Справа №463/8278/22
Провадження №1-кс/463/3583/23
У Х В А Л А

26 травня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваногоОСОБА_5 , розглянувши клопотаннястаршого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , що погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 19.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Клопотання мотивує тим, що в межах розслідування кримінального провадження№0000256 від 19.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 14 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 №359 з наступними змінами, діючи необережно, із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, близько 08-10 год. 19.11.2022, перебуваючи у приміщенні службового кабінету №316 фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не отримавши відповідного дозволу, взяв до рук зброю іншого військовослужбовця полковника ОСОБА_8 , а саме: пістолет НОМЕР_2 з приєднаним до нього магазином, у якому містились 8 набоїв калібру 7,62 мм та стоячи праворуч від потерпілого, який також перебував у вказаному приміщенні, не перевіривши наявність спорядженого магазину в пістолеті, здійснив його заряджання шляхом відведення затворної рами у крайнє заднє положення та вільного його повернення вперед дославши набій у патронник, тримаючи зброю у правій руці, повернувся у напрямку полковника ОСОБА_8 , після чого, внаслідок порушення правил поводження зі зброєю та власної необережності, натиснув на спусковий гачок та здійснив один постріл з пістолету НОМЕР_2 у бік останнього, унаслідок чого ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у вигляді вогнепального кульового проникаючого сліпого поранення живота, що заподіяло смерть потерпілого, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 414 КК України, тобто порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого.

23.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України.

Слідство вважає, що з врахуванням інкримінованого останньому тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від двох до десяти років, відповідно може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Окрім цього перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що підозрюваному відомі анкетні данні та місця проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, що дає змогу останньому впливати на них, для приховування дійсних обставин події. Злочин вчинено в умовах, за яких показання свідків нарівні з іншими об`єктивними доказами має суттєве значення для встановлення обставин події, а тому, наявні обґрунтовані підстави вважати, що застосування щодо нього такого виду запобіжного заходу як домашній арешт у нічний час доби забезпечить йому належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність обрання домашнього арешту у нічний час доби є обґрунтованим та підтверджується зібраними у справі доказами. Оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу також не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просить клопотання задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні підозру не визнав, щодо застосування до нього домашнього арешту в нічний період доби не заперечив.

Захисник підтримав позицію підахисного.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженніпершого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за№0000256 від 19.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України.

23.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від З0 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор на даному етапі слідства довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість висунутої підозри підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: результатами огляду місця події, речовими доказами пістолетом ТТ та набоями до нього, вилученими з місця події, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , показаннями потерпілого ОСОБА_8 , результатами слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , висновками судово-медичної експертизи трупу, медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілого, експертиз зброї та судово-медичної експертизи та експертизи ситуаційних обставин пострілу іншими доказами у справі.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється слідчими органами у вчиненні тяжкого злочину та до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі до десяти років.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк аж до 10 років.

Ризик втечі відповідно до існуючої практики ЄСПЛ є суттєвим при вирішенні питання про застосування найсуворішого запобіжного заходу, водночас у даному провадженні підтверджується як тяжкістю ймовірного покарання так і зібраним значним обсягом доказів причетності ОСОБА_5 до інкримінованого злочину, які роблять таку ймовірність обґрунтованою.

Крім того, на підтвердження цього ризику слід зазначити, що належний контроль з боку слідчого чи прокурора за виконанням вимог запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства вбачається ускладненим, оскільки військова агресія проти України, яка наразі триває, є ризиком, оскільки якісно погіршує криміногенну обстановку і суттєво обмежує можливості виконання органами державної влади своїх повноважень.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, останній може незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що підозрюваному відомі анкетні данні та місця проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, що дає змогу останньому впливати на них, для приховування дійсних обставин події. Злочин вчинено в умовах, за яких показання свідків нарівні з іншими об`єктивними доказами має суттєве значення для встановлення обставин події.

За таких обставин показання свідків під час досудового розслідування і судового розгляду мають нарівні з іншими доказами суттєві негативні наслідки для підозрюваного з точки зору можливості доведення його вини у суді. Водночас, суд при винесенні рішення у справі не вправі обґрунтовувати його показаннями наданими свідками слідчому під час досудового розслідування. Таким чином, до моменту допиту свідків у судовому засіданні відносно ОСОБА_5 існуватиме ризик протиправного позапроцесуального впливу на них з метою схилити їх до надання вигідних йому показань з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину. Свідки проживають на адміністративній території, де і підозрюваний, усі вони є знайомими підозрюваного та його співслужбовцями, тому ймовірність та можливість для підозрюваного незаконно впливати на них не виключається та є високоймовірною з урахуванням обставин злочину.

Також, з огляду на положення ст. 178 КПК України прошу слідчого суддю при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу врахувати, що ОСОБА_5 є чинним військовослужбовцем та у разі його переміщення по службі ці обставини ускладнять як виконання ним своїх обов`язків підозрюваного так і досудове розслідування в цілому.

Відповідно до п.8 Рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 2 березня 2022 року слідчі судді під час розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час воєнного стану повинні враховувати, що військова агресія проти України є ризиком, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки якісно погіршує криміногенну обстановку і суттєво обмежує можливості виконання органами державної влади своїх повноважень.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, зокрема неофіційно, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а тому щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання: АДРЕСА_2 ,а тому клопотання слід задовольнити та обрати йому домашній арешт у нічний час доби.

А тому з врахуванням наведених обставин, слідчий суддя вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби по місцю проживання в межах строку слідства, який забезпечить виконання підозрюваним обов`язків передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у нічний час доби з 22 до 06 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання чи роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_17 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 26 травня 2023 до 26 липня 2023 року.

Ухвалу передати в відділ поліції за місцем проживання для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого. Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1