Справа № 172/1518/23
Провадження № 1-кс/172/190/23
У Х В А Л А

05.09.2023 року слідчий суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000245 від 18.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого вказує, що 17.08.2023 року о 20:30 год. водій ОСОБА_3 , 2007 року народження, керуючи мотоциклом «Мінськ», здійснюючи рух по вул. Шевченка в с. Дебальцеве Синельниківського району біля будинку № 32, допустив виїзд за межі проїзної частини праворуч та здійснив наїзд на дерево. В результаті ДТП водій отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ.

18.08.2023 року вказаний факт внесений до ЄРДР за № 0000245 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця ДТП вилучений мотоцикл «ММВЗ-125 «Мінськ» без номерного знаку, двигун № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .

Передати вказаний ТЗ на зберігання неможливо, оскільки є необхідність у проведенні ряду відповідних експертиз.

Враховуючи, що вилучений об`єкт визнаний речовим доказом у справі, а також з метою недопущення знищення або пошкодження вказаного майна, слідчий просить суд накласти арешт на зазначений об`єкт.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до такого.

За даним фактом 18.08.23 відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000245.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ст. 132 КПК України застосування арешту майна не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів встановлено, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України як предмет, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, визнане постановою слідчого як речовий доказ, а тому має бути арештованим для його збереження.

Згідно зі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170-173, 309, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В

1. Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні

№ 0000245 від 18.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна задовольнити.

2. Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на таке майно: мотоцикл «ММВЗ-125 «Мінськ» без номерного знаку, двигун № НОМЕР_1 , шасі

№ НОМЕР_2 .

3. Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1