Провадження № 11-кп/811/573/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2023 року,

з участю прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

особи, стосовно якої розглядається питання

про продовження строку дії запобіжного заходу - ОСОБА_6 ,

встановила:

ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2023 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме: поміщення до КНП "Івано-Франківський соціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради", що розташований за адресою: вул. Медична, 1, с. Підмихайлівці, Рогатинський район, Івано-Франківська область, 77050, обраного відносно ОСОБА_6 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 06 липня 2023 року включно.

Не погоджуючись з цією ухвалою захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2023 року.

В обґрунтування вказує, що сторона захисту з даною ухвалою слідчого судді категорично не згідна, вважає таку ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, оскільки така прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що суд не мав права продовжувати строк вказаного вище запобіжного заходу гр. ОСОБА_6 до вирішення заяв про відвід головуючого, які були подані 08.05.2023 року.

На думку апелянта, оскаржуване рішення постановлено без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для продовження строку дії запобіжного заходу, суд першої інстанції прийняв до уваги тільки одні докази сторони обвинувачення, а натомість відкинув наведені інші докази сторони захисту. Сторона захисту вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи таку ухвалу не взяв до уваги всіх доказів у справі у їх сукупності, внаслідок чого ухвалив незаконне та необгрунтоване судове рішення та дійшов невірного висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу - у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його (обвинуваченого) небезпечну поведінку.

Наголошує, що суд першої інстанції належним чином не повідомив обвинуваченого, його захисника та потерпілого про розгляд цієї справи і прийняв зазначене рішення, не з`ясувавши думки потерпілого.

Наполягає, що з матеріалів судового провадження вбачається, що суд при розгляді питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку щодо обвинуваченого гр. ОСОБА_6 допустив істотне порушення вимог ст. 412 КПК України, а саме розглянув це питання без вирішення питання про відвід судді, які були заявлені 08.05.2023 захисником - адвокатом ОСОБА_7 в судовому засіданні у зв`язку з упередженістю на думку захисника судді ОСОБА_9 .

Вказує, що захисником-адвокатом ОСОБА_7 під час судового засідання 08.05.2023 було подано три заяви про відвід судді ОСОБА_9 , з яких дві заяви подані безпосередньо в судовому засіданні, а інша була надіслана захисником 08.05.2023 о 18 год. 13хв. на електронну адресу суду, натомість усі ці заяви про відвід судді від 08.05.2023 залишилися не розглянутими, рішення щодо них судом не прийнято.

Не зважаючи на це, суд першої інстанції продовжив розгляд справи, проігнорувавши повторно заявлений захисником ОСОБА_7 відвід головуючому та не забезпечив вирішення такого в передбаченому ч. 1 ст. 81 КПК України порядку і, не дивлячись на це, постановив судове рішення, чим порушив вимоги ст. 9 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вислухавши доповідь судді, виступ захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, просив ухвалу суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом, зокрема, такий запобіжний захід як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 508 КПК України, передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Розгляд питань, пов`язаних із застосуванням запобіжних заходів та їх продовження, регламентований главою 18 КПК України.

Так, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Встановлено, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшло клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, в кримінальному провадженні № 0000378, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2022 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_6 інкримінується вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином.

Суд першої інстанції, враховуючи висновки експертизи та наявні ризики, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з чим погоджується і апеляційний суд.

Такий висновок не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті "е".

У своїх рішеннях Європейський Суд неодноразово наголошував на тому, що особа не може вважатися "психічно хворою" та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення у справах "Анатолій Руденко проти України" від 17 квітня 2014 року, "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

Судом встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 55 від 28.04.2022, проведеної КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова», на даний час ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді біполярного афективного розладу, маніакального епізоду з психотичними симптомами. Психічний стан ОСОБА_6 позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - лікування у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Підставою для обрання даного запобіжного заходу, згідно з ухвалою суду від 26.09.2022, були встановлені судом ризики вчинення іншого суспільно-небезпечного діяння, переховування від суду, протиправного впливу на учасників кримінального провадження.

Колегія суддів приймає до уваги відомості про наявне у ОСОБА_6 психічне захворювання, характер обвинувачення, викладений у клопотанні, та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є достатні підстави вважати, що перебуваючи не в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема завдати шкоду життю або здоров`ю іншим громадян, переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, в тому числі з застосування фізичного насильства.

У зв`язку із цим та з огляду на наведені висновки експертизи, наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, не продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу з поміщення до психіатричного закладу, є неможливим.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні в суді першої інстанції при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_6 були присутні прокурор ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , особа, стосовно якої розглядалось клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , відсутність потерпілої в даному випадку не може бути підставою для скасування цієї ухвали, при цьому слід наголосити, що думка потерпілого при розгляді питань, зокрема, щодо продовження запобіжного заходу не є визначальною при прийнятті рішення.

Покликання захисника про те, що суд першої інстанції проігнорував заявлені захисником ОСОБА_7 відводи головуючому, прокурору та не забезпечив вирішення таких в передбаченому ч. 1 ст. 81 КПК України порядку є необгрунтовані.

Так, прокурор в суді апеляційної інстанції ствердив, що всі заявлені відводи стороною захисту на даний час вирішені судом. Крім цього, заперечуючи апеляційну скаргу прокурор пояснив, що адвокат отримав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_6 , після цього заявив відводи прокурору і суду, тим самим намагався затягнути розгляд, оскільки завершувався строк дії запобіжного заходу, судом вірно було встановлено зловживання правом.

Доводи апелянта правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Отже, апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування ухвали, й колегія суддів визнає таку необґрунтованою.

За таких обставин оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2023 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4