КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3687/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

04 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0002151 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Балхаш, Карагандинської області, Республіки Казахстан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Новоград-Волинським міським народним судом 15.09.1987 за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.2 ст.220-1, ст.42 КК УРСР до 7 років позбавлення волі, постановою Житомирського обласного суду від 21.01.1988 перекваліфіковано злочин з ч.3 ст.81 на ч.3 ст.85 КК УРСР та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, 06.06.1992 звільненого з Коростенської ВК №71 по відбуттю строку покарання; Новоград-Волинським міським судом за ст.196-1 КК України до 2 років позбавлення волі, 20.07.1994 звільненого з Коростенської ВК №71 по відбуттю строку покарання; 23.11.1994 за ч.2 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, 28.08.1997 звільненого з УВП №8 по відбуттю покарання; 17.12.1997 за ч.2 ст.81, ч.2 ст.141, ст.42, ч.2 ст.26 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою Тростянецького міського суду Вінницької області від 16.11.2001 злочини перекваліфіковано на ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ст.42 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі, 10.10.2003 звільненого з Тростянецької ВК №39 Вінницької області по відбуттю строку покарання; 12.11.2004 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, постановою Коростенського міськрайонного суду від 11.05.2007 звільненого умовно-достроково від відбування покарання строком на 1 рік 3 місяці 2 дні; 26.06.2009 за ч.1 ст.146, ч.1 ст.187, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 18.08.2010 за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 18.04.2011 звільненого умовно-достроково на строк 1 рік 2 місяці 16 днів; Черняхівським районним судом Житомирської області 10.11.2011 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.07.2015 звільненого умовно-достроково від відбування покарання на строк 1 рік 2 місяці; Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 20.05.2016 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 26.08.2016 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 22.10.2018 звільненого умовно-достроково від відбування покарання на строк 10 місяців 9 днів, 09.11.2022 Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 09.11.2022, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , обчислювати з 22.09.2022 з моменту його затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишено без змін - тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в справі №760/13293/22 від 04.10.2022.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в справі №760/13292/22 від 04.10.2022.

Вирішено долю щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Згідно вироку суду, 22.09.2022 близько 15:00 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на вулиці біля радіо-ринку «Караваєві дачі», розпивав спиртні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайомими ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після чого, під час вживання алкогольних напоїв, приблизно о 15 годині 20 хвилин між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 відбувся конфлікт на фоні образливих слів у бік останнього, в результаті чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 22.09.2022 приблизно о 15:25 годин, знаходячись в сквері біля радіо-ринку «Караваєві дачі» за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 41, дістав із правого кармана куртки в яку був одягнутий ніж та тримаючи його в правій руці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_10 , наніс йому один удар ножем в область живота з ліва, після чого з місця події зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз №042-1507-2022 від 08.12.2022, потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота - рана (визначено клінічними лікарями як колото-різана) в епігастральниій області, з рівними краями та гострими кутами (розміром 1,5х0,5 см) від якої спрямований рановий канал, проникає у черевну порожнину, з ушкодженням IV сегменту діафрагмальної поверхні правої долі печінки (рана розміром 5,0х3,0х5,0 см), яке супроводжується явищами гемоперетоніуму (наявність в черевній порожнині до 2 л. крові) та гемерологічним шоком ІІІ (важкого) ступеня, потребувало негайного проведення оперативного лікування. За критерієм небезпеки для життя, відповідно п. п. п. 2.1.1./а, 2.1.2 та 2.1.3/к, 2.1.3/о «Правил», виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження яке утворилися за рахунок однократної ударної дії предмету/предметів, якому/яким притаманні колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа/ножів) у строк, вказаний у описовій частині цієї Постанови, тобто, 22.09.2022.

Дії ОСОБА_6 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, які виразилися у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що він визнає свою вину і розкаявся у вченому та просить пом`якшити йому покарання до 5 років.

Потерпілий ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, а тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, відповідно, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню і перегляду не підлягають та учасниками судового провадження не оспорюються.

З приводу призначеного обвинуваченому покарання, справедливість якого оскаржена обвинуваченим, слід зазначити, що згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, однак згідно висновку судово-психіатричного експерта №666 від 08.11.2022 у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація (неускладнена) згідно з МКХ-10: F 10:00. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд першої інстанції визнав і врахував - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, до обставин, що обтяжують покарання відніс вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нових злочинів буде покарання в межах, установлених санкцією інкримінованої йому статті, відповідно до положень КК України у виді позбавлення волі.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній меті покарання, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Що стосується посилань обвинуваченого в апеляційній скарзі на визнання ним своєї вини та розкаяння у вчиненому, як на підстави пом`якшення йому покарання, то колегія суддів вважає їх не неспроможними, оскільки зазначені обставини не лише були враховані судом при призначені покарання, а й щире каяття, було визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, і саме з урахуванням всіх обставин, які враховуються при призначені покарання, передбачених статтею 65 КК України, в тому числі і обставин, які його пом`якшують суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання, наближене до мінімальних меж, установлених санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Що ж до посилань обвинуваченого в суді апеляційної скарги на вік та відсутність претензій з боку потерпілого, то колегія суддів зауважує, що вік обвинуваченого не є тією обставиною, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, до того ж, його вік, не став стримуючим фактором у вчиненні злочину, а відсутність претензій з боку потерпілого, свідчить лише про те, що останній не виявив бажання скористатись своїм правом на відшкодування майнової та/або моральної шкоди.

Звертає на себе увагу і систематичність вчинення ОСОБА_6 корисливих кримінальних правопорушень, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, а також про схильність ОСОБА_6 до скоєння злочинів, що на переконання колегії суддів, виключає можливість призначення йому більш м`якого покарання.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав для пом`якшення покарання, як про це ставить питання обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку обвинуваченим до апеляційного суду не надано.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків суду, колегією суддів не встановлено

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 13.04.2023 у кримінальному провадженні №0002151 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим , який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4