Справа № 462/3015/20
провадження 1-кс/462/1405/23
У Х В А Л А

03 серпня 2023 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання,

встановив:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 07.07.2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 02.07.2023 року у кримінальному провадженні №0000981 від 28.04.2020 року та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання. Свої вимоги мотивує тим, що він звернувся з клопотанням про витребування доказів у кримінальному провадженні №0000981 від 28.04.2020 року, проте слідчим відмовлено у задоволенні його клопотання. Зазначена постанова про відмову у задоволення його клопотання є незаконною, а дії слідчого грубо порушують вимоги КПК України. В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

Скаржник у судове засідання не з`явився, проте у скарзі звернувся з клопотанням про розгляд скарги у його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу без його участі.

Слідчий СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 проти скарги заперечила, пояснивши, що вона здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000981 від 28.04.2020 року, оскаржувана постанова є законною та винесена відповідно до вимог КПК України.

Заслухавши слідчого, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000981 від 28.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, по факту того, що до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_4 , в якій просить вжити заходів до його доньки ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в невстановлений період часу викрали з його квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до якої мали вільний доступ, його особисті речі, відсутність яких виявив 29.03.2020 року.

ОСОБА_4 має статус потерпілого у вказаному проваджені.

02.07.2023 року ОСОБА_4 звернувся до СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області з письмовим клопотанням про проведення слідчих дій, а саме: витребування роздруківок телефонних розмов підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000981 в операторів «Київстар» та «лайфселл» за період із 01.02.2020 року по 30.03.2020 року.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 07.07.2023 року у задоволені клопотання ОСОБА_4 про витребування роздруківок телефонних розмов підозрюваних в операторів «Київстар» та «лайфселл» відмовлено.

Таким чином, вищевказане клопотання ОСОБА_4 було розглянуто слідчим СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 220 КПК України.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, під час якого слідчий проводить слідчі дії. Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК); ж) зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису (ст. 245-1 КПК).

Частинами 1 та 2 ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4--1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Згідно із ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що прийняття слідчим рішення щодо подання до слідчого судді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та клопотання про арешт майна є правом слідчого, а не його імперативним обов`язком.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК України) та рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником (пункт 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

З системного аналізу норм, закріплених у ст. 303 КПК України слідує, що постанова слідчого, якою було відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого про здійснення заходів забезпечення кримінального провадження не входить до переліку бездіяльності, дій та рішень слідчого, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у пункті 6 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17 судам було роз`яснено, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Таким чином, вимога про зобов`язання слідчого ОСОБА_3 провести виїмку документів задоволенню не підлягає, оскільки постанова слідчого, якою було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про здійснення заходів забезпечення кримінального провадження не входить до переліку рішень слідчого, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 відповідно до ст. 220 КПК України було розглянуто клопотання ОСОБА_4 від 02.07.2023 року, за наслідками розгляду якого була винесена постанова від 07.07.2023 року про відмову в задоволені клопотання, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст. 110 КПК України, і тому відсутні підстави для зобов`язання слідчого повторно розглядати зазначене клопотання ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.