ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/341/23 Справа № 708/758/22 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 23.08.2022 р. за № 0001855, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 23.02.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_10 , який

народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чигирин

Черкаської обл., має середню освіту,

громадянин України, раніше судимий:

- 7.04.2014 р. Чигиринським райсудом

Черкаської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України

до 4 років позбавлення волі, на підставі

ст. 75 КК України звільнений від

відбування покарання з випробувальним

строком 1 рік;

- 28.04.2014 р. Чигиринським райсудом

Черкаської обл. за ч. 1 ст. 185 КК України

до штрафу в розмірі 850 грн.;

-18.08.2016 р. Чигиринським райсудом

Черкаської обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185,

ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України

до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

звільнений 16.01.2021 р. у зв`язку з

відбуттям покарання, не працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати та речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що 22.08.2022 р. о 20 год. 26 хв., в період дії воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р., ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет» Продукти-847 за адресом: вул. Б. Хмельницького, 27 в м. Чигирині Чигиринської територіальної громади Черкаського р-ну Черкаської обл., повторно, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, заволодів мобільним телефоном марки «Redmi 9T Carbon Gray, 4 Gb RAM, 64 Gb ROM», що перебував у справному стані та знаходився на прилавку для пакування продуктів поблизу каси магазину та належить потерпілому ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/9291-ТВ від 29.08.2022 р. становить 3 833,33 грн. Після чого з викраденим майном зник з місця події, чим завдав потерпілому збитки на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що його дії повинні бути кваліфікованими за ст. 193 КК України. У вказаному кримінальному провадженні жодний доказ не доводить його провини у скоєнні саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Вказує, що він діяв відкрито, розуміючи, що в магазині працюють відеокамери, а тому таємності - кваліфікуючої ознаки крадіжки, у його діях не було. Крім того, у повідомленні про підозру, протоколі допиту підозрюваного, в оскаржуваному вироку зазначена його національність - українець, хоча фактично він за національністю являється представником ромської національності. Також, процедура вилучення телефону та оформлення цієї дії була проведена з порушенням вимог КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду. Вважає, що суд дійшов невірного висновку про відсутність обставин, які пом`якшують його покарання. До таких обставин належать: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та усунення заподіяної шкоди.

У запереченні прокурора Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_18 просить залишити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 без задоволення, як необґрунтовану, а вирок - без змін, який є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого із вказаних у ній підстав, змінити вирок та перекваліфікувати його дії на ст. 193 КК України, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , вважала вирок суду законним та обґрунтованим, потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 , які при вирішенні долі апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 покладалися на розсуд суду, повідомили, що не мають до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку, яким дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 саме за ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_10 в суді першої інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України не визнав та надав покази про те, що в той день приблизно о 20:00 год. він зайшов до магазину «АТБ» в м. Чигирині для придбання продуктів харчування, а саме купував яблука. Коли підійшов із обраним товаром до каси побачив, що перед ним стояв потерпілий ОСОБА_8 , який на той час йому був візуально знайомий, оскільки колись він надавав допомогу потерпілому під час приступу епілепсії. Коли ОСОБА_8 оплатив придбані товари, він підійшов до касира, сплатив за придбані товари, зібрав свої продукти та побачив на краю каси мобільний телефон. Він взяв його у руки та почав шукати власника в приміщенні магазину, але не побачив його, після чого вибіг на вулицю, проте ОСОБА_8 там також не було. Тоді він пішов до себе додому з телефоном. Красти телефон у нього наміру не було, він хотів його повернути. По дорозі додому він хотів відразу розблокувати телефон та подивитись телефонну книгу з метою відшукування знайомих власника. Але випадково зажав кнопку вимкнення і телефон відразу вимкнувся без уточнення необхідності такої дії. У чохлі телефону була записка - ОСОБА_11 та були написані якісь цифри. Пізніше намагався відшукати власника через соціальну мережу «Фейсбук», але там не було відповідних оголошень. Також обвинувачений намагався його увімкнути, але для цього необхідно було ввести пін-код, якого він не знав. Вранці наступного дня приблизно о 10:00 год., коли він ще спав, до нього додому приїхали працівники поліції по питанням щодо встановленого на той період часу відносно нього адміністративного нагляду. Обвинувачений їм відразу повідомив про свою знахідку у магазині «АТБ», на що працівники поліції сказали, щоб він взяв телефон із собою та їхав з ними. Він взяв його і вони разом поїхали до відділу поліцейської діяльності, після чого він їм віддав цей телефон.

Проте, апеляційний суд, незважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_10 про невизнання ним своєї вини в інкримінованому йому діянні, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 доведена та підтверджується:

- даними показань потерпілого ОСОБА_8 про те, що у той день, коли мала місце крадіжка його телефону, точну дату він не пам`ятає, разом із меншим братом пішов до магазину «АТБ» в м. Чигирині, оскільки мати попросила його купити чорного перцю. Перебуваючи у середині магазину біля каси потерпілий подзвонив зі свого мобільного телефону матері уточнити необхідну кількість пачок чорного перцю. Вона сказала, якщо є, бери дві пачки. Після завершення розмови ОСОБА_8 поклав телефон біля каси у місці для пакування товарів, розрахувався за придбаний перець, після чого менший брат взяв перець і побіг до виходу із магазину. Потерпілий взяв у касиру решту та пішов за ним, залишивши телефон на місці для пакування товарів. По дорозі додому потерпілий виявив відсутність свого мобільного телефону, спитав у брата чи брав він його із собою коли виходив із дому, на що брат сказав, що наче не брав і мабуть він дома. Коли вони прийшли додому ОСОБА_8 почав шукати телефон, проте не знайшов. Після цього він взяв телефон у мами та почав дзвонити на свої мобільні номери, оскільки у нього телефон на дві сім-картки. Спочатку на один номер виклик ішов, але ніхто не відповідав, він подзвонив на другий номер, який був «поза зоною». Знову зателефонував на перший номер, і цей номер вже також був «поза зоною». Мама сказала, що можливо він його забув у магазині «АТБ», у зв`язку із чим потерпілий повернувся до магазину. В магазині він спитав у охоронця щодо можливої знахідки його телефону. У свою чергу охоронець подивився у комірці із забутими речами та повідомив, що телефону там немає. Згодом потерпілий попросив подивитися відеозаписи камер спостереження з метою перевірки чи міг він його залишити на касі. Охоронець кудись пішов, а коли повернувся повідомив, що він залишив телефон на касі і його хтось інший забрав. Відповідно коли ОСОБА_8 повернувся додому, то повідомив про цю подію до поліції.

Додатково зазначив, що на той момент часу пін-коди на сім-картках у нього встановлені не були, на дорогу до магазину від місця проживання йому потрібно приблизно 5-10 хвилин, перший раз зателефонував на свій мобільний номер приблизно через 5 хвилин після виходу із магазину. Для увімкнення його телефону необхідно притиснути кнопку вимкнення, після чого на екрані телефону з`являється чотири варіанти вибору, що саме треба зробити, зокрема: перезавантажити, вимкнути, увімкнути режим польоту, або перейти у режим без звуку;

- даними показань свідка ОСОБА_12 про те, що вона є продавцем магазину «АТБ», який розташований у м. Чигирині. Із ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вона не знайома. Через великий потік людей вона їх обличчя та певні подробиці спілкування не пам`ятає, але пригадує, що колись ОСОБА_10 підходив до неї на касу та питав чи можна розміняти грошові кошти. Також, пам`ятає, що одного дня, наче влітку 2022 р. вона перебувала на роботі у магазині та була на касі. До неї підходив чоловік та питав, чи не забув він тут свій мобільний телефон, на що вона йому відповіла, що всі забуті речі передаються охороні і вони їх складають у камеру зберігання, порадила підійти до охоронця. Інші подробиці цих подій їй не відомі, згодом від працівників магазину дізналась, що відбулась крадіжка мобільного телефону;

- даними показань свідка ОСОБА_13 про те, що він працює охоронцем у магазині «АТБ» в м. Чигирині. Також, свідок пам`ятає, що одного разу до нього звернувся потерпілий ОСОБА_8 та повідомив, що він забув у магазині свій мобільний телефон. Свідок йому повідомив, що у них таких забутих речей не було і порадив подивитись у іншому місці, де він міг також його забути. Згодом у вечірній час о 20:30 год. він знову повернувся до магазину і повідомив, що забув його тут, попросив подивися відеозаписи камер спостереження. Свідок подивився і побачив, що на касі, де у той час працювала касир ОСОБА_12 , ОСОБА_8 збирав придбані продукти, за ним стояв інший чоловік. На краю місця для пакування товарів потерпілий залишив свій мобільний телефон, а інший у черзі за ним чоловік його забрав і пішов. Перед тим, як забрати телефон він подивився по сторонам і коли цього не бачила касир - забрав його. Після чого вийшов на вулицю та відразу пішов далі. Щодо знахідки мобільного телефону до свідка ніхто не звертався та про таку подію не повідомляв;

- даними показань свідка ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_8 є її сином. Точну дату події вона наразі не пам`ятає, але у той день вона консервувала овочі на зиму. Під час цього виявила, що у неї закінчився чорний перець, тому попросила ОСОБА_8 разом із братом сходити до магазину «АТБ» і придбати його. Із магазину зателефонував син та спитав скільки пачок треба купити, вона сказала, що може взяти дві пачки. Згодом, хвилин через 10 він прийшов до дому та почав щось шукати, повідомив, що він шукає свій мобільний телефон. З її телефону вони дзвонили на номери сина. На один номер спочатку виклик ішов, але не було відповіді, а другий номер перебував «поза зоною». Вона сказала йому бігти до магазину «АТБ». Повернувшись син повідомив, що по відеокамерам видно, що телефон взяла особа ромської національності, після чого вони повідомили до поліції про дану подію;

- даними показань свідка ОСОБА_15 про те, що він є працівником ВПД № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській обл. та знає ОСОБА_10 , оскільки останній перебував під адміністративним наглядом. 23.08.2022 р. свідок перебував на роботі, керівник сектору превенції ОСОБА_16 повідомив йому, що 22.08.2022 р. у вечірній час була здійснена крадіжка мобільного телефону у ОСОБА_8 . Під час перегляду відеозапису із місця події було встановлено, що до вказаного правопорушення причетна особа ромської національності, схожа на ОСОБА_10 . Тому свідку було надано доручення слідчого на встановлення осіб, причетних до вказаної крадіжки та окремо інші матеріали для відпрацювання щодо встановленого відносно ОСОБА_10 адміннагляду. Приблизно об 11:00 год. свідок приїхав до місця проживання обвинуваченого, постукав у вікно. ОСОБА_10 вийшов не відразу, а коли вийшов повідомив, що відразу не почув, оскільки спав. Свідок уточнив у нього щодо місця його перебування вночі, на що ОСОБА_10 повідомив, що був дома. Також, свідок спитав чим він займався напередодні у вечірній час, на що обвинувачений відповів, що ходив до магазину «АТБ». Після цього свідок запропонував йому проїхати до відділу поліцейської діяльності для заповнення документів щодо адміннагляду, на що останній погодився. Коли вони приїхали до ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. ОСОБА_10 залишився поспілкуватися із керівником сектору превенції. При цій розмові свідок не був присутній. Їх спілкування тривало приблизно 10 хв., після чого ОСОБА_16 запросив його до кабінету і сказав, що ОСОБА_10 повідомив про наявність у нього вдома телефону, який він вчора знайшов у магазині «АТБ». Після цього обвинувачений разом зі свідком знову поїхали до ОСОБА_10 додому, він взяв телефон і вони всі разом повернулись до відділу поліцейської діяльності. Також, ОСОБА_10 питав, чому ми йому відразу не сказали, що питання стосовно телефону, він би його відразу і віддав. Пояснив, що він його знайшов у магазині, там питав у працівників чий він, вони не знали. Після приїзду до ВПД свідок залишив ОСОБА_10 в кабінеті у начальника сектору превенції і що далі відбувалось йому не відомо.

Крім того, суд першої інстанції дослідив письмові докази у даному кримінальному провадженні, на які сторона обвинувачення посилалась в якості доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому діяння, та які у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме:

- дані витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001855 від 23.08.2022 р., відповідно до якого 22.08.2022 р. до ВПД № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській обл. із заявою звернувся ОСОБА_8 , в якій просить притягнути до відповідальності невстановлену особу, яка 22.08.2022 р. приблизно о 22:00 год. в магазині «АТБ», що знаходиться за адресом: м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 27, здійснила крадіжку його мобільного телефону марки «Ксяомі», чим завдала останньому матеріальних збитків (т. 1, а. пр. 162);

- даними рапорту від 22.08.2022 р., відповідно до якого 22.08.2022 р. о 22:03 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.08.2022 р. о 22:02 год. за адресом: м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 27 в магазині АТБ викрали телефон Ксяомі 9Т, № НОМЕР_1 ; НОМЕР_2. Телефон залишив на касі після дзвінка матері. Заявник: ОСОБА_8 (т. 1, а. пр. 163);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.08.2022 р., відповідно до якого ОСОБА_8 повідомив про обставини вчинення крадіжки належного йому мобільного телефону, зокрема 22.08.2022 р. о 20 год. 20 хв. в магазині АТБ за адресом: м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 27 (т. 1, а. пр. 164-165);

- даними запиту слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. від 23.08.2022 р. за № 3148 директору ТОВ «АТБ Маркет» щодо надання відеозапису з камер відеонагляду магазину АТБ № 847, що розташований за адресом: м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 27, Черкаської обл. (т. 1, а. пр. 166);

- даними листа ТОВ «АТБ Маркет» від 23.08.2022 р., яким надано відеозапис з камер відеонагляду на касі за період часу з 20 год. 24 хв. по 20 год. 26 хв. 22.08.2022 р. (т. 1, а. пр. 167);

- даними записів з відеокамер на оптичного диску формату DVD-R, на якому зафіксовано події у касовій зоні в магазині АТБ в м. Чигирин по вул. Б. Хмельницького, 27, які мали місце 22.08.2022 р. у період часу з 20:24:23 год. по 20:26:06 год., учасниками якої є в тому числі потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_10 та які підтверджують, що ОСОБА_8 разом із меншим братом о 20:24:39 год. поклав мобільний телефон на краю касової зони, о 20:24:52 год. до цієї каси підійшов ОСОБА_10 . Згодом о 20:25:02 год. потерпілий отримав від касира решту та відійшов від каси, після чого ОСОБА_10 просуваючись вздовж каси о 20:25:11 год. підійшов до місця пакування товарів. О 20:25:47 год. обвинувачений отримав решту і перемістився до краю пакувальної зони впритул, після чого почав роздивлятися по сторонам. Після того, коли касир відвернулася від нього в інший бік, о 20:26:01 год. він взяв телефон, забрав придбані продукти та пішов на вулицю (т. 1, а. пр. 168);

- даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.08.2022 р. (т. 1, а. пр. 169);

- даними протоколу огляду диска від 23.08.2022 р. (т. 1, а. пр. 170);

- даними листа від 23.08.2022 р. за № 3157 про виконання доручення (т. 1, а. пр. 172);

- даними рапорту начальника СП ВПД № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській обл. капітана поліції ОСОБА_17 , яким повідомлено, що під час виконання доручення слідчого про проведення слідчих дій № 3149 від 23.08.2022 р. було встановлено, що до крадіжки, яка мала місце 22.08.2022 р. приблизно о 22 год. в магазині «АТБ» по вул. Б. Хмельницького, 27 в м. Чигирин, причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває під адміннаглядом. Під час спілкування із ним останній повідомив, що знайшов вказаний мобільний телефон о 20 год. 30 хв. 22.08.2022 р. в магазині ТОВ «АТБ Маркет» за адресом: м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 27 Черкаської обл. та має намір його видати працівникам поліції (т. 1, а. пр. 173);

- даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.08.2022 р. (т. 1, а. пр. 174);

- даними протоколу огляду диска від 23.08.2022 р. (т. 1, а. пр. 176);

- даними відеозапису на оптичному диску формату DVD-R, на якому зафіксовані події, що мали місце 23.08.2022 р. у період часу з 12:55 год. до 13:17 год., зокрема видача ОСОБА_10 мобільного телефону та написання щодо цього заяви. Під час цих подій ОСОБА_10 повідомив, що він не крав цей телефон, видає його працівникам поліції добровільно. Телефон лежав у магазині біля каси, мабуть його хтось забув. Також повідомив, що телефон включається, але він не знає пін-код, рівень зарядки становить 92 % (т. 1, а. пр. 175);

- даними заяви ОСОБА_10 від 23.08.2022 р. (т. 1, а. пр. 177);

- даними протоколу огляду предмета від 23.08.2022 р., під час якого слідчим було оглянуто мобільний телефон «Redmi 9T Carbon Gray, 4 Gb RAM, 64 Gb ROM», який знаходиться у ввімкненому стані, заряд батареї 91 %, на телефоні наявний цифровий пароль (т. 1, а. пр. 178);

- даними фотознімків телефону, зроблених під час його огляду (т. 1, а. пр. 179-181);

- даними висновку експерта від 29.08.2022 р. за № СЕ-19/124-22/9297-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Redmi 9T Carbon Gray, 4 Gb RAM, 64 Gb ROM» станом на 22.08.2022 р. становить 3 833,33 грн., у свою чергу визначити ринкову вартість захисного чохла марки «Gelius» станом на 22.08.2022 р. не виявилось можливим (т. 1, а. пр. 184-189).

Апеляційний суд вважає обґрунтованим і вірним висновок місцевого суду про те, що достовірність та об`єктивність наведених доказів не викликала у суду сумніву, як не викликає сумніву і у суду апеляційної інстанції, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, є допустимими та достатніми і органічно поєднуються між собою, у зв`язку з чим суд їх прийняв та поклав в основу обвинувального вироку.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та їхньому взаємозв`язку, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена та, що він обґрунтовано засуджений за цим законом України.

На переконання апеляційного суду, зазначені та проаналізовані місцевим судом письмові докази у справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими і належними та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 діяння, за яке він засуджений, відповідають показанням потерпілого, свідків та частково обвинуваченого.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд дійшов висновку про те, що письмові докази у кримінальному провадженні разом з показаннями потерпілого та свідків свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 саме у вчиненні ним діяння, за яке він засуджений, повністю доведена.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Фактичні обставини справи встановлено повно та правильно оцінено докази. Окрім того, у судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що необхідно скасувати вирок суду в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та того, що у вказаному кримінальному провадженні жодний доказ не доводить його провини у скоєнні саме кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, не підлягають задоволенню та спростовуються сукупністю доказів у своєму взаємозв`язку, наведеною у вироку суду першої інстанції та з якими також погоджується і апеляційний суд.

Стосовно вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що жодний доказ не доводить його провини у скоєнні саме кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а його дії необхідно було кваліфікувати за ст. 193 КК України як незаконне привласнення особою знайденого майна, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з цього приводу дав належну оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 саме за ч. 4 ст. 185 КК України, врахувавши правову позицію Верховного Суду під час розгляду справи № 128/984/17 (провадження № 51-1305км20) у постанові від 23.06.2020 р.

Верховний Суд назвав умови, за яких знайдене стає знахідкою, зазначив, що за законодавчим визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, на вигаданого права.

Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

Верховний Суд зауважив, що на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що:

а) воно вибуло з володіння власника;

б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо;

в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим;

г) особа, яка знайшла це майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника;

д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

У свою чергу під час розгляду даного кримінального провадження судом було встановлено та підтверджено наданими доказами, що потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_10 перебували біля каси магазину одночасно, потерпілий випадково забув телефон на краю пакувальної зони, а через короткий проміжок часу повернувся туди з метою повернення належної йому речі, якої вже там не було.

Також, суд врахував поведінку обвинуваченого під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та після. Зокрема перебуваючи біля каси та усвідомивши, що там залишився телефон попереднього покупця, тобто іншого законного власника майна, він не повідомив про це ні касира, ні охоронця, натомість вчинив активні дії, спрямовані на створення враження у сторонніх осіб про належність йому вказаної речі, оскільки підійшов та протягом певного проміжку часу стояв упритул до краю зони пакування біля телефону. Крім того, він озирався по сторонам з наміром переконатися, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, сам телефон взяв у руки лише коли касирка повернулась в інший бік та не могла бачити ОСОБА_10 та його дії. Також, суд враховує, що відповідно до показань обвинуваченого він знав потерпілого та був обізнаний про стан його здоров`я, оскільки, як він пояснив, близько 10 років тому був свідком приступу епілепсії у ОСОБА_8 ..

Крім того, після виходу з магазина саме ОСОБА_10 вчинив активні дії для виключення можливості виявлення власником викраденого обвинуваченим телефону та встановлення його місця знаходження, зокрема обвинувачений не відповідав на вхідний виклик та після чого свідомо та цілеспрямовано вимкнув його. Апеляційний суд погоджується з оцінкою доказів судом, яка наведена у вироку, щодо того, що дані показань обвинуваченого в частині випадкового вимкнення телефону суд не взяв до уваги та оцінив їх критично, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що навіть за умови випадкового тривалого натискання на кнопку вимкнення на екрані телефону з`являється інформаційне повідомлення, яке дає можливість обрати наступний варіант необхідної дії, зокрема перейти у режим «польоту», режим «без звуку», перезавантажити пристрій чи вимкнути його. Вимкнення телефону випадково, як стверджував обвинувачений, без проведення комплексу необхідних дій технічно неможливо.

Таким чином, суд дійшов до обґрунтованого та переконливого висновку про відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_10 необхідних умов, за яких привласнене майно може вважатися знахідкою та встановив сукупність ознак, яка свідчить саме про таємне викрадення чужого майна (крадіжку) і з такою мотивацією та оцінкою доказів повністю погоджується суд апеляційної інстанції, а тому підстави для задоволення апеляції обвинуваченого в цій частині відсутні.

Що стосується твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що в усіх процесуальних документах невірно зазначена його національність - українець, а насправді він є особою ромської національності, то апеляційний суд з даного приводу вважає необхідним зазначити про те, що ця обставина не впливає на доведеність вини у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, апеляційний суд вбачає, що обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 немає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були безумовною підставою для зміни або скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив, а доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_10 про такі порушення під час оцінки та перевірки доказів під час їх дослідження та прийняття рішення не заслуговують на увагу, тому що, як вказано вище, апеляційний суд під час апеляційного перегляду не встановив таких порушень.

Керуючись, ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 23.02.2023 р. стосовно ОСОБА_10 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді