Справа № 303/228/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді в м. Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 23.11.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 23.11.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, наявні ризики того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими, будуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення. У той же час закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження до спливу строку дії ухвали від 25.07.2022 року не надається можливим.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про продовження відносно обвинувачених строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою його підзахисному, просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України відсутні, його підзахисний не має наміру переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення та просив суд замінити запобіжний захід на більш м"який, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначив, що уже тривалий час знаходиться під вартою, а відтак ризики, зазначені прокурором на даний час відсутні тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою його підзахисному, просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні, та на сьогоднішній день є надуманими, його підзахисний не має наміру переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення та просив суд замінити запобіжний захід на більш м"який, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та зазначив, що уже тривалий час знаходиться під вартою, а відтак ризики, зазначені прокурором на даний час відсутні тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження по заявленому клопотанню прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Згідно ухвали суду від 25.07.2022 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою по 21.09.2022 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 закінчується 21.09.2022 року, а судове провадження до вказаного строку не може бути завершене, суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких вони обвинувачуються, приймає до уваги, що ризики, передбачені положеннями 177 КПК України, що стали підставою для обрання відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а підстави за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою суд бере до уваги, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, пов"язаних з позбавленням життя людини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п"ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд уважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, тяжкості покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими та кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та стороною захисту не доведено, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обраного відносно обвинувачених не вбачається, а тому, враховуючи вищенаведене та те, що судове провадження не завершено, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 , про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , на період судового розгляду кримінального провадження, по 11 листопада 2022 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Борислав Львівської області, мешканця АДРЕСА_2 , на період судового розгляду кримінального провадження, по 11 листопада 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 .