Справа № 145/1781/21
Провадження №11-кп/801/834/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000475, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.09.2021 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з дня затримання на виконання вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_8 зараховано попереднє ув`язнення з 20.09.2021 року по 22.09.2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 в нічну пору доби з 19.09.2021 по 20.09.2021, перебуваючи в одній із кімнат за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивали алкогольні напої. Через певний час ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишили вказане помешкання. В подальшому під час застілля між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_8 в результаті чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . З цією метою ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, взявши зі столу ніж, завдав ним два удари в область верхньої половини тулуба потерпілого. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці події. Згідно висновку судово-медичного експертизи №62 від 21.10.2021 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 мали місце такі тілесні ушкодження: два проникаючих колото-різаних поранення грудної клітини з пошкодженням серця та лівої легені з витіканням крові у ліву плевральну порожнину (2000 мл.) та в порожнину «серцевої сорочки» (450 мл.), що спричинило недокрів`я внутрішніх органів та привело до настання смерті. Вище вказані рани виникли від дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, вище описані рани, належать до тяжких тілесних ушкоджень, та стоять в прямому причинному зв`язку із смертю. Також при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено забиті рани в ділянці лівої брови, тім`яної ділянки ліворуч, садно та синець в ділянці лівої вушної раковини, садно в ділянці правого крила носа та правої скроні, синець по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, синець по передній поверхні грудей справа, садна в проекції грудини. Перелічені ушкодження виникли від дії твердого предмету (предметів) мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку із смертю не стоять. Смерть ОСОБА_9 наступила від недокрів`я внутрішніх органів, яке виникло внаслідок вище описаних колото-різаних поранень грудей з пошкодженням серця та лівої легені. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа ОСОБА_9 виявлено 3,1 проміле етилового спирту, в сечі 4,70 проміле. Зазвичай така концентрація алкоголю в живих осіб відповідно орієнтовній таблиці, може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

Судом кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2023 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить винести своє рішення, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та недостатньо вмотивованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, а також невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. На переконання захисника суд не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він захищався від неправомірних дій потерпілого, про що свідчать наявні у нього тілесні ушкодження. Окрім цього суд призначив покарання у виді 10 років позбавлення волі, яке з урахуванням віку обвинуваченого є надто суворим.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, яким суд надав належну оцінку.

Доводи ж апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

З наданих суду показань обвинуваченого ОСОБА_8 убачається, що 20.09.2021 приблизно в 00:00 годин до нього додому зайшов ОСОБА_9 , поклав пляшку горілки на стіл і наказав вставати. Під час застілля між ними виник конфлікт через висловлення ним на адресу потерпілого обвинувачення у викраденні бензопили та в ході цього конфлікту потерпілий вдарив його кулаком у скроню. Після цього він взяв ножа і вдарив ним ОСОБА_9 у спину і вийшов на двір. По дворі ходив довго, на вулиці вже стало сутеніти, зайшов до хати, ОСОБА_9 лежав на ліжку, обвинувачений ОСОБА_8 розбудив його і сказав йти додому, ОСОБА_9 встав та при виході замахнувся на обвинуваченого ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_8 вдарив другий раз ножем ОСОБА_9 у груди і вийшов, повернувшись о 07:00 штурхав ногою ОСОБА_9 , щоб той вставав, але він не реагував, вилив кружку води на нього теж не реагував, побив по обличчю, прислухався, а він не дихає. Пішов до батьків ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_9 в нього вдома помер. Потім пішов до сестри ОСОБА_12 теж сказав, що ОСОБА_9 в нього вдома не живий, прийшла сестра подивилась і побігла. Потім викликав поліцію та швидку.

З висновку експерта № 62 від 21.10.2021 установлено, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено два проникаючих колото-різаних поранення грудної клітини з пошкодженням серця та лівої легені з витіканням крові в ліву плевральну порожнину (2000 мл.) та в порожнину «серцевої сорочки» (450 мл.), що спричинило недокрів`я внутрішніх органів та привело до настання смерті. Вказані рани виникли від дії предмету, що має колото-ріжучі властивості, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, вище описані рани, належить до тяжких тілесних ушкоджень та стоять в прямому причинному зв`язку із смертю. Також при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено забиті рани в ділянці лівої брови, тім`яної ділянки ліворуч, садно та синець в ділянці лівої вушної раковини, садно в ділянці правого крила носа та правої скроні, синець по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, синець по попередній поверхні грудей справа, садна в проекції грудини. Перераховані в даному пункті ушкодження виникли від дії твердого предмету мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Смерть ОСОБА_9 наступила від недокрів`я внутрішніх органів, яке виникло внаслідок вище описаних колото-різаних поранень грудей з пошкодженням серця та лівої легені. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа ОСОБА_9 виявлено 3,1о/оо етилового спирту, в сечі 4,70/оо. Зазвичай така концентрація алкоголю у живих осіб, відповідно орієнтовній таблиці може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено морфологічні ознаки початкових явищ атеросклеротичної серцево-судинної хвороби (т. 1, а. п. 144-146);

У свою чергу висновком експерта № 917 від 22.09.2021 встановлено, що у ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження: синець на голові зліва. Вказане ушкодження у ОСОБА_8 належить до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України 17.01.1995) виникло від травматичної дії удару тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідає терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи - 20.09.2021 (т. 1, а. п. 155).

Згідно висновку експерта № 292 від 07.10.2021 ОСОБА_8 на психічні розлади не страждає. В період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_8 не страждав на психічне захворювання, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_8 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_8 на психічні розлади не страждає та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує. ОСОБА_8 на алкоголізм та наркоманію не хворіє. Примусового лікування від алкоголізму або наркоманії ОСОБА_8 не потребує. (т. 1, а. п. 213-219).

Оцінюючи у сукупності показання обвинуваченого ОСОБА_8 та досліджені письмові докази суд наголошує, що умисне вбивство (стаття 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Проте стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

З фактичних обставин, установлених судом, убачається, що між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого потерпілий наніс один удар в область голови обвинуваченого заподіявши легке тілесне ушкодження у вигляді синця на голові зліва. Після цього потерпілий жодних дій, які б свідчили про посягання на життя і здоров`я обвинуваченого, не вчиняв, натомість ОСОБА_8 ножем завдав удару у життево важливий орган - грудну клітину потерпілого. Такі дії ОСОБА_8 свідчать про те, що він не діяв ані в межах необхідної оборони, ані з перевищенням їх меж. Натомість його дії були спрямовані на умисне заподіяння смерті потерпілого внаслідок образи. Окрім цього ОСОБА_13 через деякий проміжок часу повторно ножем завдав удару у грудну клітину ОСОБА_9 та таким чином довів до кінця умисел на позбавлення життя потерпілого.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України є вірними.

Стосовно призначеного покарання суд наголошує, що відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

З вироку убачається, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, є людиною похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Також судом встановлено обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його наслідків та особи обвинуваченого призначене судом покарання в межах санкції частини статті в середньому розмірі є справедливим та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

За наведених обставин суд не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку суду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.09.2021 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: