Номер провадження:1-кс/521/1713/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , за участю заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000268 від 19.05.2022 року, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000268 від 19.05.2022 року, яка полягає у допиті у якості свідка ОСОБА_5 , та у зобов`язанні органу дізнання ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надання статусу підозрюваного, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000268 від 19.05.2022 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 підтримали викладені у скарзі вимоги, наголосили що досудове розслідування вже триває рік, і жодній особі не повідомлено про підозру.

Дізнавач у судове засідання не з`явились, заяв та клопотань про відкладення не надходило, про дату та час розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог частини 3 статті 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Таким чином слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги без їх участі.

Вивчивши скаргу та матеріали скарги, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

В Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» Верховний Суд України зробив висновок, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, зазначив Верховний Суд України, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

З огляду на те, що в ряді випадків скарги подавались у зв`язку з бездіяльністю, яка не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК, ВСУ визнав правильною практику слідчих суддів про відмову у відкритті провадження за скаргами, зумовленими відмовою прокурора у задоволенні клопотання про продовження досудового розслідування, щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, щодо повернення цивільного позову у кримінальному провадженні, щодо невручення особі повідомлення про підозру, щодо відмови слідчим у закритті кримінального провадження, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000268 від 19.05.2022 року.

21.03.2023 року представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до дізнавача, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000268 від 19.05.2022 року, з письмовим клопотанням про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , яке було зареєстроване ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області 21.03.2023 року за вх. № 104 а/з.

23.03.2023 року постановою дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було задоволено клопотання про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Виходячи з вказаних положень Закону, слідчий суддя не уповноважений на прийняття іншого рішення, про яке просить заявник, а саме про допит свідка ОСОБА_5 , оскільки постановою дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було задоволено клопотання про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від 23.03.2023 року, однак на теперішній час свідок ОСОБА_5 не допитана.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає з метою дотримання розумних строків встановити дізнавачу місячний термін на допит свідка ОСОБА_5 з моменту отримання ухвали.

Стосовно вимоги скаржника про надання статусу підозрюваного, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000268 від 19.05.2022 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що притягнення до кримінальної відповідальності є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий органу досудового розслідування відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому він, здійснюючи свої повноваження є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Як визначено ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбаченого цим Кодексом запобіжних заходів; 3) за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Таким чином, наведені норми КПК України визначають, серед іншого, що повідомлення про підозру є процесуальною дією у кримінальному провадженні, яка може бути здійснена слідчим не самостійно, а лише за обов`язковим погодженням з прокурором і лише за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто, рішення щодо повідомлення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000268 від 19.05.2022 року про підозру у вчиненні злочину (як про те заявляє ОСОБА_4 ) може бути прийняте слідчим за погодженням з прокурором за наявності для цього доказів.

Прийняття рішення про достатність зібраних доказів для здійснення особі повідомлення про підозру у вчиненні злочину приймається виключно слідчим і прокурором. Інші особи, в тому числі і потерпілий, таких повноважень не мають, як не мають і повноважень втручатися в процесуальну діяльність слідчого, прокурора (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Так, ч. 1 ст. 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор (в інших випадках - слідчий суддя, суд) за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, будь-які особи, учасники кримінального провадження не мають повноважень впливати на слідчого, прокурора з метою надання слідчим, прокурором доказам певної, бажаної цією особою оцінки і притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи.

Крім того, така процесуальна дія, як повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не відноситься до тих процесуальних дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Разом з тим, як вже було зазначено в ухвалі вище, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що тривалий строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000268 від 19.05.2022 року не відповідає обставинам та свідчить про невиправдану затримку з боку сторони обвинувачення щодо здійснення досудового розслідування.

Враховуючи факт вказаних невиправданих затримок досудового розслідування слідчий суддя доходить висновку про необхідність встановлення процесуальних строків для органу досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи відсутність обґрунтованої підозри недотримання процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру, слідчий суддя визнає клопотання адвоката ОСОБА_3 частково обґрунтованим в частині необхідності встановлення процесуальних строків, в іншій частині відмовити.

Керуючись ст.ст. 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000268 від 19.05.2022 року задовольнити частково.

Встановити дізнавачу місячний термін на вирішення питання щодо допиту в якості свідка ОСОБА_5 з моменту отримання ухвали.

Зобов`язати дізнавача розглянути питання про пред`явлення підозри.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1