Справа №721/113/23
Провадження 1-КП/721/28/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила кримінальне провадження, внесене 18.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000422 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Шепіт, Путильського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 в період невстановленого часу по 04 листопада 2022 року, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, строком на 30 діб, який продовжено згідно з Указами Президента України, востаннє, з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб - до 21 листопада 2022 року Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, з метою особистого збагачення організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Румунія за грошову винагороду, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 протягом жовтня 2022 року - до 4 листопада 2022 року підшукав громадян України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які з метою ухилення від призову за мобілізацією, будучи особами, яким на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі країни забороняється, мали намір виїхати за межі території України поза пунктом пропуску через державний кордон, та повідомив, що за грошову винагороду у розмірі від 3000 до 3500 доларів США може організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску.

04 листопада 2022 року біля 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 прибув до автовокзалу, що по вул. Головній, 219 в м. Чернівці Чернівецької області на своєму автомобілі марки «MERCEDES-BENZ Е280» д.н.з. НОМЕР_1 , де його очікував згідно попередньої домовленості ОСОБА_6 , та діючи згідно вказівок ОСОБА_3 , присів у його автомобіль на заднє сидіння.

У подальшому, цього ж дня, тобто 04 листопада 2022 року близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_3 , рухаючись на своєму автомобілі, в якому перебував ОСОБА_6 , з м. Чернівці у с. Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області забрав ОСОБА_7 , який також сів до автомобіля ОСОБА_3 марки «MERCEDES-BENZ Е280» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого продовжив рух в напрямку с. Селятин, Вижницького району, Чернівецької області, при цьому ОСОБА_3 за незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 , згідно попередньої домовленості, отримав від останнього грошові кошти в сумі 3000 доларів США.

Далі ОСОБА_3 , з метою незаконного переправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через державний кордон України, під час руху у своєму автомобілі марки «MERCEDES-BENZ Е280» д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку державного кордону України провів інструктаж з останніми щодо їх подальших дій, пов`язаних із незаконним переправленням через державний кордон України.

Під час руху у автомобілі, ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_3 , згідно попередньої домовленості, поклав грошові кошти в сумі 3500 доларів США у підлокітник автомобіля, як оплату за послугу щодо його незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 04.11.2022 року біля 18 год. 30 хв. в селі Плоска Вижницького району Чернівецької області, в напрямку с. Селятин Вижницького району Чернівецької області, автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е280» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , в якому перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , незаконне переправлення яких через державний кордон України організував ОСОБА_3 , був зупинений працівниками поліції та працівниками прикордонної служби.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що дійсно на протязі жовтня до початку листопада 2022 року підшукав громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які з метою ухилення від призову за мобілізацією мали намір виїхати за межі України, за грошову винагороду у розмірі 3500 та 3000 доларів США відповідно, організував незаконне переправлення вказаних осіб через державний кордон України. Однак 04.11.2023 року, після оплати вказаними громадянами зазначених коштів, рухаючись із ними власним автомобілем Mercedes-Benz E 280 до кордону у напрямку с. Селятин, був зупинений в с. Плоска працівниками поліції та прикордонниками. У скоєному щиро розкаявся, засуджує свою поведінку, обіцяв в майбутньому подібного не вчиняти, зазначив, що добровільно перерахував на потреби ЗСУ кошти у розмірі 50000 грн., займається волонтерством, просив суворо не карати, вказав, що має фінансову змогу сплатити штраф.

Захисник ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеність винуватості, просив врахувати обвинуваченому до пом`якшуючих покарання обставин добровільне перерахування останнім коштів на потреби ЗСУ і його волонтерську діяльність та призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу без конфіскації майна.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 5900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без конфіскації майна.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1 У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор, не оспорював фактичні обставини провадження, і судом установлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

2.2.2. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та щодо речових доказів, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку.

3.2. Крім того, обвинуваченим було добровільно перерахувано кошти у розмірі 50000 гривень на допомогу Збройним Силам України. Також стороною захисту надано документи: характеристику Кіцманського волонтерського центру допомоги Українській армії, відповідно до якої ОСОБА_3 з червня 2022 року являється волонтером вказаного центру, неодноразово виїжджав з гуманітарною допомогою на передову для надання допомоги військовим та населенню у зоні бойових дій, за активну громадську позицію отримав подяку як благодійник-волонтер, також судом оглянуто посвідчення волонтера № НОМЕР_2 виданого Кіцманським волонтерським центром допомоги Українській армії, копію якого долучено до матеріалів провадження.

Наведені документи свідчать, що ОСОБА_3 сприяє у здійсненні волонтерської допомоги Українській армії.

3.3. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та здійснення волонтерської допомоги Українській армії.

Також суд враховує те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, характеризується позитивно, одружений, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

3.4. При цьому судом враховано обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1 Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Зокрема, що указаний злочин, як установлено в судовому засіданні, відноситься до злочинів учинених з корисливою метою.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, а саме, що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання і такі знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння в розккритті кримінального провопорушення, добровільне перерахування 50000 грн. допомоги Збройним Силам України в умовах воєнного стану, а також враховуючи особу ОСОБА_3 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, активно займається волонтерською діяльністю, підтримкою Збройних Сил України, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи із встановленої ст. 50 Кримінального кодексу України мети покарання, а саме не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції сторони обвинувачення, яка просила призначити покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, суд приходить до висновку, що призначення обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції ч. 3 ст. 332 КК України є недоцільним, у зв`язку з чим при призначенні основного покарання вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини Кодексу за вказане кримінальне правопорушення - у виді штрафу.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним і пропорційним.

Таким чином, призначення обвинуваченому ОСОБА_3 основного покарання із застосуванням положення ст. 69 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і повністю відповідає вимогам статей 65 - 67 КК України.

4.3 На підставі викладеного, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи особу обвинуваченого, його фінансову спроможність, яку останній підтвердив у судовому засіданні, ОСОБА_3 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах, встановлених ст. 53 КК України, у розмірі 5900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з конфіскацією майна, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки вчинення кримінального правопорушення не було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання на думку суду, буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду, і є найбільш доцільним, достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1 Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави, залишити до набрання вироком законної сили.

5.2 Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

5.3 Витрати на залучення експерта в кримінальному провадження відсутні.

5.4 Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому основне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 5900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією майна без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 3500 доларів США - 35 купюр номіналом по 100 доларів США, поміщені в сейф пакет №PSP1107990 та передані на відповідальне зберігання в Чернівецьку філію АТ "Ощадбанк" - повернути ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- транспортний засіб марки «Mercedes Benz Е 280» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , що зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів НПУ ГУНП в Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4, як знаряддя вчинення злочину - конфіскувати в дохід держави;

- грошові кошти в сумі - 3000 (три тисячі) доларів США, як предмет вчинення злочину, - 2840 (дві тисячі вісімсот сорок) грн, що поміщені в сейф пакет №PSP1107989 і передані на відповідальне зберігання в Чернівецьку філію АТ "Ощадбанк", - мобільний телефон «iPhone XR» чорного кольору imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім-карткою НОМЕР_6 , - тепловізор «Pattler» TS25-384, Рart No: НОМЕР_7 , що зберігаються в камері зберігання ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4В, які вилучені під час проведення обшуку 04.11.2022 року автомобіля марки «Mercedes Benz Е 280» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 - конфіскувати в дохід держави;

- мобільний телефон марки «Samsung», моделі SM-G531H , ІМЕІ: НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 , з сім карткою НОМЕР_10 , що здані в кімнату речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: вул. Комунальників, 4В, м. Чернівці, який вилучений під час здійснення огляду особи у ОСОБА_6 - повернути останньому;

- дві рації марки "BAOFENG", що здані в кімнату речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області за адресою: вул. Комунальників, 4В, м. Чернівці, які вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 - повернути останньому;

- флеш носій чорного кольору із записами камер спостереження у супермаркеті "Тайстра», в с. Мамаївці, Чернівецького району, Чернівецької області, що зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- CD-R диск на якому наявний аудіо запис телефонної розмови виданий свідком ОСОБА_6 , що зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати в рамках даного кримінального провадження відсутні.

Міру запобіжного заходу застосовану до ОСОБА_3 у вигляді застави залишити до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 350000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. повернути заставодавцю - ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_10