Справа № 522/4681/21
Провадження по справі № 1-кп/522/64/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003025 від 06.12.2019 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представників потерпілих осіб ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» та ТОВ «БК ДОРСЕРВІС» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003025 від 06.12.2019 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 191 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26.04.2022 року, яке прокурор просила залишити без розгляду, оскільки строки, передбачені КПК України для розгляду такого клопотання, пройшли.

Разом з тим, прокурор в судовому засіданні знову звернулась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ухилення останнього від явки до суду, вплив на потерпілу особу, а також вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень.

Представники потерпілої особи підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, оскільки обвинувачений не з`являвся в судові засідання з поважних причин, а саме за станом здоров`я, на підтвердження чого надавав відповідні докази, а у разі неможливості прибуття в судові засідання через віддаленість місця проживання, приймав участь в судових засіданнях за допомогою відеоконференцзв`язку.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та подане клопотання, суд доходить таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Клопотання прокурора від 26.04.2022 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід залишити без розгляду, оскільки закінчилися строки розгляду такого клопотання, визначені ст. 186 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Судом встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено з-під варти на підставі внесення за нього родичами визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави.

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України, питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 9 ст. 185 КПК України прокурор не позбавлений можливості в разі порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до вимог КПК звернутись до суду з клопотанням про звернення застави в дохід держави.

В клопотанні прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ставиться питання щодо звернення застави в дохід держави.

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді застави, та судом не встановлено підстав для обрання останньому більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є виключним запобіжним заходом, оскільки прокурором не доведено ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вона посилається в своєму клопотанні.

Щодо відсутності обвинуваченого в декількох судових засіданнях, наразі суд не може розцінювати це як факт ухилення від явки до суду, оскільки на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання останній надавав відповідні докази, зокрема щодо стану здоров`я, а у разі неможливості прибуття в судові засідання через віддаленість місця проживання обвинуваченого та введений воєнний стан в Україні, ОСОБА_3 приймав участь в судових засіданнях за допомогою відеоконференцзв`язку.

Прокурором не надано доказів впливу обвинуваченого на представників потерпілих юридичних осіб та вчинення ОСОБА_3 аналогічних чи будь-яких інших кримінальних правопорушень.

На переконання суду запобіжний захід у вигляді застави, який продовжує свою дію, здатен ефективно забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Разом з тим, як було зазначено вище, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення такої застави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в майбутньому вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Отже, зважаючи на необхідність виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, пов`язаних з його процесуальним статусом у даному кримінальному провадженні, визначених раніше ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року, строк дії яких сплинув, суд дійшов висновку про необхідність покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 днів.

Крім того, суд вважає за необхідне додатково роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разів порушення покладених на нього судом обов`язків, внесену заставу може стягнуто в дохід держави.

Керуючись ст. 110, 132, 176, 177, 178, 179, 182, 183, 185, 194, 331, 350, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 від 26.04.2022 року - залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до Приморського районного суду м. Одеси за першою вимогою;

- не відлучатися у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. з місця постійного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 20.07.2023 року, який діє до 17.09.2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_9