Справа № 188/712/23
Провадження № 1-кп/188/133/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000061 від 06.04.2023, що надійшли 10 травня 2023 року від прокурора Першотравенської окружної прокуратури стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, моб.тел. НОМЕР_1 ;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року на строк 30 діб, який Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ від 07.02.2023 продовжено на строк 90 діб.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у період часу з 01.03.2023 до 08.03.2023 приблизно з 22:00 до 23:00 (точні дата та час не встановлені), діючи в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб з метою викрадення чужого майна з корисливих мотивів, прийшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , через вхідні двері проникли до господарського приміщення вказаного домоволодіння, звідки умисно, таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: металобрухт загальною вагою 300 кг, вартістю 2 370,00 грн із розрахунку, що вартість 1 кг металобрухту становить 7,90 грн.

Після цього, керуючись єдиним умислом на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у період часу з 01.03.2023 до 08.03.2023 приблизно з 22:00 до 23:00 (точні дата та час не встановлені), діючи в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб з метою викрадення чужого майна з корисливих мотивів, зірвавши навісний замок із вхідних дверей, проникли до господарського приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: бетонозмішувач марки «Forte» моделі «ЕW8160Р» вартістю 7 087,50 грн.

Викрадене майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 привласнили, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в загальному розмірі 9 457,50 грн.

Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Під час досудового слідства 07 квітня 2023 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрювані уклали угоди про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у яких дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваних як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у інше приміщення; щодо покарання кожному у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнення обох від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угодах передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення угод про визнання винуватості з підозрюваними.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке правильно кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у інше приміщення, і згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана приватним інтересам потерпілого ОСОБА_7 , який надав письмову згоду прокурору на укладення обох угод і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Обвинувачені визнають свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення і просять затвердити угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обидва обвинувачені цілком розуміють права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до кожного з них у разі затвердження відповідної угоди судом та наслідки її невиконання. Вони погодилися на відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні в розмірі 240 грн.

Захисник обвинувачених не заперечував проти затвердження угод про визнання винуватості, вважав, що ці угоди не порушують прав та інтересів жодного із обвинувачених.

Прокурор підтримав угоди і просив суд їх затвердити.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, надав письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, тому суд зі згоди інших учасників провадження вважає за можливе ухвалити вирок за його відсутності.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах, умови угод не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченими, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особам обвинувачених, які раніше не судимі, не працюють, задовільно характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, враховує обставину, яка пом`якшує покарання, передбачену ст. 66 КК України, - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обрана в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України і вважає можливим затвердити угоди про визнання винуватості від 07 квітня 2023 року та призначити кожному обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено. Шкода, завдана злочином, відшкодована у повному обсязі.

Речові докази - металобрухт загальною вагою 300 кг та бетонозмішувач марки «Forte» моделі «ЕW8160Р», що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , слід залишити йому як власнику.

Речовий доказ - навісний замок, який за квитанцією № 455 зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, слід повернути власнику - потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ - візок, який визнаний засобом вчинення злочину, враховуючи малоцінність цього майна, залишити обвинуваченому ОСОБА_3 , у якого він зберігається.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 2010/23 від 13.04.2023 в розмірі 240 грн та судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-23/14388-Д від 21.04.2023 в розмірі 2 390 грн, всього 2 630 грн слід на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинувачених на користь держави в розмірі по 1 815 грн із кожного.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 07 квітня 2023 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 07 квітня 2023 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази - металобрухт загальною вагою 300 кг та бетонозмішувач марки «Forte» моделі «ЕW8160Р», що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити йому.

Речовий доказ - навісний замок, який за квитанцією № 455 зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ - візок, який зберігається у обвинуваченого ОСОБА_3 , залишити йому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1 815 (одна тисяча вісімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1 815 (одна тисяча вісімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1