тих ризиків, які були доведені у судовому засіданні.

Суд наголошує на тому, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, в якій він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти (п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії», від 26.01.1993 р., заява № 14379/88).

З матеріалів кримінального провадження вбачається та в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений має постійне місце проживання, а саме: за адресою місця проживання своїх батьків.

Прокурором не доведено ризик впливу ОСОБА_5 на потерпілих та свідків, враховуючи те, що більшість з них вже надали покази в судовому засіданні.

Крім того, не здобуто будь-яких відомостей того, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення

Залишився недоведеним прокурором і ризик перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином.

Відтак, постановляючи ухвалу за наслідками розгляду клопотання, суд приходить до висновку, що прокурором не були доведені ризики, передбачені п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявному ризику переховування обвинуваченого від суду може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно, виходячи з вищезазначеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 183, 194, 199, 369 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Відмовити в продовженні строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , за винятком отримання невідкладної медичної допомоги.

Зобов`язати обвинуваченого з`являтися за кожною вимогою суду протягом дії запобіжного заходу.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) утримуватись від спілкування з іншим обвинуваченим, потерпілими, свідками;

2) здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності);

3) носити електронний засіб контролю;

4) не відлучатись з м. Шостка без дозволу суду;

5) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_5 після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали визначити до 17 листопада 2020 року включно.

Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1