Справа № 375/1230/20 Провадження № 1-кп/358/130/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі в режимі відеоконференції кримінальне провадження (справа № 375/1230/20, провадження № 1-кп/358/130/23) щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пугачівка Рокитнянського району Київської області, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, одруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000207 від 25.05.2020, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що між ним та ОСОБА_6 на протязі тривалого часу існують неприязні відносини, які виникли внаслідок постійних сварок між сусідами.

Так, 23 травня 2020 року близько 18 години ОСОБА_4 прийшов на територію своєї земельної ділянки (город), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, близько 18 години 20 хвилин між ОСОБА_4 та його сусідкою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якою у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці (городі) за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті триваючих неприязних відносин, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці дерев`яну сапу, перейшов на земельну ділянку (подвір`я) ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 та підійшовши до останньої, рукояткою наніс два удари в область голови ОСОБА_6 , та завдавши останній фізичного болю та заподіявши плесні ушкодження, у вигляді синця на обличчі, поверхневої рани на слизовій оболонці рота та забійної рани голови.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 49 від 25.05.2020 встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: синець на обличчі, поверхнева рана на слизовій оболонці рота та забійна рана голови. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження заподіяні ОСОБА_6 , відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

30 травня 2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 надіслав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000207 від 25.05.2020 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав дане клопотання та просив закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав за можливе задовольнити клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , оскільки дане клопотання не суперечить вимогам ст. 49 КК України та судовій практиці Верховного Суду, отже наявні всі підстави для закриття кримінального провадження.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_7 при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду та просив задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала позицію свого представника.

Вирішуючи клопотання сторони захисту, суд враховує наступні положення кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК, здійснюється виключно судом.

На момент вчинення кримінального правопорушення, санкція частини 2 статті 125 КК України передбачала відповідальність у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

На даний час санкція вищевказаної статті передбачає таку ж саму відповідальність.

Станом на 23.05.2020 року діяла стаття 12 КК України в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011 року, яка передбачала наступну класифікацію злочинів за ступенем тяжкості: злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі злочині.

На момент розгляду даної справи діє стаття 12 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01 липня 2020 року. Згідно ч. 2 статті 12 КК України в новій редакції, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, являється кримінальним проступком.

Частинами 1, 2 та 3 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно, ч. 2 статті 12 КК України має зворотну дію в часі у даному випадку, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 , класифікується зазначеною статтею як кримінальний проступок.

Відповідно до частини першої статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули такі строки: п.2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 17.06.2020 року №598/1781/17 (13-47кс20) звернула увагу на те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (закінчення строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, поверхневої рани на слизовій оболонці рота та забійної рани голови, що згідно висновку експерта № 49 від 25.05.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України - заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я, яке відбулося 23 травня 2020 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 23 травня 2020 року, і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим та потерпілою.

Також суд враховує, що в період з 23 травня 2020 року по 21 червня 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 в розшуку не перебував, провадження по справі не зупинялося, від досудового розслідування та суду не ухилявся.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального проступку минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним, і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення 23 травня 2020 року і на момент розгляду судом клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності закінчився передбачений законом трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цього строку нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченим від слідства або суду не виявлено.

З`ясувавши позицію сторін, розглянувши справу у межах висунутого обвинувачення суд з урахуванням встановлених обставин справи вважає, що клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження є обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 суд враховує положення ч. 1 ст. 129 КПК України, якою визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Тобто, у випадку постановлення обвинувального вироку суд вирішує цивільний позов, а в разі закриття провадження у справі з нереабілітуючих підстав суд залишає позов без розгляду, що не позбавляє можливості потерпілу пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284 ч. 2 п.1, 285 ч. 1, 286 ч.ч. 1, 4, 350 КПК України, ст. ст. 12 ч. 2, 49 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності, і кримінальне провадження щодо нього, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 25.05.2020 - закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1