У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

Справа №348/1215/23

Провадження №1-кс/348/238/23

24 травня 2023 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , третьої особи (користувача), щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , представника третьої особи (власника), щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянув клопотання заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні № 0000224 від 21.05.2023 року.

Клопотання погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 та надійшло в провадження слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 22.05.2023 року.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 21.05.2023 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання та дослідивши докази по даному клопотанні, вислухавши заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , третю особу (користувача) ОСОБА_4 , представника третьої особи (власника) ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні № 0000224 від 21.05.2023 року.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківській області ОСОБА_7 .

В судовому засіданні заступник начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задоволити з підстав, наведених у ньому.

Третя особа (користувач), щодо майна якого вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в його користуванні. Власником даного транспортного засобу є його знайомий ОСОБА_5 .

Заперечив проти задоволення даного клопотання та просив зобов`язати слідчого повернути йому транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 в користування, а накласти арешт тільки на лісодеревину, якою завантажений даний автомобіль.

Представник третьої особи (власника), щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також заперечив відносно задоволення клопотання заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , оскільки вважає його необгрунтованим, так як не було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Просив відмовити в його задоволенні.

Проте, якщо суд прийде до переконання, що був факт вчинення кримінального правопорушення, то просив залишити даний транспортний засіб в користуванні ОСОБА_4 , наклавши арешт на нього тільки в частині відчуження та розпорядження.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, третю особу (користувача), представника третьої особи (власника), адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000224 від 21.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

20.05.2023 року біля 10 год. 30 хв. в м. Надвірна по вул. Рамішвілі, Івано-Франківської області працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив лісодеревину без відповідних документів.

20.05.2023 року виїздом слідчо оперативної групи на місце події встановлено, що нарядом СРПП Надвірнянського РВП зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з метою перевірки документів. В ході огляду вказаного автомобіля, у багажному відділенні фургону виявлено лісодеревину, ззовні схожу на породу осики. Вказаний транспортний засіб разом із лісодеревиною всередині вилучено та поміщено на територію Надвірнянського РВП.

22.05.2023 року вилучене майно в ході проведення огляду місця події по вул. Рамішвілі в м. Надвірна, Івано-Франківської області, а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 та лісодеревину, виявлену та вилучену у вказаному транспортному засобі визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000224 від 21.05.2023 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_5 . Опитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що вказаний транспортний засіб перебуває у його користуванні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вилучені під час огляду місця події транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 та лісодеревина, яка знаходилася у багажному відділенні фургону вказаного транспортного засобу, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на них арешт.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя констатує, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту, визначеної п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження як речового доказу, заборонивши користуватися, розпоряджатися ним та відчужувати його.

У відповідності до абз.1 ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з тим, абз.2 даної частини та статті закріплено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню і слід накласти арешт на рухоме майно із забороною користування, розпоряджання та відчуження вказаного майна.

На переконання слідчого судді, матеріали клопотання свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача та власника майна, оскільки вилучені під час огляду місця події 20.05.2023 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 та лісодеревина, яка знаходилася у багажному відділенні фургону вказаного транспортного засобу, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, згідно постанови заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 22.05.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000224 від 21.05.2023 року, що зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі з метою забезпечення проведення ряду судових експертиз, а також запобігання можливому приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню вилученого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні № 0000224 від 21.05.2023 року задоволити.

Накласти арешт із забороною користування, розпоряджання та відчуження на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 611D», реєстраційний номер НОМЕР_1 та лісодеревину, виявлену та вилучену у вказаному транспортному засобі в ході проведення огляду місця події 20.05.2023 року, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , зареєстрованому: АДРЕСА_2 , і який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню заступником начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

у.

у.