Справа № 298/390/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/333/21 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2021 року

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2021 року у задоволенні подання начальника Великоберезнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2019 року - відмовлено.

У поданні начальник Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ставить питання про скасування засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного йому за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2019 року покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік 5(п`ять) місяців. Подання мотивує тим, що вказаним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України до 1(одного) року 5(п`ять) місяців обмеження волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 1 (один) рік та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Так, 27.04.2020 року до Великоберезнянського РС надійшло розпорядження від 10.04.2020 року про виконання вироку Перечинського районного суду від 29.10.2019 року відносно засудженого ОСОБА_7 . В поданні вказується на те, що 27.04.2020 року засудженому було скеровано виклики на 07.05.2020 року та 19.05.2020 року. Однак, на виклики він не з`явився. В подальшому, 22.05.2020 року Великоберезнянським РС було розпочато першочергові розшукові заходи про встановлення місця перебування засудженого.11 червня 2020 року засуджений ОСОБА_7 з`явився до Великоберезнянського РС та його було письмово ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також наслідками їх порушення. Також засудженому було вручено листок реєстрації. Однак за час перебування на обліку ОСОБА_7 два рази без поважних причин не з`явився на реєстрацію до Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області. Оскільки за час перебування на обліку засуджений систематично не виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому начальник Великоберезнянського РС просить подання задовольнити.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала є незаконною.

Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності ОСОБА_7 , неявка якого не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що розгляд справи неодноразово відкладався, що справа на протязі тривалого періоду часу перебуває у провадженні апеляційного суду.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав начальник Великоберезнянського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , засудженого вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,4 ст.358 КК України та йому призначено покарання у виді 1(одного) року 5 (п`ять) місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 1 (один) рік та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 цього Кодексу, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тим фактам, що засуджений за час перебування на обліку у Великоберезнянського РС філії ДУ "Центр пробації" порушив покладений на нього обов`язок щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з певних причин, прибував до органу пробації з відповідними поясненнями невідкладно після його виклику інспектором, надавав пояснення з приводу таких порушень.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні факти неявки ОСОБА_7 для реєстрації до органу пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах судового провадження письмові пояснення ОСОБА_7 про причини його неявки на реєстрацію.

Також апеляційний суд вважає, що зміст пояснень засудженого ОСОБА_7 , наданих у судовому засіданні та в письмових поясненнях наданих органу пробації свідчить про відсутність у нього намірів не виконувати покладені на нього судом обов`язки.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що вказані вище пояснення надавались ОСОБА_7 органу пробації через декілька днів після його неявок на реєстрацію.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що засуджений не виконав обов`язок, покладений на нього вироком суду передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, неодноразово порушивши при цьому вимоги ст. 17 Закону України «Про пробацію» та ч. 3 ст. 164 КВК України, довіру суду не виправдав, на шлях виправлення не став, - апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як такі, що не свідчать про незаконність висновків суду першої інстанції.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що твердження суду першої інстанції про відсутність переконливих доказів того, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухилявся від явки на реєстрацію, умисно не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обгрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді