Провадження № 1-кс/204/2504/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, маючого на утриманні малолітню доньку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312, яке розпочато 222.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 23 травня 2023 року про підозру у скоєнні вказаного злочину повідомлено ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Красноармійськ (зараз м. Покровськ) Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до затримання працював електрослюсарем на ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Органом досудового розслідування встановлено, що 21.05.2023, в період часу приблизно з 11 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , спільно вживали алкогольні напої. В цей же день в період часу з 20.00 год. до 20 год. 30 хв., після того як знайомі пішли, та ОСОБА_5 і його дружина ОСОБА_9 залишились самі, між ними на побутовому ґрунті сталася сварка, в ході якої вони стали штовхати один одного. Під час сварки ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин через вказану сварку, обурений поведінкою дружини, вирішив вчинити її умисне вбивство. Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя своєї дружини ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку розташованого на території домоволодіння за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, умисно штовхнув руками ОСОБА_9 , від чого вона впала на підлогу, опинившись в положенні лежачі на спині, після чого ОСОБА_5 своїм коліном притиснув її тулуб до підлоги, обмеживши таким чином можливість чинити спротив, взяв в руки кочергу, і, утримуючи її обома руками за вільні кінці, середньою частиною став давити на органи шиї ОСОБА_9 , тобто, став душити її, та продовжував свої дії доти поки вона не перестала подавати ознаки життя. Причиною смерті ОСОБА_9 стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї твердим тупим предметом удавлення. Внаслідок вищеописаних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_9 спричинено наступні тілесні ушкодження: Странгуляційну борозну у вигляді смугастого садна на передній та лівій боковій поверхні шиї в нижній третині, обширні крововиливи в товщу лівого грудинно-ключично-сосцеподібного м`язу з розповсюдженням на оточуючу підшкірно-жирову клітковину, область судинного пучка, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті; Розрив лівої долі печінки вздовж серповидної зв`язки, крововиливи під капсулу печінки вздовж її розриву з кровотечою в черевну порожнину (900 мл), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, але не знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті; Садна чола, спинки носу, синець виличної області зліва, синець та садно правого плечового суглобу, садна та синці лівого передпліччя, синці правого стегна, лівої кисті, в області передньої верхньої ості лівої клубової кістки, лівого колінного суглобу, грудної клітини справа, правого плеча, лівого плеча, правого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме: у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 22.05.2023 о 18.30 год., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні вказаного злочину. Підозра ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтовується наступними доказами: Протоколом огляду місця події від 21.05.2023, яким встановлено, що місцем скоєння злочину є територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на т які розташований житловий будинок, в приміщенні якого виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті. Протоколом огляду трупа ОСОБА_9 , згідно якого на трупі виявлено ознаки насильницької смерті у вигляді численних синців і саден на різних частинах тіла, а також странгуляційної борозни. Лікарським свідоцтвом № 246 від 22.05.2023, яке є остаточним та згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї тупим предметом удавлення. Висновком експерта № 221 від 16.06.2023, згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 стала механічна асфіксія від здавлення шиї твердим предметом удавлення. Протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , які підтвердили причетність підозрюваного до скоєння вказаного злочину. Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який свою вину у скоєнні умисного вбивства визнав повністю. Протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 . Висновком експерта № 13 (додатковий) від 26.06.2023, згідно якого показання підозрюваного ОСОБА_5 , щодо механізму спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, розкриті ним при проведенні слідчого експерименту, не суперечать механізму, розкритому лікарем судово-медичним експертом. 23 липня 2023 року закінчується двомісячний строк досудового розслідування, однак завершити досудове слідство у вказаний строк не вбачається за можливе, внаслідок складності провадження, а також наявності процесуальних дій, завершення яких потребує додаткового часу. У зв?язку з цим, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено керівником Покровської окружної прокуратури Донецької області до трьох місяців, тобто до 23.08.2023. 25 травня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.07.2023. Разом з тим, на думку сторони обвинувачення, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 необхідно продовжити, оскільки ризики заявлені під час обрання відносно нього запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились. Так, в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: Переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику зумовлена тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на спроб втечі підозрюваного після скоєння злочину, будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Знищити сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику зумовлена тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато лише 22.05.2023 та на даний час слідство не володіє всією повнотою фактичних даних про обставини скоєння злочину. Отже, цілком ймовірно, що може виникнути необхідність, у відшуканні та вилученні речей, про які слідство не володіло інформацією на початковому етапі розслідування. Слід зазначити, що у випадку обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі він буде мати можливість знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику зумовлена тим, що свідками у даному кримінальному провадженні, якими підтверджено причетність ОСОБА_5 до скоєння злочину, є його куми, а також його діти, з якими він разом проживає за однією адресою. Отже у випадку обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, він матиме можливість впливати на свідків з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, зокрема шляхом вмовляння або погроз, що може призвести до зміни показів свідків у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Крім того, слід зазначити, що покази свідків з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), будуть братись до уваги судом лише ті, які вони нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. 4) Вчинити інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується обставинами скоєння злочину, зокрема тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, через малозначний привід, відносно близького родича, що на думку сторони обвинувачення свідчить про його схильність до скоєння злочинів у стані алкогольного сп`яніння на ґрунті неприязних відносин. Крім того, у разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, очевидно, що він буде проживати за місцем свого постійного мешкання разом зі своїми доньками, одна з яких є неповнолітньою, оскільки він не позбавлений батьківських прав, що з урахуванням вищенаведених обставин скоєного ним злочину, становить для них загрозу, оскільки гарантії того, що ОСОБА_5 буде вести себе належним чином по відношенню до дітей, відсутні. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він є раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад п`ять років. Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність отримання висновків двох судово-медичних (імунологічної та цитологічної) експертиз та висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного, проведення яких на даний час ще не завершено. Результати вказаних експертиз мають суттєве значення для судового розгляду, оскільки надають можливість встановити обставини, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України висновки експертів є процесуальними джерелами доказів. Слід зазначити, що відповідно до вимог КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу у вказаному кримінальному провадженні безпосередньо подаються до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, оскільки місцем розташуванням Покровського районного управління поліції, є Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика,7. Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України № 1/0/9-22 від 06.03.2022, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Таким чином, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, можливість впливу на свідків та реальність вчинення ним нових злочинів, у своїй сукупності є ґрунтовними підставами для продовження відносно нього запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою. Крім того, на думку сторони обвинувачення, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не зможуть запобігти вищезазначеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді застави неможливо застосовувати виходячи з майнового стану підозрюваного, у зв`язку з відсутністю будь-якого заробітку та джерел прибутку. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ризики жодним чином не обґрунтовані, до того ж на його утриманні перебуває малолітня донька. Тому підтримав позицію свого підзахисного та просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

23 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25 травня 2023 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 20 липня 2023 року.

Постановою керівника Покровської окружної прокуратури ОСОБА_12 від 10 липня 2023 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000312, продовжено до 23 серпня 2023 року.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, приховати або спотворити будь-яку з речей, що має доказове значення, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Проте, у судовому засіданні було встановлено наявність лише двох ризиків, а саме, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків у даному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засіданні прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків, а також раховуючи, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 серпня 2023 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 серпня 2023 року.

Ухвалу направити до СВ Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1