ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1415/23 Справа № 203/3208/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000239, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в строком до 21 липня 2023 року, без визначення застави.

Слідчий суддя вважав доведеним необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки підозрюваний має можливість переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, а також продовжити свою протиправну діяльність, що свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вказує, що докази, які долучені до клопотання слідчого не є об`єктивними та достатніми для ствердження про обґрунтованість підозри, а також про відсутність перелічених ризиків. Окрім цього захисник послався на порушення правил підсудності.

Зазначає, що ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, офіційне місце реєстрації, дружину, малолітнього сина, позитивно характеризується.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 були належним чином досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку даного запобіжного заходу, та обґрунтований висновок про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Так, при продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою враховано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, пов`язаних з реалізацією наркотичних засобів та психотропних речовин на систематичній основі, а також в тому, створив злочинну організацію з цією метою та керував нею, досудове розслідування триває, проводяться розшукові дії щодо встановлення причетних осіб до вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, а отже продовжують існувати ризики переховування підозрюваного ОСОБА_5 від суду та слідства, знищення, спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, а також ризик продовження своєї протиправної діяльності.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказують захисники, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності фактичних обставин вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень фактично зводяться до оцінки доказів та вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в інкримінованих злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.

Що стосується посилання захисника в тій частині, що підозрюваний ОСОБА_5 вже тривалий час перебуває під вартою, то на даному етапі кримінального провадження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є виправданим і не виходить за межі строку тримання під вартою на досудовому розслідуванні, передбаченому п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення правил підсудності, то в даному випадку враховується, що контроль за даним кримінальним провадження здійснюється слідчим суддею даного суду, а тому, згідно приписів ст. 34 КПК України, зміна підсудності неможлива і недоцільна. Крім того, дані обставини не вплинули на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, та не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Ствердження захисника про те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, офіційне місце реєстрації, дружину, малолітнього сина, позитивно характеризується, не є слушними, оскільки ці обставини не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінальних правопорушень, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000239, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4