У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2023 Справа №607/15992/23 номер провадження 1-кс/607/5077/2023

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000165 від 08.03.2023р., про продовження строку тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Гута Шумського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , працюючого на посаді соціального робітника КУ «Центр з надання соціальних послуг» Кременецької міської ради, раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася із клопотанням від 23.08.2023р. в рамках кримінального провадження №0000165 від 08.03.2023р. про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України ОСОБА_4 до 60 діб

Клопотання мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, у першій половині січня 2018 року, точна дата досудовим розслідування не встановлена, до місця проживання сім`ї ОСОБА_8 , а саме до будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку із ремонтними роботами за місцем свого проживання, а саме у будинку АДРЕСА_1 , переїхала сім`я ОСОБА_9 , спільно із чотирма прийомними неповнолітніми та малолітніми дітьми, у числі яких перебувала і малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Через брак спальних місць, малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розмістили у вітальній кімнаті для тимчасового проживання.

За період спільного проживання із малолітньою ОСОБА_10 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, щодо малолітньої ОСОБА_10 . У подальшому, реалізовуючи свій умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, направленого на статеву свободу та недоторканість малолітньої потерпілої, ОСОБА_4 у першій половині січні 2018 року, точно дату досудовим розслідуванням не встановлено, знаючи, що ОСОБА_10 є малолітньою, використовуючи стан в особливо вразливій для дитини ситуації, з причин її безпорадного стану, яка у зв`язку із малолітнім віком позбавляє можливості усвідомлювати характер вчинених щодо неї протиправних дій, а також залежного становища, розуміючи та усвідомлюючи, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а також те, що дисципліна і порядок у сім`ї мають забезпечуватись на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини, проте нехтуючи цим діючи умисно, протиправно, цілеспрямовано та рішуче усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, у нічній час зайшов до вітальної кімнати будинку АДРЕСА_1 , де спали малолітні діти та ліг на ліжко поряд із ОСОБА_10 . Маючи доступ до дитини, у зв`язку із родинними між сім`єю ОСОБА_8 та прийомними батьками ОСОБА_10 відносинами, ОСОБА_4 , бажаючи задовольнити свою статеву пристрасть неприроднім способом із малолітньою ОСОБА_10 , знаючи і передбачаючи настання фактичної та потенційної шкоди для дитини, однак з метою збудження та задоволення своєї статевої пристрасті, просунув руку під спідню білизну потерпілої та почав пальцями торкатися до її геніталій намагаючись при цьому ввести пальці у піхву. У наслідок протиправних дій ОСОБА_4 , малолітня ОСОБА_10 прокинулась та намагалась присікти дії останнього, шляхом прийняття фізіологічно не зручної пози, що перешкоджала вільному доступу пальців та долоні ОСОБА_4 до її геніталій, однак ОСОБА_4 не зважаючи на це, знаючи та розуміючи, що фізично сильніший за дитину, продовжив наполегливі рухи спрямовані на пещення її геніталій та ввів пальці у піхву. У цей момент, малолітня ОСОБА_10 , почала кликати на допомогу дружину ОСОБА_4 ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_4 , почувши відповідь свої дружини на заклики малолітньої ОСОБА_13 швидко піднявся з ліжка та вийшов із вітальної кімнати. Перебуваючи у залежному стані від прийомних батьків ОСОБА_9 , знаючи та розуміючи, що ОСОБА_4 є їхнім зятем, а тому підтримки і захисту від них вона не отримує, а також боячись осуду сторонніх осіб, однокласників та товаришів ОСОБА_10 про те, що стала жертвою насилля сексуального характеру нікому не повідомила.

Таким чином, за висновками органу досудового розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, тобто задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2295-VI від 01.06.2010).

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_14 , виношуючи умисел, спрямований на сексуальне насильство щодо малолітньої ОСОБА_10 , проживаючи спільно у будинку АДРЕСА_1 із потерпілою продовжував вишукувати способи наблизитись до дитини, спостерігав за нею з вікна у момент прийняття нею душу, що помітила ОСОБА_10 . З метою уникнення бодай візуального контакту із ОСОБА_4 , ОСОБА_10 знаючи, що ремонт у її кімнаті, будинку АДРЕСА_1 , завершився, наполягла на негайному переїзді туди з прийомними батьками. У березні 2018 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у вечірній час, коли прийомні батьки ОСОБА_10 направились до родичів на свято із ночівлею, у будинок АДРЕСА_1 прийшов ОСОБА_4 дивитись телевізор, однак з невідомих причин залишився ночувати у будинку Якубовських. Перебуваючи в будинку ОСОБА_9 , у ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел, спрямований насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, щодо малолітньої ОСОБА_10 . У подальшому, реалізовуючи свій умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, направленого на статеву свободу та недоторканість малолітньої потерпілої, ОСОБА_4 у березні 2018 року, точно дату досудовим розслідуванням не встановлено, знаючи, що ОСОБА_10 є малолітньою, використовуючи стан в особливо вразливій для дитини ситуації, з причин її безпорадного стану, яка у зв`язку із малолітнім віком позбавляє можливості усвідомлювати характер вчинених щодо неї протиправних дій, а також залежного становища, розуміючи та усвідомлюючи, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а також те, що дисципліна і порядок у сім`ї мають забезпечуватись на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини, проте нехтуючи цим діючи умисно, протиправно, цілеспрямовано та рішуче усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, у нічній час зайшов до спальної кімнати будинку АДРЕСА_1 , де спала малолітня ОСОБА_10 та присівши поряд із ліжком почав спостерігати за дитиною, що спала. Маючи доступ до дитини, будучи переконаним та впевненим, що у будинку АДРЕСА_1 належного сім`ї ОСОБА_9 , вони тільки у двох, бажаючи та проявляючи насильницькі дії сексуального характеру до малолітньої ОСОБА_10 , знаючи і передбачаючи настання фактичної та потенційної шкоди для дитини, однак з метою збудження та задоволення своєї статевої пристрасті, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, просунув руку під спідню білизну потерпілої та почав пальцями торкатися до її геніталій намагаючись при цьому ввести пальці у піхву та ввівши їх. У наслідок протиправних дій ОСОБА_4 , малолітня ОСОБА_10 прокинулась та намагалась присікти дії останнього, шляхом прийняття фізіологічно не зручної пози, що перешкоджала вільному доступу пальців та долоні ОСОБА_4 до її геніталій. У цей момент ОСОБА_10 почала чинити словесний опір ОСОБА_4 , на що ОСОБА_4 забрав руку від статевих органів дитини та швидко вийшов із спальної кімнати. Перебуваючи у залежному стані від прийомних батьків ОСОБА_9 , знаючи та розуміючи, що ОСОБА_4 є їхнім зятем, а тому підтримки і захисту від них вона не отримує, а також боячись осуду сторонніх осіб, однокласників та товаришів ОСОБА_10 про те, що стала жертвою насилля сексуального характеру нікому не повідомила.

Таким чином, за висновками органу досудового розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, тобто задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене повторно щодо малолітньої (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2295-VI від 01.06.2010).

У будинку АДРЕСА_1 проживає сім`я ОСОБА_15 , яка має на утриманні восьмеро неповнолітніх та малолітніх прийомних дітей. ОСОБА_4 , знаючи прийомних дітей сім`ї ОСОБА_15 , оскільки його сім`я, сім`я його свекрів Якубовських пов`язані спільним побутом та родинними зв`язками, почав слідкувати та вивчати звичний графік життя, малолітньої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Знаючи розпорядок дня малолітньої ОСОБА_16 , а саме про проходження нею навчальної практики та навчальних екскурсій у навчальному закладі, а саме Жолобівській гімназії, де навчалась ОСОБА_16 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_16 . З метою встановлення точного часу слідування малолітньої ОСОБА_16 до та з Жолобівської гімназії ОСОБА_4 у період з 03.06 по 07.06.2019 та з 10.06. по 14.06.2019 почав спостерігати за дитиною з метою реалізації свого злочинного умислу. Продовжуючи свою злочинну діяльність, у один із зазначених днів, точна дата та година досудовим розслідування не встановлена, у обідню пору доби, ОСОБА_4 , відслідковуючи малолітню, переконався, що вона без сторонніх осіб слідує до навчального закладу та переконавшись, що поряд нікого немає, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із вагінальним проникненням у тіло ОСОБА_16 , з використанням своїх геніталій, перебуваючи неподалік свого місця проживання, а саме будинку АДРЕСА_1 , знаючи, що потерпіла перебуває у безпорадному стані, оскільки через свій вік не може розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, схопив малолітню за руку, знаючи та розуміючи, що фізично сильніший за дитину, затягнув ОСОБА_16 у сарай, що розташований на території домогосподарства АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, положив ОСОБА_16 на сіно зняв з неї одяг та спідню білизну, після чого проти волі останньої здійснив із нею вагінальний статевий акт, із використанням своїх геніталій.

Таким чином, за висновками органу досудового розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України - тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використання геніталій (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (у редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2227- VІІI від 06.12.2017).

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , знаючи розпорядок дня малолітньої ОСОБА_16 , а саме час навчального процесу у навчальному закладі, а саме Жолобівської гімназії, де навчалась ОСОБА_16 у 8-му класі, у вересні 2019 року у після обідній період часу, точно дату та годину досудовим розслідування не встановлено, вийшов на дорогу вул. Джерельній, що в с. Жолоби Кременецького району Тернопільської області, став очікувати повернення зі школи неповнолітньої ОСОБА_16 . Побачивши, що ОСОБА_16 повертається зі школи сама і поряд нікого немає у ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_16 із використанням своїх геніталій. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із вагінальним проникненням у тіло ОСОБА_16 , з використанням своїх геніталій, перебуваючи неподалік свого місця проживання, а саме будинку АДРЕСА_1 , знаючи, що потерпіла перебуває у безпорадному стані, оскільки через свій вік не може розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, схопив малолітню за руку, знаючи та розуміючи, що фізично сильніший за дитину, затягнув ОСОБА_16 у садок, що розташований на території домогосподарства АДРЕСА_1 , де діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, положив ОСОБА_16 на землю зняв з неї одяг та спідню білизну, після чого проти волі останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт, із використанням своїх геніталій.

Таким чином, за висновками органу досудового розслідування, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використання геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), зґвалтування вчинене повторно, зґвалтування неповнолітньої особи (у редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2227-VІІI від 06.12.2017).

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , знаючи розпорядок дня малолітньої ОСОБА_16 , а саме час навчального процесу у навчальному закладі, а саме Жолобівської гімназії, де навчалась ОСОБА_16 у 8-му класі, у березні 2020 року у після обідній період часу, точно дату та годину досудовим розслідування не встановлено, вийшов на дорогу вул. Джерельній, що в с. Жолоби Кременецького району Тернопільської області, став очікувати повернення зі школи неповнолітньої ОСОБА_16 . Побачивши, що ОСОБА_16 повертається зі школи сама і поряд нікого немає у ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_16 із використанням своїх геніталій. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із вагінальним проникненням у тіло ОСОБА_16 , з використанням своїх геніталій, перебуваючи неподалік свого місця проживання, а саме будинку АДРЕСА_1 , знаючи, що потерпіла перебуває у безпорадному стані, оскільки через свій вік не може розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, схопив неповнолітню за руку, знаючи та розуміючи, що фізично сильніший за дитину, затягнув ОСОБА_16 у садок, що розташований на території домогосподарства АДРЕСА_1 , де діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, положив ОСОБА_16 на землю зняв з неї одяг та спідню білизну, після чого проти волі останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт, із використанням своїх геніталій,

Таким чином, за висновками органу досудового розслідування, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використання геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), зґвалтування вчинене повторно, зґвалтування неповнолітньої особи (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 409- IХ від 19.12.2019).

31 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 3, ч. 4 ст. 152 КК України.

02 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області застосовано підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави до 27 липня 2023 року.

26 липня 2023 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29 серпня 2023 року.

23 серпня 2023 року слідчим на підставі доручення прокурора повідомлено підозрюваного і його захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, і приймаючи до уваги обставини кримінальних правопорушень та наслідки, які настали, а тому, перебуваючи на волі, існують ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і продовжувати свою злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілих для зміни показань або ж відмови, а відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, прокурор клопоче продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до шістдесяти діб без визначення застави у кримінальному провадженні.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши прокурора, яка підтримала клопотання з наведених у ньому підстав і наданих в судовому засіданні доповнень і просить його задовольнити, обвинуваченого та захисників, які заперечили відносно клопотання та подали своє клопотання, в якому просять змінити запобіжний захід на домашній арешт, враховуючи позитивні характеризуючи дані ОСОБА_4 , відсутність ризиків, які наведені прокурором, не вчинення ОСОБА_4 дій по перешкоджанню кримінальному провадженню або ж ухилення від слідства і суду, при тому, що йому було відомо про звернення потерпілих із заявою до правоохоронних органів, не здобуття органом досудового розслідування доказів причетності ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, так як матеріали клопотання не містять інших, крім показань потерпілих доказів, які повинні бути належні і допустимі для повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину і приймачами до уваги значний термін від вчиненого, виходячи із змісту повідомлення про підозру, що становить більше п`яти років, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Так, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, яке є тяжким злочином і санкція статті якого передбачає покарання до семи років позбавлення волі, а також у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 152 КК України і за ч. 4 ст. 152 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти і до п`ятнадцяти років позбавлення волі відповідно.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 3, ч. 4 ст. 152 КК України підтверджується доказами, які долучені до клопотання, оцінка яким надана слідчим суддею при його розгляді, так і при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах, а тому вказані докази в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Посилання в судовому засіданні захисників на необґрунтованість підозри, відсутність доказів, які б вказували про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень із викладеними у повідомленні про підозру обставинами або ж причетність до його вчинення, спростованні матеріалами клопотання, наданими і дослідженими в судовому засіданні обґрунтуваннями прокурора щодо їх зібрання та допустимості згідно вимог КПК України.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він одружений, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 29 серпня 2023 року і те, що у разі не продовження строку тримання підозрюваного під вартою, враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчиненого кримінального правопорушення та санкції статей Кримінального закону, в яких ОСОБА_4 підозрюється, негативні наслідки для потерпілих, або зміни на більш м`який запобіжний захід, про що клопочить сторона захисту, він зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду, не виключено продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи на вік потерпілих матиме можливість незаконно на них впливати для зміни показань або ж у їх відмові і свідчить про те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України при застосуванні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави не зменшилися і продовжують існувати, а тому клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу є підставне, обґрунтоване і вказані прокурором в судовому засіданні обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000165 від 08.03.2023р., про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 00 год. 00 хв. 23 жовтня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1