Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1635/23
номер провадження 1-кс/695/513/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з погодженим прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 04.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 04.05.2023 до ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від о/у СКП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , який повідомив про те, що на прибережній зоні р. Сула, яка розташована в адміністративних межах с. Лящівка, Золотоніського району, Черкаської області гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює незаконний вилов риби за допомогою риболовецької сітки.

За даним фактом 04.05.2023 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

На місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.

04 травня 2023 року дізнавачем СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшим ОСОБА_7 проведено огляд місця події на прибережній території Національного природоохоронного парку «Нижньосульський», що розташований в адміністративних межах с. Лящівка, Золотоніського району, Черкаської області у ході якого було виявлено та вилучено: риболовецьку месинову сітку, довжиною 20 метрів, розмір вічка 40х40 мм., гумові заброди зеленого кольору без маркування та свіжовиловлену рибу виду: в`язь 1 шт., лящ 3 шт., карась 10 шт.

04 травня 2023 року вилучена месинова сітка, довжиною 20 метрів, розмір вічка 40х40 мм., гумові заброди зеленого кольору без маркування було передано до відділення поліцейської діяльності № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, рибу передано на відповідальне зберігання ФОП « ОСОБА_8 ».

Посилаючись на те, що вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК, а вилучена риболовецька месинова сітка та гумові заброди зеленого кольору без маркування використано як засіб вчинення даного кримінального правопорушення, накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, тому старший дізнавач звернувся до суду з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор та старший дізнавач не прибули. Згідно з клопотанням дізнавач просить розглянути дане клопотання за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 249 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. 171-173 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Вимогами ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у КПК України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у п.п. 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що на даний час є необхідність накласти арешт на вказане вище майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, та дозволити його реалізацію. Такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним та виправданим.

Керуючись ст. 132, 167, 170-173, 309, 370, 372, 375 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на риболовецьку месинову сітку, довжиною 20 метрів, розмір вічка 40х40 мм., гумові заброди зеленого кольору без маркування, які були виявлені та вилучені 04.05.2023 під час огляду місця події на прибережній території Національного природоохоронного парку «Нижньосульський», що розташований в адміністративних межах с. Лящівка, Золотоніського району, Черкаської області.

Накласти арешт на рибу виду: в`язь 1 шт., лящ 3 шт., карась 10 шт., вилучену 04.05.2023 під час огляду місця події, проведеного на прибережній території Національного природоохоронного парку «Нижньосульський», що розташований в адміністративних межах с. Лящівка, Золотоніського району, Черкаської області, та дозволити її реалізацію.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9