Справа № 191/3633/22
Провадження № 1-кп/191/258/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000466 від 02 серпня 2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.02.2000 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) із застосуванням ст. 44 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі, звільнений 16.06.2000 року з Павлоградської ВК на підставі ст.. 53 КК України умовно-достроково з не відбутим строком 2 місяці 25 днів;

- 01.12.2000 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) із застосуванням ст.ст. 43, 44 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.09.2001 року з Маріупольської ВК на підставі ст.. 53 КК України умовно-достроково з не відбутим строком 4 місяці 22 дні;

- 21.02.2003 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71, 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 28.02.2006 року з Беленьківської ВК №99 по відбуттю строку покарання;

- 15.05.2007 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 01.10.2009 року з Каменської ВК №101 по відбуттю строку покарання;

- 29.03.2010 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 07.10.2011 року з Синельниківської ВК №94 умовно-достроково з не відбутим строком 8 місяців 4 дні;

- 09.09.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.10.2011 року з Синельниківської ВК №94 на підставі ст..81 КК України умовно-достроково з не відбутим строком 8 місяців 4 дні;

- 26.04.2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.01.2015 року з Оріхівської ВК №88 на підставі ст..81 КК України умовно-достроково з не відбутим строком 10 місяців 8 днів;

- 28.03.2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки;

- 31.05.2018 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 369 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі;

- 27.05.2021 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 20.01.2022 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15.04.2022 року вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.01.2022 року змінено на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбутого покарання попереднє ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільнити з-під варти як такого, що відбув покарання. Звільнений 15.04.2022 року з ДУ Черкаський слідчий ізолятор» по відбуттю строку покарання,

- 21.02.2023 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.05.2023 року вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2023 року залишено без змін. Покарання не відбув,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив, та знову, повторно, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022, та продовженого указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб - до 20.11.2022), вчинив умисний корисливий злочин, а саме, 10 липня 2022 року приблизно о 10 годині 30 хвилин (більш точний час під час досудового слідства встановити на надалося можливим), маючи злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, прибув на ППС-1045 км перегону ст. Славгород - ст. Івківка Придніпровської залізниці, в межах Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, в цей же день (10.07.2022 року) приблизно о 10 годині 40 хвилин (більш точний час під час досудового слідства встановити на надалося можливим), ОСОБА_4 , перебуваючи на ППС-1045 км перегону ст. Славгород - ст. Івківка Придніпровської залізниці, переконавшись в тому що його протиправні незаконні дії залишаються непомітними, утримуючи при собі заздалегідь приготовані та принесені з собою знаряддя злочину (болторіз та ріжкові ключі) за допомогою страхувального ременя заліз на електроопори №114 та №114А, що розташовані на вказаній дільниці, після чого, демонтував та таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав з двох секційних роз`єднувачів «С-1» та «С-2» типу РКС-3,3/4000 мідні головки (ножі з губками), мідний шлейф з контактного проводу марки М-120 загальною довжиною 10 м, а також шлейфи з ПБСМ - 70 в 5 жил загальною довжиною 20 м, з якими покинув місце злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , спричинив АТ «Укрзалізниця» регіональній філії «Придніпровська залізниця» структурному підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» матеріальний збиток на загальну суму -43 679 гривень 97 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 28 серпня 2022 року приблизно о 13 годині 30 хвилин (більш точний час під час досудового слідства встановити на надалося можливим), ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, прибув на 1049 км пікет №6, перегону ст. Івківка - ст. Славгород Придніпровської залізниці, в межах Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, в цей же день (28.08.2022 року) приблизно о 13 годині 40 хвилин (більш точний час під час досудового слідства встановити на надалося можливим), ОСОБА_4 , перебуваючи на 1049 км пікет №6 перегону ст. Івківка - ст. Славгород Придніпровської залізниці, переконавшись в тому що його протиправні незаконні дії залишаються непомітними, за допомогою сили рук відчинив релейну шафу, що розташована на вказаному кілометрі зазначеного перегону та таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав 1 трансформатор СОБС-2А, 4 трансформатори РОБС-ЗА, випрямляч акумуляторний кремнієвий ВАК-13, з якими покинув місце злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , спричинив АТ «Укрзалізниця» регіональній філії Придніпровська залізниця» структурному підрозділу «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» матеріальний збиток на загальну суму- 3 854 гривні 53 копійки.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 3О серпня 2022 року приблизно о 14 годині 55 хвилин (більш точний час під час досудового слідства встановити на надалося можливим), ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, прибув на 243 км пікет №6 перегону пост 239 км ст. Вишневецьке Придніпровської залізниці, в межах Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, в цей же день (30.08.2022 року) приблизно о 15 годині 00 хвилин (більш точний час під час досудового слідства встановити на надалося можливим), ОСОБА_4 , перебуваючи на 243 км пікету №6 перегону пост 239 км ст. Вишневецьке Придніпровської залізниці, переконавшись в тому що його протиправні незаконні дії залишаються непомітними, за допомогою сили рук відчинив релейну шафу, що розташована на вказаному кілометрі зазначеного перегону та таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав 1 трансформатор СОБС-2А, 2 трансформатори ПОБС, 1 трансформатор РОБС 3, з якими покинув місце злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , спричинив АТ «Укрзалізниця» регіональній філії «Придніпровська залізниця» структурному підрозділу «Дистанція сигналізації та зв`язку Нижньодніпровськ-Вузол» матеріальний збиток на загальну сумі 4 497 гривень 54 копійки.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, зазначивши, що вчинив три крадіжки на залізничній дорозі при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся.

Представник потерпілого ОСОБА_5 надав заяву в якій просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглянути без його участі, цивільний позов підтримав, просив задовольнити, покарання призначити відповідно до закону.

Представник потерпілого ОСОБА_6 надав заяву в якій просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглянути без його участі, цивільний позов підтримав, просив задовольнити, покарання призначити відповідно до закону.

Представник потерпілого ОСОБА_7 надав заяву в якій просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглянути без його участі, цивільний позов підтримав, просив задовольнити.

Враховуючи те, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_4 , в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті 185 ч.4 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, звільнившись 15.04.2022 по відбуттю строку покарання за попереднім вироком, на шлях виправлення не став та знову, через невеликий проміжок часу, вчинив ряд умисних корисливих кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення від призначеного покарання з випробуванням.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 засуджено вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.05.2023 року вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2023 року залишено без змін. Покарання не відбуто.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також зважаючи на те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку від 21.02.2023 року, тому остаточне покарання слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заявлені АТ «Укрзалізниця» цивільні позови на загальну суму 134369,53 грн. визнані обвинуваченим у повному обсязі, а тому підлягають задоволенню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до набрання чинності вироку не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2023 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Цивільні позови АТ «Укрзалізниця» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» 12352,89 грн. (дванадцять тисяч триста п`ятдесят дві гривні вісімдесят дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» 13934,93 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири гривні дев`яносто три копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» 108081,71 грн. (сто вісім тисяч вісімдесят одну гривню сімдесят одну копійку).

Речові докази: металеві складові трансформаторів ПОБС-3А та РОБС-ЗУ, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Синельниківського РУП згідно квитанції №111628 (а.к.п.110-111); 4 металеві деталі та 1 пластикова, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Синельниківського РУП згідно квитанції №111629 (а.к.п.112-113); металеві та пластикові складові трансформаторів СОБС-2А, ПОБС-3, два мідні ножі роз`єднувача РКС-3,3 кВт, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Синельниківського РУП згідно квитанції №111713 (а.к.п.170-171) - повернути власнику, страхувальний ремінь та фрагмент мотузки, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Синельниківського РУП згідно квитанції №111713 (а.к.п.170-171) знищити.

Запобіжний захід до набрання чинності вироку не обирати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1