Справа № 308/6087/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/319/23 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000089 відомості про яке 07.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Начальник відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке зареєстровано на праві приватної власності за Приватним підприємством «Віндс Ужгород», (юридична адреса: м. Ужгород, вул. Фединця, будинок 7 офіс 1), із накладенням заборони на відчуження та розпорядження, а саме: нежитлову будівлю торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, пл. Енді Воргола (колишня пл. Жовтнева), буд. 10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 07.04.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000089, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КККК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що починаючи з грудня 2008 року по січень 2018 року ОСОБА_8 , обіймаючи посаду голови Правління Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Комінвестбанк») та маючи відповідні повноваження, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, розробив злочинний план, суть якого полягала у систематичному використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права (ПАТ «Комінвестбанк») своїх повноважень, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, шляхом погодження керівними посадовими особами банку рішень щодо укладення правочинів та подальшого укладенням правочинів із набуття у власність банку майна за завищеною вартістю, у тому числі в забезпечення кредитних зобов`язань фізичних та юридичних осіб, прийнятті рішень про погодження кредитування фізичних та юридичних осіб із подальшим оберненням на свою користь придбаного майна та кредитних коштів.

-2-

При цьому, усвідомлюючи, що успішна реалізація злочинного плану не можлива без участі інших службових осіб банку, та що прийняття рішень щодо укладення угод від імені юридичної особи приватного права, потребує колективного погодження службовими особами банку відповідно до їх посадових обов`язків, законодавства та нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність, а також те, що без виконання певних дій кожним учасником та координації їх дій між собою неможлива реалізація злочинної схеми, ОСОБА_8 , відвівши собі роль організатора та керівника злочинної групи, до її складу залучив окремих посадових осіб ПАТ «Комінвестбанк», учасникам якої довів злочинний план та розподілив їх функції згідно розробленої злочинної схеми та відповідно до їх посадових обов`язків. Разом з тим, ОСОБА_8 на виконання своїх функцій як організатор та керівник групи, підшуковував та залучав осіб, які виступали вдаваними власниками майна та вигодонабувачами за угодами із банком.

До складу злочинної групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, увійшли заступник голови Правління банку та член кредитного комітету ОСОБА_9 , член Правління банку, начальник кредитного відділу та член кредитного комітету ОСОБА_10 , член Правління банку ОСОБА_11 , член Правління банку та головний бухгалтер ОСОБА_12 , начальник відділу платіжних карток ОСОБА_13 , а також в якості пособників до вчинення окремих епізодів кримінальних правопорушень оцінювачів майна.

В період з грудня 2008 року по 30.10.2017, колишніми посадовими особами Банку, у складі голови Правління банку ОСОБА_8 , заступника голови правління Банку ОСОБА_9 , члена Правління ОСОБА_10 , які входили одночасно до складу кредитного комітету банку, діючи у складі організованої групи, у період часу з грудня 2008 по грудень 2015 року, всупереч інтересам банку, зловживаючи своїми службовими обов`язками, за кредитними договорами № 02-3/3о619/1 від 17.12.2008, № 02-3/3о-1100/1 від 30.01.2014 та № 02-3/3о-1262/2 від 29.12.2014, без належного забезпечення, на ім`я фізичної особи ОСОБА_14 видано кредити на загальну суму 7750000 грн, які були зняті готівкою в різний період часу після їх видачі. Кредитна заборгованість за цими договорами надалі була частково погашена виданими повторно на ім`я ОСОБА_14 кредитами за договорами № 02-1/Зл-78-15 від 21.12.2015 та № 02-1/Зл-80-15 від 28.12.2015. При цьому, до зняття коштів із вказаних рахунків, управління ними, а також до формування кредитних справ за підписом ОСОБА_14 , посадовими особами ПАТ «Комінвестбанк» залучено ОСОБА_13 , який на час вчинення кримінального правопорушення займав посаду начальника відділу платіжних карток.

У подальшому, вказані колишні посадові особи Банку, з метою повного погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_14 за вказаними договорами, залучивши до злочинної схеми ОСОБА_15 , що працював водієм банку та не був обізнаний у злочинних планах організованої групи, уклали Договір іпотеки, а надалі рішенням Правління як керівного органу у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , погодили рішення щодо укладення та уклали Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017, згідно якого прийняли у власність банку належну вдаваному власнику ОСОБА_16 , як майновому поручителю ОСОБА_14 , земельну ділянку, площею 2,0 га в урочищі «Замерки» в с. Худльово Ужгородського району, за завищеною оціночною вартістю у 6405780 грн, внаслідок чого кредитні зобов`язання ОСОБА_14 були погашені. При цьому, згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 8603 від 31.08.2022, вартість цієї земельної ділянки становила 755119 грн. Тобто за наслідком прийнятих вищевказаних рішень службовими особами ПАТ «Комінвестбанк» та укладення угод, в тому числі щодо задоволення вимог Іпотекодержателя від 30.10.2017, ПАТ «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної

-3-

шкоди на суму 5650661 (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят тисяч шістсот шістдесят одну) грн, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим зменшено регулятивний капітал банку на вказану суму, погіршено фінансовий стан банку.

Крім того ОСОБА_8 , обіймаючи посаду голови Правління ПАТ «Комінвестбанк», діючи у складі організованої групи, разом із заступником голови Правління ОСОБА_9 , членами Правління ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи керівниками банку та посадовими особами юридичної особи приватного права, умисно, зловживаючи своїми повноваженнями, будучи обізнаними із тим, що ТОВ «Супреміус» мало кредитні зобов`язання за кредитними угодами, а саме за договором № 02-1/Зл-2-16 від 18.01.2016 на суму 3185000 грн, та договором № 02-1/Зк-2-50 від 15.10.2015 на суму 498000 доларів США (по курсу НБУ 13246800 грн), залучивши невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у грудні 2016 року прийняли на розгляд від імені ТОВ «Супреміус» та його нового директора ОСОБА_17 ряд документів, зокрема заяву про зміну предмета застави із камери для запікання «Stroj Fessmann Turbomat ТІ3000» на холодильне обладнання - чилер CLINT CHA/K/WP/XT24012 CC/MN/AG/IS/NS, із оціночною вартістю 16170000 грн, право власності на яке оформлено за ТОВ «Спецтехзапчастина», майнового поручителя ТОВ «Супреміус».

Надалі, з метою повного погашення кредитних зобов`язань ТОВ «Супреміус», колишні посадові особи ПАТ «Комінвестбанк», зловживаючи своїми повноваженнями, внесли зміни до договору застави майна, згідно якого Банком прийнято в заставу чилер «CLINT» за завищеною вартістю від майнового поручителя ТОВ «Спецтехзапчастина» (директор ОСОБА_18 ). Після того, 18.07.2017 рішенням Правління посадові особи банку погодили прийняття на баланс банку вказаного майна, а заступником голови Правління банку ОСОБА_9 , від імені Банку, 18.07.2017 укладено Договір про задоволення вимог заставо держателя із майновим поручителем ТОВ «Спецтехзапчастина», документи від імені якого підписані його директором ОСОБА_18 , хоча в дійсності угоди про придбання майна і внесення в заставу останній не підписував. Внаслідок укладення цих угод Банком прийнято у власність чилер «CLINT» за завищеною вартістю (16170000 грн), а кредитні зобов`язання ТОВ «Супреміус» були погашені, хоча обладнання (чилер) фактично Банку не передавалось. При цьому, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2311/3 від 19.12.2022, вартість чилера становила 4586538 грн. Таким чином, внаслідок погодження рішень про укладення зазначених угод та подальшого укладення угод службовими особами ПАТ «Комінвестбанк», банку спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 11583462 грн, тим самим зменшено регулятивний капітал Банку на вказану суму та погіршено фінансовий стан.

ОСОБА_8 , обіймаючи посаду голови Правління ПАТ «Комінвестбанк», діючи у складі організованої злочинної групи разом із заступником голови Правління і одночасно членом кредитного комітету ОСОБА_9 , членами Правління і одночасно членом кредитного комітету та начальником кредитного відділу ОСОБА_10 , будучи керівниками банку та посадовими особами юридичної особи приватного права, умисно, зловживаючи своїми повноваженнями, всупереч інтересам ПАТ «Комінвестбанк» та на користь інших осіб, а саме на користь ТОВ «Євро ліс трейд», , а в подальшому на користь ТОВ «Реал-Уж», , з метою одержання неправомірної вигоди для останніх, виведення коштів Банку шляхом укладення правочинів, погодили видачу кредиту ТОВ «Євро ліс трейд» без належного забезпечення, а фактично для придбання об`єкта нерухомого майна за адресою: вул. О. Фединця, 7, м. Ужгород, та подальшого передання такого майна у власність ТОВ «Реал-Уж», засновником якого є ОСОБА_19 - донька ОСОБА_8 . Так, згідно Договору кредитної

-4-

лінії № 02-1/Зл-65-17 від 15.12.2017, ТОВ «Євро ліс трейд» видано кредит на суму 5500000 грн, з яких 5400000 грн відразу 15.12.2017 перераховано ТОВ «Тутковський інтегровані рішення» в якості оплати вартості 3/4 частини нерухомого майна за адресою: вул. О. Фединця, 7, м. Ужгород.

Зокрема, за умовами вказаного договору від 15.12.2017, ТОВ «Євро ліс трейд» та фізична особа ОСОБА_20 , придбали у спільну часткову власність адмінприміщення, загальною площею 1110,4 кв.м, з яких до ТОВ «Євро ліс трейд» перейшло право власності на 3/4 частки, площею 844,2 кв.м, а до ОСОБА_20 перейшло право власності на 1/4 частки, що складало приміщення четвертого поверху, площею 266,2 кв.м. Оціночна вартість вказаної будівлі, загальною площею 1110,4 кв.м, визначена на загальну суму 7200000 грн суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_21 згідно Звіту про оцінку від 14.12.2017.

У подальшому ТОВ «Євро ліс трейд» в якості забезпечення цієї кредитної лінії за договором № 02-1/Зл-65-17 від 15.12.2017, передало земельну ділянку, площею 1,2210 га за адресою: АДРЕСА_1 , яку прийнято банком в іпотеку за Договором іпотеки від 31.01.2018 з оцінкою в сумі 8996328 грн. Відповідно, вказана ціна земельної ділянки є значно завищеною, оскільки її ціна згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 8598 від 12.08.2022, становила 2837604,60 грн (тобто із різницею у 6158723,40 грн). Надалі, у зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань ТОВ «Євро ліс трейд», ПАТ «Комінвестбанк» звернувся до Господарського суду Закарпатської області із позовом про стягнення заборгованості та вжиття заходів забезпечення позову.

В подальшому, з метою виведення коштів банку, 17.11.2018 за ТОВ «Реал-Уж», , приватним нотаріусом ОСОБА_22 зареєстровано право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна (номер об`єкта 101) за адресою: м. Ужгород, вул. О. Фединця, 7, приміщення 1, загальною площею 844,2 кв.м. Підставою до реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ТОВ «Реал-Уж» став Акт прийому-передачі від 17.11.2018 між ТОВ «Євро ліс Трейд» (директор ОСОБА_23 ) та ТОВ «Реал-Уж» (директор ОСОБА_24 ), а перехід права власності об`єкта нерухомого майна (м. Ужгород, вул. О. Фединця, 7, приміщення 1, загальною площею 844,2 кв.м) оформлено як внесок одного із засновників (ТОВ «Євро ліс трейд») до статутного капіталу ТОВ «Реал-Уж», власником якого є ОСОБА_19 - донька ОСОБА_8 , а саме ТОВ «Реал-Уж» створено та зареєстровано за день до укладення правочину 16.11.2018.

Таким чином, внаслідок прийняття вказаних вище рішень службовими особами ПАТ «Комінвестбанк» та укладених угод, банку спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 2662396 грн, тим самим спричинено зменшення регулятивного капіталу Банку на вказану суму, погіршено його фінансовий стан.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з 14.12.2017 по 26.12.2017 ОСОБА_8 , обіймаючи посаду голови Правління ПАТ «Комінвестбанк», діючи у складі організованої злочинної групи разом із заступником голови Правління ОСОБА_9 , членами Правління ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи керівниками Банку та посадовими особами юридичної особи приватного права, умисно, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, на виконання злочинної схеми з метою виведення коштів Банку, залучивши фізичну особу ОСОБА_20 та приватного оцінювача ОСОБА_25 , 20.12.2017 на засіданні Правління, як колегіального виконавчого органу Банку, погодили придбання банком у ОСОБА_20 належної йому 1/4 частки нежитлових приміщень 4-го поверху, площею 266,2 кв.м за адресою: м. Ужгород, вул. О. Фединця, 7,

-5-

за ціною у 38500000 грн, будучи достовірно обізнаними із тим, що вказана частка нерухомого майна попередньо, менше тижня тому, 15.12.2017 придбана ОСОБА_20 за ціною у 1800000 грн, після чого, за Договором купівлі-продажу від 26.12.2017, ПАТ «Комінвестбанк», від імені якого договір підписано заступником голови Правління банку ОСОБА_9 , покупцю перераховано грошові кошти на загальну суму 38500000 грн, внаслідок чого ПАТ «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 30087190 (тридцять мільйонів вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто) грн, тим самим спричинено зменшення регулятивного капіталу Банку на вказану суму, погіршено його фінансовий стан.

28.02.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Також, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України, повідомлено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13

28.02.2023 відповідно до вимог ст. 135 КПК України здійснено виклики підозрюваного ОСОБА_8 для проведення процесуальних дій на 10 год 01.03.2023, 10 год 03.03.2023, на 10 год 06.03.2023, шляхом вручення письмових повісток його дружині ОСОБА_27 за місцем його проживання.

Проте, на жоден із викликів до слідчого підозрюваний ОСОБА_8 не з`явився, причини неявки не повідомив, на зв`язок не вийшов. Згідно відомостей із Державної прикордонної служби України підозрюваний ОСОБА_8 24.02.2022 виїхав за межі України і до цього часу не повернувся.

У зв`язку з чим, 03.03.2023 старшим слідчої групи у даному кримінальному провадженні - старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_8 в міжнародний розшук.

У подальшому, ухвалою слідчого судді від 07.03.2023, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, щодо ОСОБА_8 , який знаходиться у міжнародному розшуку, судом обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, питання про застосування якого буде розглянуто після доставки підозрюваного до суду.

За результатами досудового розслідування встановлено та документально підтверджено суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, яка складає 49983709 грн. У підтвердження цього, 03.03.2023 Акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк», у порядку ст. 128 КПК України, заявлено цивільний позов на зазначену суму.

За результатами розгляду клопотання про арешт майна, ухвалою суду від 10.03.2023 клопотання слідчого, погодженого із прокурором, задоволено та накладено арешт на нерухоме майно, вартістю 2660182,33 грн, та корпоративні права, вартістю 3355016,63 грн, належні підозрюваному ОСОБА_8 , загальною вартістю 6015198,96 грн.

Зокрема, у ході досудового розслідування встановлено, що за ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровані майнові права (право вимоги) як Іпотекодержателя, а саме на загальну суму 3000000 грн, з 16.08.2018 за договором іпотеки за реєстровим № 3995, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_28 , Іпотекодавцем у якому є ОСОБА_29 , тобто власником, щодо машиномісць № НОМЕР_2 , площею 20,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта 01), набутого за вартістю 80000,00 грн, згідно договору купівлі-продажу від 31.01.2017, № 17, площею 20,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта 01) набутого за вартістю 80000,00 грн, згідно договору купівлі-продажу від 31.01.2017, № 18, площею 20,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта 01) набутого за вартістю 80000,00 грн, згідно договору купівлі-продажу від 31.01.2017, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ;

-6-

щодо нежитлової нерухомості, загальною площею 122,1 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта 01) набутої за вартістю 148344 грн, згідно договору купівлі-продажу від 19.07.2013 за реєстровим № 1227; щодо земельної ділянки, площею 0,2305 га, розташованої за адресою: Ужгородський район, с. Баранинці, кадастровий номер :03:005:0335 (реєстраційний номер об`єкта 1) набутої за вартістю 23464,00 грн, згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2013 за реєстровим № 433; щодо квартири, загальною площею 43,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 1) набутої за вартістю 487200,00 грн, згідно договору купівлі-продажу від 27.02.2013, щодо нежитлової будівлі, торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта 1), яка зареєстрована за ним на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 .

Також, за результатами розгляду клопотання про арешт майна, ухвалою суду № 1-кс/308/1243/23 від 29.03.2023, накладено арешт на вказані об`єкти нерухомого майна, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_29 , фактичним власником якого є згідно матеріалів досудового розслідування ОСОБА_8 , крім нежитлової будівлі торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 . Таким чином, ухвалою суду від 29.03.2023 додатково накладено арешт на майно, загальною вартістю 899008,00 грн.

У ході судового розгляду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, допитаний у судовому засіданні ОСОБА_29 пояснив, що формально за ним зареєстровані права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна, але фактичним власником цього нерухомого майна є його родич ОСОБА_8 .

При цьому, допитаний у ході досудового розслідування ОСОБА_29 , з приводу укладеного договору іпотеки від 16.08.2018 за реєстровим № 3995 щодо об`єктів нерухомого майна, які зареєстровані за ним на праві власності, показав, що жодних грошових коштів від ОСОБА_8 у борг не брав та відповідно у визначені договором строки не повертав, а на запитання про зареєстроване право власності на вищевказане майно, пояснив, що так як він із ОСОБА_8 є родичами, останній просив оформити таке майно на нього. Про яке майно йшлося, йому не відомо і про те, що за ним ( ОСОБА_29 ) зареєстроване вищевказане майно, дізнався лише під час допиту.

Додатково допитаний ОСОБА_29 показав, що нерухоме майно, яке було зареєстровано за ним на праві власності та зазначено у Договорі іпотеки від 16.08.2018, фактично належить ОСОБА_30 , у нього у борг грошові кошти ніколи не брав. У договорі у також було згадано будівлю магазину за адресою АДРЕСА_6 ), яка фактично належить ОСОБА_8 . У 2018 році, у той період часу, коли ОСОБА_8 відсторонили від посади у «Комінвестбанку» він попросив приїхати до ОСОБА_31 , де на його прохання, він у приватного нотаріуса ОСОБА_28 підписав довіреність ОСОБА_8 щодо розпорядження нерухомим майном, яке фактично належить йому, але було зареєстроване на нього ( ОСОБА_29 ). Пізніше таку довіреність ним було скасовано. Такі отримані у ході розслідування відомості дають підстави вважати, що саме з метою накладення заборони (обтяження) щодо відчуження ОСОБА_29 нерухомого майна, фактичним власником якого є ОСОБА_8 , між ними укладено Договір іпотеки від 16.08.2018, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_28 за реєстровим № 3995.

Разом з тим, за результатами розгляду клопотання слідчого, погодженого із прокурором, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду № 1-кс/308/1544/23 від 20.04.2023 (по справі №308/6087/23) додатково накладено арешт на об`єкти нерухомого майна - нежитлову будівлю 55% готовності за адресою

АДРЕСА_7 , вартістю 44393,00 грн, та земельну ділянку за вказаною адресою кадастровий номер :01:001:0216 площею 0,0366 га, зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_29 , а також на торговий комплекс загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 495000,00 грн, який було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_29 , фактичним власником якого згідно матеріалів досудового розслідування є ОСОБА_8 .

У подальшому, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_19 , керівника ПП «Віндс Ужгород», про скасування арешту на майно, ухвалою суду № 1-кс/308/1721/23 від 15.05.2023 (по справі № 308/6087/23) скасовано арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 . Дана ухвала мотивована тим, що подальша необхідність у арешті на вказаний об`єкт нерухомого майна відпала потреба, а також те, що вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстрований на праві приватної власності не за ОСОБА_29 , а за ПП «Віндс Ужгород», (юридична адреса: АДРЕСА_8 ).

Таким чином, вищевказаними ухвалами суду накладено арешт на майно загальною вартістю 6958599,96 грн, що не в змозі забезпечити повне відшкодування шкоди за пред`явленим цивільним позовом та не є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (ч. 8 ст. 170 КПК України).

Поряд з тим, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що відповідно до Акту приймання передачі нерухомого майна від 30.08.2018, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_32 , вказаний торговий комплекс - нежитлові будівлі торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна за РПВН 15764100) вартістю 495000 грн, ОСОБА_24 , який діяв на підставі довіреності, виданої в порядку передоручення, від імені ОСОБА_29 , внесено до статутного капіталу ПП «Віндс Ужгород», (юридична адреса: м. Ужгород, пл. Жупанатська, 1, кв. 9).

На момент посвідчення даного акту прийому передачі майна 16.08.2018, керівником, співзасновником ПП «Віндс Ужгород» був ОСОБА_8 . Він же разом із ОСОБА_29 стали співвласниками ПП «Віндс Ужгород» при заснуванні. Статутний капітал ПП «Віндс Ужгород» становить 500000,00 грн. Згідно довідок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.03.2023 та 31.05.2023, а також загальнодоступних відомостей про ПП «Віндс Ужгород», в подальшому, а саме 13.09.2018, внесено зміни до складу засновників, а саме ОСОБА_29 видалено як беніфіціарного власника юридичної особи, а кінцевим власником та директором вказаного підприємства став ОСОБА_8 . Надалі, також відбулася реєстрація ряду змін до складу власників (засновників), керівників, місця знаходження юридичної особи, хоча ОСОБА_8 до повідомлення про підозру був кінцевим беніфіціарним власником ПП «Віндс Ужгород» та його керівником. Зокрема, з 29.03.2023 тобто після повідомлення 28.02.2023 про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, зареєстровано зміну кінцевого беніфіціарного власника, за якими власником та керівником ПП «Віндс Ужгород» стала донька ОСОБА_8 - ОСОБА_19 .. Таким чином, вищевказані дії можуть свідчити про вчинення дій, спрямованих на зміну, приховування та відчуження майна, на яке може бути накладено такий захід забезпечення як арешт майна. Згідно довідки № 331642978 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.05.2023, нежитлова будівля торгового комплексу, загальною площею 1119 кв.м за адресою:

АДРЕСА_9 , реєстраційний номер майна 15764100, значиться зареєстрованою на праві власності за ОСОБА_29 . Проте згідно довідки № 333551985 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.05.2023, нежитлова будівля торгового комплексу загальною площею 1119 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , значиться за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 248, та зареєстрована приватним нотаріусом ОСОБА_22 на праві власності з 30.08.2018 за ПП «Вінде Ужгород», , на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2018, підписаного представником ОСОБА_29 за довіреністю ОСОБА_24 . Вартість майна, переданого до ПП «Віндс Ужгород» на підставі даного акту, на момент посвідчення становила 495000,00 грн. Разом з тим, слід взяти до уваги, що з жовтня 2018 по березень 2023 року, кінцевим беніфіціарним власником ПП «Віндс Ужгород», був ОСОБА_8 , що підтверджується відкритими відомостями про ПП «Віндс Ужгород», тільки після березня 2023 року керівником та кінцевим беніфіціарним власником вказаного підприємства стала ОСОБА_19 .

Зважаючи на зазначені викладені нові встановлені обставини, а також те, що стороною обвинувачення встановлено достатньо підстав вважати, що фактичним власником об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), є ОСОБА_8 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України, а тому з метою забезпечення відшкодування майнової шкоди АТ «Комінвестбанк» та поданого цивільного позову, на суму 49983709 грн, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність у вжитті такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт щодо даного майна, у зв`язку з чим прокурор просить накласти арешт на вказане нерухоме майно.

Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.05.2023 станом на 31.05.2023 засновником та кінцевим бенефіціарним власником є ОСОБА_19 . Таким чином, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, належить на праві власності ПП "Віндс Ужгород", засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_19 , а норми КПК України не передбачають можливості накладення арешту на майно третьої особи для забезпечення можливості забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та подальшого забезпечення цивільного позову підозрюваним. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, слідчий суддя визнав за необхідне у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовити.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді від 14.06.2023 є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає проте, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, тому, зважаючи на обґрунтованість підозри, встановленого розміру матеріальної шкоди, заявленого цивільного позову, з метою забезпечення можливості забезпечення відшкодування шкоди, просить задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, ухвалу слідчого судді скасувати.

-9-

В доповненні на до апеляційної скарги прокурор, посилаючись на аналогічні, що і в клопотанні про арешт майна доводи, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14.06.2023 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке зареєстровано на праві приватної власності за Приватним підприємством «Віндс Ужгород», (юридична адреса: м. Ужгород, вул. Фединця, будинок 7 офіс 1), а саме: нежитлову будівлю торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, пл. Енді Воргола (колишня пл. Жовтнева), буд. 10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248).

Судове провадження розглядається за відсутності власника майна та його представника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги наступне.

Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами судового провадження, ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 07.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 364-1 КК України.

28.02.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке зареєстровано на праві приватної власності за Приватним підприємством «Віндс Ужгород», (юридична адреса: м. Ужгород, вул. Фединця, будинок 7 офіс 1), із накладенням заборони на відчуження та розпорядження, а саме: нежитлової будівлі торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, пл. Енді Воргола (колишня пл. Жовтнева), буд. 10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 333551985; дата формування: 25.05.2023), нежитлова будівля, торговий комплекс, загальною площею 1119,0 кв.м, знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, пл. Енді Ворогола, буд. 10, на праві приватної власності належить ПП "Віндс Ужгород".

Згідно акту приймання-передачі майна від 30.08.2018 ОСОБА_29 засновник ПП «Віндс Ужгород» передав, а ПП «ВІНДС УЖГОРОД» в особі керівника прийняло нерухоме майно - нежитлову будівлю торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, пл. Енді Воргола (колишня пл. Жовтнева), буд. 10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248).

-10-

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.05.2023 станом на 31.05.2023 засновником та кінцевим бенефіціарним власником є ОСОБА_19 .

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

За приписами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

За пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

-11-

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000089 від 07.04.2023 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме: нежитлову будівлю торгового комплексу, загальною площею 1119,0 кв.м, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, пл. Енді Воргола (колишня пл. Жовтнева), буд. 10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів також вважає, що, відмовивши в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя при розгляді клопотання та прийнятті судового рішення взяла до уваги положення ст. 233, 167-169, 170-173 КПК України, і дала належну оцінку як доводам клопотання, так і фактичним обставинам, на підставі яких прокурор вніс клопотання.

Зокрема, проаналізувавши доводи клопотання, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дала належну оцінку тому факту, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, належить на праві приватної власності ПП «Віндс Ужгород», засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_19 , а норми КПК України не передбачають можливості накладення арешту на майно третьої особи для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_19 є добросовісним набувачем майна.

При цьому, слідчим суддею вірно встановлено та обґрунтовано взято до уваги те, що ОСОБА_19 не має будь-якого статусу у кримінальному провадженні і не є стороною за цивільним позовом АТ «Комерційний інвестиційний банк».

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дала належну оцінку тому факту, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не може бути вилучене, оскільки воно не підпадає під ознаки, визначені ст. 98 КПК України, тобто таке не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди, не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій та не набуте кримінально протиправним шляхом. Матеріали справи не містять доказів про те, що вищевказане майно набуте кримінально-протиправним шляхом.

-12-

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що правових підстав для накладення арешту на майно не існує, а органом досудового розслідування не наведено достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно, не доведено існування ризиків, визначених у абзаці 2 частини 1 статті 170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, належним чином не обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд також вважає, що в матеріалах провадження немає будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи третьої особи, про який ідеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на конкретне майно, а клопотання базується на припущеннях за усіма, наведеними у ньому правовими позиціями.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, - апеляційний суд з урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Тому, як безпідставні і такі, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що накладення арешту на майно є необхідним з огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 встановленого розміру матеріальної шкоди та заявленого цивільного позову, а також з метою забезпечення можливості відшкодування шкоди.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що клопотання про необхідність накладення арешту на майно є необґрунтованим, таким, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та фактичних обставинах, на підставі яких прокурор вніс клопотання.

При цьому, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано враховано та вірно оцінено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Тому, колегія суддів вважає, що накладення арешту на майно, з викладених у клопотанні та апеляційній скарзі мотивів не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України та фактичних обставинах кримінального провадження, у зв`язку із чим, як клопотання, так і апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що відмова у задоволенні клопотання прокурора є ефективним засобом юридичного захисту від можливого свавілля правоохоронних органів щодо майна, про що констатується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зосимов проти України».

-13-

З огляду на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, залишається без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого, підозрюваного чи їхніх захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що стороною обвинувачення до апеляційної скарги не приєднані будь-які докази (документи), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх і прокурор не посилався на такі під час апеляційного розгляду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні за № 0000089, відомості про яке 07.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України, про накладення арешту на майно третьої особи ОСОБА_19 ,- без змін.

Ухвала оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді