Справа № 135/897/23
Провадження № 1-кп/135/99/23
У Х В А Л А

іменем України

17.08.2023 року м.Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 09.05.2023 року, за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заявила про відвід прокурору ОСОБА_3 . Свою заяву обґрунтувала тим, що вона особисто знайома з прокурором ОСОБА_3 та має сумніви в неупередженості прокурора.

Прокурор ОСОБА_3 вважає заява обвинуваченої про відвід прокурора є безпідставною, відсутні обставин, які є підставою для відводу прокурора в кримінальному проваджені, передбачені ст.77 КПК України.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити заяву обвинуваченої про відвід прокурора.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви обвинуваченої про відвід прокурора виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів за наявності для цього законних підстав.

При цьому, законодавець чітко регламентував у ст.77 КПК України, підстави для відводу прокурора.

Так, згідно ч.1 ст.77 КПК України, п рокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Обґрунтовуючи відвід, сторона захисту посилалася на інші обставини, які можуть викликати сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 , що входить до складу групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні і є старшим групи прокурорів.

Суд у питанні перевірки неупередженості прокурора вважає можливим звернутися до практики ЄСПЛ щодо неупередженості суду в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже вимога неупередженості згідно КПК України є обов`язковим елементом діяльності як суду так і прокурора.

Згідно п.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Наведені критерії безсторонності судді у кримінальному провадженні можливо застосовувати і щодо оцінки безсторонності прокурора.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» (заява №16695/04) рішення від 15 липня 2010 року).

Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу прокурора за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що прокурор ОСОБА_3 виявляє у цій справі особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Оцінюючи підстави для відводу за об`єктивним критерієм, суд приходить до висновків про відсутність фактів, які можна встановити, та які можуть ставити під сумнів безсторонність прокурора у цій справі.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість прокурора, про відвід якого заявила обвинувачена.

Суд не заперечує, що в деяких випадках неналежна процесуальна поведінка сторін може бути підставою для заяви про відвід. Однак, в даному випадку жодних фактів, які б переконливо вказували на упередженість прокурора при розгляді даного кримінального провадження обвинуваченою не зазначено.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений 18.08.2023 о 08 год. 30 хв.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1