Справа №293/664/22
Провадження №1-кп/293/161/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000358 від 19.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе Житомирського району Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, не одруженого, дітей неповнолітніх на утриманні не має, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК УКраїни,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В період часу з 11.02.2022 по 18.02.2022 за адресою: с. Високе Черняхівського району Житомирської області невідома особа таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку кабелю ГТПП "Укртелеком", чим спричинила матеріального збитку на суму 4851 грн.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного майна.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непомітними для сторонніх осіб, таємно викрав кабель для лінії телефонного зв`язку довжиною 220 метрів типу ТППєп 20x2x0,4 за адресою: с. Високе на перегоні повітряної лінії зв`язку вул. Нова - вул. Чешська - вул. Плакидіна - вул. Млинова вартістю 4851,00 грн, що належить АТ «Укртелеком»

У подальшому, доводячи свій умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав AT «Укртелеком», майнової шкоди на загальну суму 4851 грн 00 коп.

За таких обставин ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті.

Показав, що дійсно в лютому місяці 2022 в с. Високе Житомирського району Житомирської області здійснив крадіжку кабелю для лінії телефонного зв`язку. Щиро розкаявся у вчиненому. Вказав, що більше такого вчиняти не буде, цивільний позов визнає у повному обсязі, відшкодує усі завдані ним збитки. Просив суворо не карати.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника потерпілого про розгляд справи у відсутності представника потерпілого. Цивільний позов підтримує повністю.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого належними, допустимими та достовірними.

Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичних обставин кримінального провадження, викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Загальні засади призначення покарання визначені ст. 65 КК України. Даною нормою закону визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за N 7 "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, судом враховується, що щире каяття проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись та у повному обсязі визнає завдані ним збитки потерпілій особі та має намір їх відшкодовувати.

Верховний Суд висловив позицію про те, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (постанова Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі N 759/7784/15-к).

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 , виду та міри покарання, суд ураховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст 89 КК України, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, неодружений, офіційно не працює.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме така міра покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

ІV. Вирішення цивільного позову

Потерпілим - Акціонерним товариством «Укртелеком» поданий цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якого цивільний позивач просить стягнути з ОСОБА_4 на користь АТ «Укртелеком» в особі Житомирської філії матеріальних збитків, заподіяних злочином, в загальному розмірі 30 006,80 грн.

Цивільний позов обґрунтований тим, що своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 30 006 (тридцять тисяч шість) гривень 80 коп, яку пов`язує із вартістю викраденого майна, яке перебуває на балансі Житомирської філії АТ «Укртелеком», а саме лінійно кабельні споруди: 250,0 з 0 метрів кабелю ТПП 30x2x0,4 (між опорами №0 та №5, 5 прольотів, по вул. Чешській); 220,0 метрів кабелю ТПП 20x2x0,4 ( між опорами №0 та №4, 4 прольота, по вул. Новій (по городах); 700,0 метрів кабелю ТПП 10x2x0,4 (у тому числі 600, 0 м між опорами №0 та №12, 12 прольотів від вул. Плакідна до вул. Млинової ( в полі) та 100 м кабелю ТПП 10x2 - по вул. Чешській). На підтвердження сукупної вартості викраденого ОСОБА_4 майна цивільний позивач надав довідку про вартість викраденого майна та перебування його на балансі.

Представник цивільного позивача у заяві, яка надійшла до суду про розгляд справи у її відсутності, підтримала цивільний позов та просить його задовольнити.

Цивільний відповідач обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Вказав, що буде відшкодовувати завдану ним шкоду.

Прокурор у судових дебатах висловив позицію про те, що цивільний позов має бути задоволений.

Дослідивши матеріали цивільного позову, заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у статті 16 Цивільного кодексу України.

За статті 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст.1166 ЦК України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 ст.1166 ЦК України).

Оцінивши матеріали кримінального провадження, зважаючи на те, що суд визнав доведеним розмір матеріальної шкоди, завданий потерпілій особі Акціонерному товариству "Укртелеком" неправомірними діями обвинуваченого, цивільний позов про стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки є обґрунтованим та доведеним належними та допустимими доказами.

V. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

У кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався та підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

VІ. Рішення щодо речових доказів

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд, вважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт накладений на них ухвалою слідчого судді у відповідності до ст. 174 КПК України.

VІІ. Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).

2. Цивільний позов Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної злочином в загальній сумі 30 006,80 грн задовольнити.

3. Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії (вул. Шевченка,18, м.Київ, 01601, ) - 30 006,80 грн (тридцять тисяч шість гривень 80 коп) завданої шкоди.

4. Речові докази:

- кабель лінії телефонного зв`язку довжиною близько 220 метрів типу ТППєп 20х2х0,4 повернути власнику Акціонерному товариству "Укртелеком" в особі Житомирської філії.

5. Скасувати арешт накладений згідно ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 24.02.2022 на автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 та зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області, що за адресою вул. Слобідська, 35 м. Житомир. Автомобіль марки "ВАЗ 2106", реєстраційний знак НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 повернути власнику - ОСОБА_5 .

6. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя Людмила ЛОСЬ