В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/5872/22

Провадження № 1-кп/0285/274/23

03 травня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………......... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання…. ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………..... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого........................... ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022 №0000685,

по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області,

українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який не працює, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має,

зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Трофимчук, 27.09.2022 близько 21 години, перебуваючи біля альтанки, що розташована на території автомийки по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 по 22.11.2022 введено воєнний стан, вирішив умисно, таємно викрасти мобільний телефон марки «Xiaomi 5A 2/16 Gb», моделі «Redmi 5А» сірого кольору (далі за текстом Мобільний Телефон), який знаходився у чохлі-книжці чорного кольору, належний ОСОБА_5 , який останній залишив на кілька хвилин на столі вказаної альтанки.

У зазначений день, час і місці, та за вказаних обставин ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, підійшов до столу альтанки де переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, з метою особистого збагачення, незаконно, умисно, таємно викрав Мобільний Телефон, вартістю 1650 грн., який знаходився у чохлі, вартістю 93,33 грн.

Після цього ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майновий збиток на загальну суму 1743,33 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку Мобільного Телефону за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не заперечив проти часу, дати, місця і способу її вчинення. У вчиненому щиро кається, згоден з кваліфікацією своїх дій, не заперечує з приводу скороченого судового розгляду справи без дослідження доказів, які ним не оспорюються.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.15).

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_6 та його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого; його характер;

дані про особу винного: який раніше не судимий, вину у скоєному визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги відсутні.

Також варта уваги позиція потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, викрадене майно повернуто та положення ст.ст.50, 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде досягнуто при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та відповідає меті і загальним засадам призначення покарання.

Суд вважає, що обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до скоєного (шкодує про вчинене), наявність пом`якшуваної обставини, позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Арешт на майно не накладався.

Згідно ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення товарознавчої експертизи (висновок від 14.10.2022 №СЕ-19/106-22/10661-ТВ).

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання і роботи.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 1132 грн. 68 коп.

Речовий доказ мобільний телефон «Xiaomi 5A 2/16 Gb», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому після набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1