Справа № 553/3038/22
№ провадження 1-кп/646/307/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження №0000860 від 28.10.2021р. за ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, №0000278 від 08.04.2021р. за ч.2 ст.185 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

Червонозаводський районний суд м.Харкова здійснює судовий розгляд вищевказаних об`єднаних кримінальних проваджень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що про існування цих ризиків свідчить тяжкість можливого покарання, відсутність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений. Обвинуваченому достовірно відомо про місце проживання потерпілого та свідків, і з огляду на тяжкість обвинувачення це може спонукати його вчинити незаконний вплив на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань, які давалися на досудовому розслідуванні. Крім того, ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку, встановленому вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.06.2020р.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Захисник заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою або з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Клопотання захисника обґрунтоване тим, що ризики не можуть існувати постійно, їх наявність потрібно кожного разу доводити. Посилання прокурора на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення під час іспитового строку, встановленого вироком суду, є порушенням презумпції невинуватості. Крім того, кваліфікація дій ОСОБА_6 стороною обвинувачення за нормами кримінального закону не означає його винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Обвинувачений не ухилявся від органу досудового розслідування протягом 8 місяців з моменту, як відбулися події інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачені ч.2 ст.263, ч.45 ст.296 КК України, до моменту повідомлення йому про підозру. Обвинувачений не скористався реальною можливістю переховатися від органу досудового розслідування та суду з 24.02.2022р. Крім того, не існує доказів незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків. Що стосується ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, то це є лише припущенням. Обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, оскільки проживає за місцем реєстрації з матір`ю та братом , є студентом НТУ «Харківський політехнічний інститут», має позитивну характеристику з місця роботи.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, підтримав клопотання свого захисника та також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, пояснивши, що не збирається переховуватися від суду.

Потерпілий покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 та ч.2 ст.263 КК України, є нетяжкими злочинами, якими передбачено покарання, у тому числі у виді позбавлення волі строком до п`яти років та до трьох років відповідно.

За злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, який є тяжким, закон передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до семи років.

Запобіжний захід у рамках кримінального провадження №0000860 від 28.10.2021р. за ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави було застосовано до ОСОБА_6 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2023р., та в подальшому продовжувався ухвалами суду.

Підставами для застосування запобіжного заходу обвинуваченому та продовження його строку були наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів, їх тяжкість та тяжкість можливого покарання у випадку доведення винуватості ОСОБА_6 у їх вчиненні (без попереднього висновку про його винуватість) та наступні обставини.

Обвинувачений є уродженцем м.Харкова, громадянином України, з середньою освітою, є студентом Національного технічного університету «Харківський політехнічний університет» денної форми навчання, має зареєстроване місце проживання у м.Харкові, не одружений, дітей чи інших осіб на своєму утриманні не має, раніше судимий 30.06.2020 р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік.

Тобто, ОСОБА_6 інкримінується вчинення нових злочинів в період іспитового строку, встановленого вироком суду.

При цьому, один зі злочинів, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 , є корисливим злочином проти власності, в той час як обвинувачений був засуджений вищевказаним вироком суду за корисливий злочин проти власності.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, суд не робить висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Проте, наявність обґрунтованої підозри у їх вчиненні є однією з обставин, які свідчать про ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення.

Також судом враховано обставини, які підтверджують існування ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки обвинувачений не одружений, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб. Суду не надано доказів на підтвердження того, що за обвинуваченим зберігається його робоче місце та зберігалося протягом строку його тримання під вартою, враховуючи приписи чинного трудового законодавства України.

Отже, ОСОБА_6 не має настільки міцних соціальних зв`язків у місці проживання, які б були запобіжником вищевказаного ризику. Проживання його разом з матір`ю та братом, а також та обставина, що він є студентом, не є такими обставинами, враховуючи усвідомлення обвинуваченим тяжкості можливого покарання.

Суд вже розглядав доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не ухилявся від органу досудового розслідування до повідомлення його про підозру у цьому кримінальному провадженні. Ці обставини не свідчать про відсутність ризику переховування від суду, оскільки до його затримання підозра ОСОБА_6 ще не повідомлялася, тому у нього не було підстав вважати, що держава почала його кримінальне переслідування, що має певні правові наслідки.

Наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого підтверджується тим, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, корисливого злочину проти власності, насильницького та пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю. Також суд враховує конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушення, у тому числі, тривалість протиправних дій, мотиви вчиненні інкримінованих діянь. І з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини, ці обставини свідчать про наявність ризику впливу на свідків та одного з потерпілих, які ще не допитувалися цим судом при розгляді справи по суті.

Отже вищезазначені обставини свідчать про наявність ризиків, які передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто на цей час ці ризики не зменшилися та не перестали існувати, оскільки на цей час не змінилися обставини, які були підставою для застосування та продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому.

Судом вивчалося питання про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Але, з урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд вважає, що такі заходи, що не пов`язані з триманням під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вищевказаним процесуальним ризикам.

При цьому, з урахуванням сукупності всіх встановлених обставин, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 183, 331, 369-372 КПК України, судУХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.10.2023 р. включно, без визначення застави.

Встановити строк дії ухвали до 12.10.2023 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1