Справа № 755/6369/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0003744, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітніх дітей, 2015 року народження, та 2020 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 «Конституції України», згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , з якою спільно проживають в одному помешканні та пов`язані спільним побутом, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності потерпілої. Зокрема, ОСОБА_3 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних сімейних відносин, вчиняла по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликала у ОСОБА_7 погіршений психоемоційний стан, що призвело до вразливості, невпевненості в собі та розгубленості.

17.06.2021 року, ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язана спільним побутом, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 , та склали відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2021 року, ОСОБА_3 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, 27.06.2021 року та 28.06.2021 року, приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язана спільним побутом, в ході якого висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, ображала, погрожувала та штовхала, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2021 року ОСОБА_3 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, 11.07.2021 року, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язана спільним побутом, в ході якого висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, ображала, виганяла з квартири, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року, ОСОБА_3 визнано винною, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу.

У подальшому, будучи неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, у період з червня 2021 року по теперішній час, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, систематично продовжує вчиняти домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , що виразилось у психологічному та фізичному насильстві. В подальшому, ОСОБА_7 звернулася до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Крім того, 18.06.2022 року, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , в ході якого висловлювалася в її адресу нецензурною лайкою, та ображала її. Крім цього, вищезазначені дії були вчинені в присутності малолітніх дітей.

Вказані дії з боку ОСОБА_3 , призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_7 та змусили останню звернутись за психологічною допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

Відповідно до Інформаційної довідки вказаного Центру № 103/42 від 27.06.2021 року у ОСОБА_7 , за період співпраці спостерігався депресивний настрій, виснаження, яке характеризується повною втратою почуття власної гідності, втрачається терпимість до доньки, з`являються тривога, депресія, почуття образи, відчаю та страх за майбутнє онуків, які зазнають психологічне насильство з боку своєї матері ОСОБА_3 . Відсутність постійного місця проживання впливає на фізичний та психологічний стан особи, та провокує не бажані розлади здоров`я. Ситуація домашнього насилля, а саме психологічного, з боку доньки ОСОБА_3 привела до страху за своє життя, відчаю, безпорадності, втомленості та безнадійності щодо виходу з нестерпних умов життя.

З метою подолання проблем, пов`язаних з наслідками насильства, та корекції психоемоційного стану, рекомендовано в подальшому консультації психолога.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_7 , з якою має спільне місце проживання, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , винною себе за ст. 126-1 КК України визнала повністю, підтвердила всі обставини кримінального правопорушення та показала, що дійсно неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП., зокрема зазначила, що жалкує, що так сталося, висновки для себе зробила, прохала суворо її не карати, оскільки усвідомила всю протиправність своїх дій, відчуває свою винуватість перед потерпілою у чому щиро кається.

Зокрема, обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння нею кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченої змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що у них з донькою часто виникають сімейні сварки на побутовому рівні, донька її постійно ображає, вчиняє тиск психологічного характеру, після чого вона перебуває у стресовому стані.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо добровільності та істинності її позиції, також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд зазначає, що статтею 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, передбачена 173-2 КУпАП, саме з метою відмежування від шкоди, визначеної ст. 126-1 КК України, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи».

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, оскільки вона умисно вчинила домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_7 , з якою має спільне місце проживання, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Також, відповідно до п. п. 3, 6, 8, 14, 17 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала особа),особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

До того ж, п. 7 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб: батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 126-1 КК України, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні двох малолітніх дітей, та постійне місце проживання за місцем реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вбачає щире каяття.

Обставиною, згідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, наявність як пом`якшуючої обставини, так і обтяжуючої обставини, враховуючи ставлення обвинуваченої до вчиненого враховуючи позицію сторін щодо призначення покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України, у виді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: