справа № 208/6731/22
№ провадження 1-кп/208/258/23
ВИРОК

Іменем України

05 липня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000811 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючої середню освіту, не працюючої, не заміжньої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має непогашену судимість за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.06.2006 року, яким засуджена за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше судимою за вчинення корисливого злочину проти чужого майна, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, та знов вчинила аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Приблизно о 12.40 години 21.09.2022 року, ОСОБА_5 , перебувала в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , де на столі помітила мобільний телефон «Samsung» «Galaxy» належний останній.

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи повторно, з корисливих мотивів та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, впевнившись, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 відволіклась, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон потерпілої «Samsung» «Galaxy» вартістю 1 062 гривень, після чого утримуючи його при собі залишила місце вчинення злочину, в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину при викладених в обвинувальному акті обставинах визнала повністю та пояснила наступне.

21.09.2022 року, в обідній час доби перебувала в м. Кам`янське разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 . Останній запропонував зайти до його знайомої ОСОБА_9 , яка мешкає по зазначеному в обвинуваченні адресу. Разом знаходячись на кухні квартири, вона попросила ОСОБА_9 підзарядити свій мобільний телефон, і та надала їй відповідний пристрій. Через деякий час ОСОБА_8 залишив квартиру. На зарядці її телефон стояв приблизно 20 хвилин. Далі, побачила, що ОСОБА_9 поклала свій телефон на стіл. Скориставшись тим, що потерпіла відволіклась, вона зняла з зарядки свій телефон, непомітно забрала зі столу мобільний телефон ОСОБА_9 та залишила квартиру. Викрадений телефон здала до ломбарду. Виручені 300 гривень витратила на власні потреби. Злочин вчинила з корисливих мотивів. Вину свою визнає повністю та щиро розкаюється, просить вибачення у присутньої потерпілої.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , вона повністю підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження під час судового розгляду справи:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 яка пояснила суду, що з обвинуваченою ОСОБА_5 вона раніше не знайома. 21.09.2022 року, приблизно о 12.15 годині, вона готувала їжу на кухні за місцем свого мешкання. В цей час до неї зайшов раніше знайомий ОСОБА_8 , який товаришував з її сином, і запитав чи є в неї зарядка для телефону. Вона дозволила зайти та підзарядити телефон. Потім ОСОБА_8 погукав дівчину на ім`я ОСОБА_5 , щоб та також зайшла зарядити свій телефон. Дівчина зайшла до квартири, пройшла до кухні і поставила телефон на зарядку. Через деякий час ОСОБА_8 вийшов з квартири, а вона з обвинуваченою розмовляли про життя. Її телефон знаходився в кишені. Хтось їй зателефонував, і вона побалакавши поклала телефон на стіл. Готуючи їжу вона в подальшому відволіклась, а повернувшись до ОСОБА_5 побачила, що на кухні вже немає ні останньої, ні телефону обвинуваченої, ні її телефону. В подальшому викрадений мобільний телефон їй повернуто. Матеріальних претензій до ОСОБА_5 вона не має, вважає, що обвинувачену можливо суворо не карати.

Як підстави початку досудового розслідування - витягом з ЄРДР, з правовою кваліфікацією ч.4 ст. 185 КК України, згідно якого 07.10.2022 року ОСОБА_7 повідомила, що 21.09.2022 року приблизно о 12.40 годині, ОСОБА_4 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , викрала належний їй телефон «Samsung Galaxy Grand2 imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 » (т.2 а.с. 1,2);

- протоколом прийняття заяви про злочин від ОСОБА_7 з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 28);

- протоколом огляду місця події від 07.10.2022 року - приміщення квартири АДРЕСА_2 , яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, та фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 12-14);

- протоколом огляду предмету - коробки з-під викраденого мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand2» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , речовими доказами документами на мобільний пристрій (т.2 а.с. 26-29);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 2614 від 12.10.2022 року, згідно якого станом на 21.09.2022 року, ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand2» складала 1 062 гривні (т.2 а.с. 33-39);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.10.2022 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала свій мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand2 imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », який 21.09.2022 року, приблизно о 12.00 годині, за адресою: квартира АДРЕСА_2 , викрала раніше невідома їй жінку (т.2 а.с. 44-46);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.10.2022 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як раніше невідому їй жінку, яка 21.09.2022 року, приблизно о 12.00 годині, за адресою: квартира АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу заволоділа належним їй мобільним телефоном «Samsung Galaxy Grand2» (т.2 а.с .40-43);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.10.2022 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 як раніше знайому йому жінку на ім`я ОСОБА_5 , яка 21.09.2022 року, приблизно о 12.00 годині, перебувала за місцем мешкання його знайомої ОСОБА_7 , в приміщенні квартири АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 58-62);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2022 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 , знаходячись на місці вчинення кримінального правопорушення пояснила обставини які мали місце 21.09.2022 року, приблизно о 12.00 годині. Пояснила, як до її місця мешкання, а саме квартира АДРЕСА_2 , прийшов знайомий ОСОБА_8 з невідомою їй жінкою, яку представив як ОСОБА_5 та попросив підзарядити телефон. Вона погодилася, впустила останніх до приміщення квартири, вони разом пішли до кухні. Дала ОСОБА_5 зарядний пристрій, а саме продовжила приготування їжі. ОСОБА_5 в цей час сиділа на стільці за кухонним столом. ОСОБА_8 через декілька хвилин кудись пішов. Через деякий час, коли вона мила посуд, ОСОБА_5 встала із-за столу та вийшла з приміщення квартири, при чому сказавши що вона зараз повернеться. Далі вона виявила відсутність свого мобільного телефону, який лежав на кухонному столі (т.2 а.с. 47-52);

- протоколом огляду предмету від 15.10.2022 року - договору фінансового кредиту під заставу майна № від 21.09.2022 року, предметом застави якого є мобільний телефон «Samsung SM-G7102 (Grand)», позичальником по якому є ОСОБА_4 , зазначеним речовим доказом по справі (т.2 а.с. 66-68);

- протоколом огляду предмету - вилученого у касира ПП «ЕРА-ДОН» мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand2», яким зафіксовані його індивідуальні ознаки, imei якого: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 співпадає з imei в документах на викрадений у ОСОБА_9 , зазначеним речовим доказом (т.2 а.с. 71-75);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2022 року, згідно якого ОСОБА_4 знаходячись на місці вчинення кримінального правопорушення пояснила обставини які мали місце 21.09.2022 року, приблизно о 12.00 годині. Пояснила, що вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , для підзарядки телефону, прийшла до місця мешкання знайомої останнього - ОСОБА_9 , а саме до приміщення квартири АДРЕСА_2 . Під час зарядки свого телефону, в приміщенні квартири ОСОБА_9 вона побачила мобільний телефон потерпілої. Дочекалася коли остання відволіклася, забрала телефон і з приміщення квартири пішла (т.2 а.с. 124-129)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченої в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а її умисні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає визнання нею своєї вини та щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає вчинення злочину відносно особи похилого віку 1949 року народження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, який раніше судима, скарг на її поведінку у побуті не надходило, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, враховує обставини які пом`якшують покарання, відсутність обставин що його обтяжують.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обране покарання не повинно становити істотну диспропорцію, тобто бути адекватним вчиненому та не становити «особистого надмірного тягаря для особи», повинно відповідати справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Враховуючи викладене, принцип індивідуалізації покарання, позицію державного обвинувачення та потерпілої сторони, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливо шляхом призначення їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, тобто встановленого в мінімальному розмірі передбаченого санкцією ст. 185 ч.4 КК України.

Згідно із ч. 3 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

На думку суду, зазначене покарання є законним та справедливим, таким, що буде сприяти виправленню обвинуваченої, попередження вчиненням нових злочинів.

Згідно ст. 124 КПК України, процесуальні витрати по проведенню судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої. Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи у сумі 170 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand2», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , - знявши арешт з майна, залишити у останньої; договір фінансового кредиту під заставу майна № від 21.09.2022 року; оптичний носій CD-R із відеозаписом з камери відеоспостереження ломбарду «Ваш ломбард», документи на мобільний телефон, - зберігати при справі.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1