Справа № 727/8062/23
Провадження № 1-кп/727/386/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002609 від 11.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Токмак, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2023, близько 21:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у кімнаті гуртожитку АДРЕСА_2, діючи в умовах воєнного стану згідно указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вважаючи, що діє непомітно для сторонніх осіб, викрав грошові кошти в сумі 9400 гривень та 50 Євро, які згідно курсу НБУ станом на 06.07.2023 становлять 1989 грн 24 коп, належні ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми діями спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 11 389 грн 24 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинено в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив, розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні.

Судом було вжито необхідних заходів з метою надання потерпілому ОСОБА_6 можливості реалізувати зазначені права.

Однак потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, попередньо направивши на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Вказує, що спричинені збитки ОСОБА_4 йому відшкодував.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він молодого віку, раніше не судимий, є студентом, позитивно характеризується з місця навчання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, повністю відшкодував потерпілій особі завдану ним шкоду.

Наведені обставини суд, на підставі ст. 66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статей обвинувачення.

При цьому, суд враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».

У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Це право є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».

Враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та повністю визнав свою вину, враховуючи його молодий вік, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбуття призначеного покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченоого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст. 75,76 КК України та звільнивши від призначеного покарання з випробуванням.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченоого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_4 вимог ст. 69 КК України, суд не вбачає, оскільки достатніх підстав для призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, стороною захисту не наведено.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373 - 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 ККУ та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два)роки з покладенням на нього відповідно до п. 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

- грошові купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 32 шт., та одну купюру номіналом 50 (п`ятдесят) євро які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у влсності останнього.

- мобільний тедефон марки "SAMSUNG" модель "А 73" темного кольору, що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити у власності останнього

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно, після проголошення, вручити всім учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1