ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/400/23 Справа № 712/7836/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власниці майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000006 від 13 січня 2022 року за підозрою ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 01 серпня 2023 року звернулася до суду з указаним клопотанням, в якому просила накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонити її відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області розслідується кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000006 від 13 січня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Так ОСОБА_7 , будучи службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, розтратила бюджетні кошти КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня», на загальну суму 3 498 750 грн, внаслідок чого КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» завдано збитків на вказану суму, що у 3 082 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення та є особливо великим розміром.

28 липня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній на праві приватної власності належить квартири площею 70,8 м. кв. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу 289 від 25 січня 2011 року.

Слідчий зазначила, що врахувати, що санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_7 , передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, тому з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та виконання вироку суду в частині конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_7 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2023 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000006 від 13 січня 2022 року за підозрою ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 340740828 від 28 липня 2023 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 (1/2 частина) та ОСОБА_9 (1/2 частини квартири). З метою недопущення порушення прав третьої особи, яка є співвласником майна ( ОСОБА_9 ), запобігання наслідкам, до яких може призвести арешт, враховуючи відсутність необхідності вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, слідча суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2023 року, прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства при прийнятті такого рішення, порушила питання про скасування ухвали слідчого судді у даній справі та постановлення нової ухвали суду про задоволення вище приведеного клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вмотивовуючи доводи апеляційної скарги, прокурором зазначено, що оскаржуваною ухвалою слідчий суддя визнав, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує, існує ризик вжиття заходів до відчуження належного їй майна або іншим чином приховання його. Водночас слідчим суддею, при розгляді клопотання слідчого безпідставно визнано не обгрунтованими вказані доводи сторони обвинувачення.

Суд помилково прийшов до висновку, що накладення арешту на майно підозрюваної у кримінальному провадженні, всупереч ст. 17 Загальної декларації прав людини та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавить підозрювану, а третіх осіб права власності на це майно. Враховуючи, що санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, накладення арешту на майно підозрюваного є заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження такого майна.

Таким чином у клопотанні слідчого зазначалося лише про обмеження у розпорядженні майном підозрюваного, з метою недопущення його відчуження до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Слідчим суддею вказані доводи безпідставно відкинуто, як не обгрунтовані. Не враховано положення абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідно до якого завданням решту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, власника майна ОСОБА_7 , яка виклала прохання відхилити доводи скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів судового провадження, СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області розслідується кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000006 від 13 січня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000006 внесені до вказаного реєстру:

13 січня 2022 року за фабулою: « ОСОБА_7 , будучи службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, розтратила бюджетні кошти КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» під час укладення договорів з ТОВ «УКРМЕДІН» та ФОП ОСОБА_10 , на поставку експрес тесту SARS-CoV-2 Antigen(GIGA)/Експрес-тест для визначення антигена до вірусу COVID-19 Lifotronic, внаслідок чого КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» завдано збитків на суму 3 498,750 грн, що у 3082 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення та є особливо великим розміром.» - правова кваліфікація ч. 5 ст. 191 КК України.

13 січня 2022 року за фабулою: «23.11.2021 за № Л-22112021-1 КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» укладено договір на закупівлю товарів медичного призначення з ФОП ОСОБА_10 , а саме: експрес-тест для визначення антигена до вірусу COVID-19 Lifotronic 316 компл., загальною вартістю 1 264 000 грн без ПДВ (4000 грн. за комплект) у тому числі і інших медичних матеріалів та в подальшому 29 листопада 2021 року і 14 грудня 2021 року на рахунок ФОП ОСОБА_10 перераховано грошові кошти в сумі 3 901 501 грн. Однак, в подальшому встановлено, що вказані експрес-тест для визначення антигена до вірусу COVID-19 закуплені за завищеними цінами, чим спричинено збитки на загальну суму 592 500,00 грн.» - правова кваліфікація ч. 4 ст. 191 КК України.

За версією досудового розслідування, ОСОБА_7 , будучи фахівцем з публічних закупівель КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня», тобто будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими функціями, у листопаді-грудні 2021 року, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_3 , більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, зловживаючи своїм службовим становищем розтратила чуже майно, а саме кошти КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» у особливо великих розмірах за наступних обставин.

28 липня 2023 року старшим слідчим СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_11 ,, ОСОБА_7 , 1988 року народження, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий посилається на те, що з метою виконання вироку в частині конфіскації майна, з метою недопущення переоформлення вказаного майна на третіх осіб, виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу 289 від 25 січня 2011 (розмір частки 1/2).

Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 340740828 від 28 липня 2023 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності не лише ОСОБА_7 в частці 1/2, але і ОСОБА_9 в частці 1/2 квартири.

Спірні правовідносини, мають таке правове регулювання.

Так згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Одночасно за положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином з огляду на норми ст. ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя послався на те, що клопотання слідчого фактично зводиться до формального перелічення правових підстав для застосування такого заходу як накладення арешту на майно, без обґрунтування доведення такої необхідності. З метою недопущення порушення прав третьої особи, яка є співвласником майна, зокрема ОСОБА_9 , який згідно вищенаведеної інформаційної довідки володіє 1/2 частиною квартири питання про накладення арешт на яку ставиться у клопотанні слідчого та з метою запобігання наслідкам, до яких може призвести арешт, враховуючи відсутність необхідності вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні вище вказаного клопотання.

На ряду з викладеним, судова колегія зазначає, що виходячи зі змісту клопотання, підозри пред`явленої ОСОБА_7 таке обмеження власності не може бути здійснено в межах закону, оскільки ініціатор, обмеження не достаньо обгрунтував свою ініціативу в контексті норм закону.

Крім того, дана нерухомість є спільною частковою власністю, ОСОБА_7 , не є предметом кримінального правопорушення, не використовуються як засіб чи знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, та не одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не є речовим доказом.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи не спростовують висновку слідчого судді про те, що ініціатором клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника (співвласника) майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відтак ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

З огляду на вище зазначені обставини кримінального провадження в сукупності, судова

Керуючись 177, 178, 179, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КПК України апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргупрокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4