Справа № 555/593/22
Номер провадження 1-кп/555/62/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2023 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК, ч. 2 ст.307 , ч.1 ст. 309 України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , в обгрунтування якого вказав, що ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування час, місці та способі, незаконно придбав вибухові речовини, а саме нітроцелюлозний (одноосновний) порох масою 44,370 грами та димний (чорний) порох масою 27,821 грами. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій щодо незаконного поводження з вибуховими речовинами, в супереч спеціальному Порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471 -XII (Порядок), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку,, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (зі змінами, внесеними наказами МВС України від 13 квітня 1999 року №292 та від 07 серпня 2013 року №749) (далі -Інструкція), умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, без повідомлення уповноваженої службової особи правоохоронного органу, без добровільної здачі вибухових речовин органу влади, незаконно зберігав вищевказані вибухові речовини в середині підсобного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .07.12.2021 під час проведення санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 , а саме на території домоволодіння, житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками відділення поліції в середині підсобного приміщення виявлено та вилучено вибухові речовини метальної дії промислового виробництва, а саме нітроцелюлозний (одноосновний) порох масою 44,370 грами та димний (чорний) порох масою 27,821 грами.Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, при невстановлених обставинах, місці, даті та часу, всупереч вимогам Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який зберігав по місцю проживання, а саме в підсобному приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .07.12.2021 під час проведення санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 , а саме на території домоволодіння, житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками відділення поліції № 4 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області в середині підсобного приміщення виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс загальною масою 3 703,675 г (в перерахунку на висушену речовину).Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (список 1 таблиці І), канабіс є особливо небезпечними наркотичними засобами, обіг яких заборонено.Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188 - канабіс (Таблиця 1) вагою 2 500,00 г і більше є особливо великим розміром.10.04.2022 слідчим, за погодженням із прокурором, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України.Прокурор вказує, що підставою для обрання запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 має не міцні соціальні зв`язки, проживає з батьком 86-річного віку, постійного доходу та місця роботи не має, на прожиття заробляє тимчасовими сезонними заробітками. Раніше особа 6 разів притягувалась до кримінальної відповідальності. Крім того, на розгляді Березнівського районного суду перебуває кримінальне провадження №000092 (ЄРДР від 12.02.2020) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 299 КК України. Зазначене свідчить, що ОСОБА_4 є особою суспільно небезпечною та схильною до вчинення кримінальних правопорушень. Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі не можливо тому, що при запобіжному заході у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту він зобов`язаний буде проживати в одному населеному пункті зі свідками у кримінальному провадженні. Враховуючи вищевикладене, існує ризик того, що підозрюваний може вчинити тиск на свідків. З урахування наведеного, просить застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб та одночасно визначити розмір застави у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник- адвокат ОСОБА_5 не заперечили щодо задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п.175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Відтак, враховуючи наявні у суду матеріали , з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ суд приходить до переконання про існування в рамках вказаного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ст.177 КПК України.

Оцінюючи їх наявність, суд приймає до уваги наступні обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, який згідно санкції статті карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Судом встановлено, ОСОБА_4 проживає із 86-річним батьком, обвинувачений постійного місця роботи та стабільного доходу не має. За місцем проживання особа характеризується посередньо. Вказані обставини свідчать про відсутність стійких та міцних соціальний зв`язків у особи. У зв`язку з цим, не виключається той факт, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 з метою ухилення суду і уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення може виїхати за межі Рівненської області.

При обранні особі запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту ОСОБА_4 буде проживати в будинку, що є місцем вчинення кримінального правопорушення, що може мати наслідком можливість впливу на свідка, з яким він проживає - батька, і може шляхом вмовляння чи погроз схилити його до дачі показань на свою користь.

Судом встановлено, що раніше ОСОБА_4 був неодноразово засуджений, на даний час щодо особи здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, де він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.1 ст. 299 КК України.

З урахування наведених обставин суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ст.177 КПК України, а тому відносно ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що застосування щодо обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів через їх м`якість не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, обвинуваченому може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений даною ухвалою.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачуєтьсЯ , та те, що він не працює, однак обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків..

Кримінальне провадження номер № 1-кп/555/62/23 судова справа №555/593/22 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст.263,ч.3 ст.309 КК України, кримінальне провадження номер № 1-кп/555/132/23 судова справа №555/219/23, по обвинуваченню ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст.263,ч.1 ст.309 , ч.2 ст.307 КК України, слід об"єднати в одне провадження та присвоївти об`єднаному провадженню номер № 1-кп/555/62/232 судова справа №555/593/22.

Керуючись ст.177,181,194 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят ) діб, а саме з 20 квітня 2023 року до 18 червня 2023 року включно , з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі(33001, м.Рівне, вул.Дворецька,116).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1