Провадження №1-кп/522/215/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Місто Одеса, Україна

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд судовий розгляд в порядку ч.3 ст. 323 КПК України у кримінальному провадженні №0004690 від 19 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області, громадянки України, українки, з неповною вищою освітою, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працювала на посаді головного економіста відділення 24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.200, ч.1 ст.364 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника- ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Наказом виконувача директора Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м.Одесі ОСОБА_6 № 3-К від 02.01.2014 року ОСОБА_3 переведено на посаду головного економіста відділення № 24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8.

Згідно посадової інструкції головного економіста відділення № 24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі на ОСОБА_3 було покладено завдання та функції з продажу карткових продуктів банківської установи, проведення роботи з клієнтами - Держателями платіжних карток, проведення роботи з фізичними особами (роздрібними клієнтами) та з суб`єктами господарювання (корпоративними клієнтами) щодо оформлення договорів банківського вкладу (рахунку) та інші організаційно-розпорядчі функції, тобто відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України, остання була службовою особою.

Будучи службовою особою відділення № 24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8, в квітні 2014 року, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_3 , з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе, виник злочинний намір щодо заволодіння грошовими коштами клієнта ПАТ «ІМЕКСБАНК» шляхом їх переказу на інший депозитний рахунок та їх зняття у подальшому через касу відділення та в банкоматах банківської установи.

Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись паспортом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його карткою Фізичної особи-платника податків (ідентифікаційним номером), які випадково опинилися у ОСОБА_3 , без відома ОСОБА_7 , 28.04.2014 року ОСОБА_3 , підробивши документи доступу до банківських рахунків (заяву опитувальника фізичної особи, договір банківського рахунку № НОМЕР_1 та картку із зразками підписів), відкрила на ОСОБА_7 депозитний (№ НОМЕР_2 ) та поточний (№ НОМЕР_3 ) рахунок в національній валюті.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.200 КК України за ознаками: підробка інших засобів доступу до банківських рахунків.

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру щодо заволодіння грошовими коштами клієнта ПАТ «ІМЕКСБАНК», шляхом їх переказу на інший депозитний рахунок та їх зняття у подальшому через касу відділення та в банкоматах банківської установи, з поточного рахунку № НОМЕР_4 та з поточного рахунку № НОМЕР_5 , відкритих клієнтом відділення № 24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі ОСОБА_8 , ОСОБА_3 умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе, здійснила наступні банківські операції:

- 28.04.2014 року з рахунку № НОМЕР_4 зняла готівку в сумі 28 729,92 гривень через касу відділення № 24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8, на підставі заяви про видачу готівки № 1583, та безготівково перерахувала кошти на депозитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_7 , в сумі 50 000 гривень;

- 21.05.2014 з рахунку № НОМЕР_4 безготівково перерахувала кошти на депозитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_7 , в сумі 20 000 гривень;

- 21.05.2014 з рахунку № НОМЕР_5 безготівково перерахувала кошти на депозитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_7 , в сумі 17 399,35 гривень.

Таким чином, 28.04.2014 та 21.05.2014, шляхом проведення чотирьох банківських операцій, з рахунків клієнта відділення № НОМЕР_6 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі ОСОБА_8 , ОСОБА_3 були незаконно перераховані грошові кошти ОСОБА_8 в розмірі 116 129, 27 грн., частина з яких була отримана ОСОБА_3 через касу відділення № 24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.Дідріхсона, 8, а інша частина переказана на депозитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_7 , та у подальшому знята в банкоматах зазначеної банківської установи, розташованих на території Приморського району м. Одеси.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 КК України за ознаками: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди інтересам окремих громадян.

За сукупністю ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч.1 ст.200 КК України за кваліфікуючими ознаками: підробка інших засобів доступу до банківських рахунків;

-ч. 1 ст. 364 КК України за кваліфікуючими ознаками: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди інтересам окремих громадян.

Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи обізнаною, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, у судові засідання не з`явилась. На судові повістки (оголошення), опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» не прибула без поважних причин.

Згідно ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 01 листопада 2019 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.200, ч.1 ст.364 КК України, здійснюється відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги досліджені у судовому засіданні.

Так, винуватість ОСОБА_3 підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2015, згідно з якою відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 21.05.2015 №330 прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» призначено ОСОБА_9 .

У відповідності до ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі по тексту - Закон №4452), уповноважена особа Фонду має право: вчиняти будь- які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та шитих протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; вчиняти дії, спрямовані та виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду. Частиною 3 ст.37 Закону №4452 передбачено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до наказу №149/1-в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» співробітниками служби банківської безпеки АТ «ІМЕКСБАНК» проведено службове розслідування щодо з`ясування обставин відсутності грошових коштів на рахунках клієнта АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що ОСОБА_8 повідомив Банк у своїй письмовій заяві від 14.05.2015.

Перевіркою руху по рахунках встановлено, що дійсно ОСОБА_8 у відділенні №24 АТ «ІМЕКСБАНК», м. Одеса, вул. Дідрихсона, 8 відкрив два поточні рахунки: № НОМЕР_4 - станом на 06.11.2009 залишок грошових коштів на ньому складав 98 729,92 гривен; №1992 за станом на 28.04.2014 залишок грошових коштів на ньому складав 17 399,35 гривен.

28.04.2014 по рахунку № НОМЕР_4 були проведені операції: зняття готівки в сумі 28 729,92 гри. через касу відділення №24; безготівкове перерахування коштів на депозитний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 50 000 грн. 21.05.2014 по рахунку № НОМЕР_4 проведена операція по безготівковому перерахуванню засобів на депозитний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 20 000 грн. 21.05.2014 по рахунку № НОМЕР_5 проведена операція по безготівковому перерахуванню засобів на депозитний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 17 399,35 грн.

Таким чином, дійсно 28.04. та 21.05. 2014 з рахунків ОСОБА_8 були зняті гроші шляхом проведення чотирьох операцій.

В ході розслідування встановлено, що всі вказані операції проведені колишнім економістом відділення №24 ОСОБА_3 (звільнена з Банку 03.04.2015).

Безготівкові кошти були переказані на депозитний рахунок № НОМЕР_2 , який оформлений на ім`я ОСОБА_7 , нар. ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому всі грошові кошти з депозитного рахунку ОСОБА_7 були переказані на поточний рахунок та переведені в готівку через банківські термінали. В ході перегляду відеозаписів камер, встановлених в АТМ встановлено, що грошові кошти знімала особа, зовні схожа з чоловіком ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , 1981 р.н.

В бесіді зі співробітником Банку ОСОБА_3 зізналася що дійсно, використовуючи посадове положення, незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 (про що надала письмове пояснення). Так, вона скориставшись паспортом гр. ОСОБА_7 , що випадково опинився у неї і без його відома, відкрила на його ім`я депозитний рахунок, на який переказала грошові кошти ОСОБА_8 . В подальшому, використавши також оформлену без відома ОСОБА_7 платіжну карту на його ім`я, ОСОБА_3 доручила своєму чоловіку зняти з неї гроші в банкоматах Банку.

Окрім цього, ОСОБА_3 особисто, без участі ОСОБА_8 оформила письмову заяву на отримання готівки в касі відділення №24 (№15_83 від 28.04.2014) в сумі 28729,92 грн. з рахунку ОСОБА_8 , в якому підробила його підпис. Гроші отримала в касі без участі ОСОБА_8 шляхом введення в оману касира відділення ОСОБА_11 .

Колишній касир відділення №24 ОСОБА_11 в своєму поясненні підтвердила, що дійсно на підставі оформленої ОСОБА_3 письмової заяви на отримання готівки (№15_83 від 28.04.2014г.) від імені ОСОБА_8 вона видала гроші в сумі 28729,92 грн. безпосередньо ОСОБА_3 , так як та запевнила її, що діє від імені клієнта, який не може стояти в черзі;

- актом проведення службового розслідування від 12.06.2015, згідно з якого відповідно до наказу №149/1-в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_9 співробітниками служби банківської безпеки АТ «ІМЕКСБАНК» проведено службове розслідування щодо з`ясування обставин відсутності грошових коштів на рахунках клієнта АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та можливої причетності до цього співробітників банку.

Первинні матеріали свідчили про те, що ОСОБА_8 звернувся з заявою до банку з приводу встановлення відсутності грошових коштів на його рахунку. Згідно виписки, зняття грошових коштів відбулося один раз через касу відділення №24, два рази шляхом переводу коштів на інші рахунки. ОСОБА_8 стверджував, що згоду на ці операцій не надавав.

Перевіркою руху по рахунках встановлено, що дійсно ОСОБА_8 у відділенні №24 АТ «ІМЕКСБАНК», м. Одеса, вул. Дідрихсона, 8 відкрив два поточні рахунки: № НОМЕР_4 - станом на 06.11.2009 залишок грошових коштів на ньому складав 98 729,92 гривен; №1992 за станом на 28.04.2014 залишок грошових коштів на ньому складав 17 399,35 гривен.

28.04.2014 по рахунку № НОМЕР_4 були проведені операції: зняття готівки в сумі 28 729,92 гри. через касу відділення №24; безготівкове перерахування коштів на депозитний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 50 000 грн. 21.05.2014 по рахунку № НОМЕР_4 проведена операція по безготівковому перерахуванню засобів на депозитний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 20 000 грн. 21.05.2014 по рахунку № НОМЕР_5 проведена операція по безготівковому перерахуванню засобів на депозитний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 17 399,35 грн.

Таким чином, дійсно з рахунків ОСОБА_8 були зняті гроші шляхом проведення чотирьох операцій.

Всі вказані операції проведені колишнім економістом відділення №24 ОСОБА_3 (звільнена з Банку 03.04.2015).

Безготівкові кошти були переказані на депозитний рахунок № НОМЕР_2 , який оформлений на ім`я ОСОБА_7 , нар. ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому всі грошові кошти з депозитного рахунку ОСОБА_7 були переказані на поточний рахунок та переведені в готівку через банківські термінали. В ході перегляду відеозаписів камер, встановлених в АТМ встановлено, що грошові кошти знімала особа, зовні схожа з чоловіком ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , 1981 р.н.

В бесіді зі співробітником Банку ОСОБА_3 зізналася що дійсно, використовуючи посадове положення, незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 (про що надала письмове пояснення). Так, вона скориставшись паспортом гр. ОСОБА_7 , що випадково опинився у неї і без його відома, відкрила на його ім`я депозитний рахунок, на який переказала грошові кошти ОСОБА_8 . В подальшому, використавши також оформлену без відома ОСОБА_7 платіжну карту на його ім`я, ОСОБА_3 доручила своєму чоловіку зняти з неї гроші в банкоматах Банку.

Окрім цього, ОСОБА_3 особисто, без участі ОСОБА_8 оформила письмову заяву на отримання готівки в касі відділення №24 (№15_83 від 28.04.2014) в сумі 28729,92 грн. з рахунку ОСОБА_8 , в якому підробила його підпис. Гроші отримала в касі без участі ОСОБА_8 шляхом введення в оману касира відділення ОСОБА_11 . Колишній касир відділення №24 ОСОБА_11 в своєму поясненні підтвердила, що дійсно на підставі оформленої ОСОБА_3 письмової заяви на отримання готівки (№15_83 від 28.04.2014) від імені ОСОБА_8 вона видала гроші в сумі 28729,92 грн. безпосередньо ОСОБА_3 , так як та запевнила її, що діє від імені клієнта, який не може стояти в черзі;

- наказом Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі №3-к від 02.01.2014, відповідно до якого ОСОБА_3 переведено на посаду головного економіста відділення №24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі;

- посадовою інструкцією головного економіста відділення №24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі від 02.01.2014, з якою 02.01.2014 ознайомлена ОСОБА_3 ;

- оригіналами банківських документів щодо відкриття рахунків на ОСОБА_7 ;

- оригіналами банківських документів щодо відкриття рахунків на ОСОБА_8 ;

- оригіналом заяви про видачу готівки №1583 від 28.04.2014;

- оригіналами контрольних виписок з рахунків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Допитати свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_8 та встановити їх місцезнаходження суду не надалось можливим, оскільки судом неодноразово направлялись доручення в порядку ч. 3 ст. 333 КПК Українищодо встановлення їх фактичного місця мешкання та інформації щодо перетину ними Державного кордону України, однак вжитими заходами забезпечити явку в судове засідання потерпілого та свідків не вдалось.

Наведені докази не мають між собою протиріч, є узгодженими та логічно правильними, а тому суд бере їх до уваги.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.

Неможливість проведення допиту обвинуваченої ОСОБА_3 , жодним чином не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого їй злочину, оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів прямо і опосередковано

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, колегія суддів виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст.323 КПК України, за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України, суд переконався, що стороною обвинувачення, під час здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia) були використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинувачених. Також, суд пересвідчився, що існували процесуальні підстави для здійснення спеціального досудового та судового провадження про що є відповідні рішення судів, в яких наведені належні мотиви і достатні обґрунтування. Також, судом забезпечено публікацію повісток про виклик обвинувачених в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а копії процесуальних документів, що підлягають врученню обвинуваченим були вручені їх захисникам. З урахуванням чого суд та сторона обвинувачення дотрималась усіх гарантій, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України для забезпечення правосуддя у межах розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог закону, обвинувачена ОСОБА_3 про час та дату всіх судових засідань повідомлялась у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр». Інтереси ОСОБА_3 , захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченої в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.

Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображені у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши вищезазначені дослідженні у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 в інкримінованих кримінальних правопорушень, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує її дії:

-за ч.1 ст.200 КК України за кваліфікуючими ознаками: підробка інших засобів доступу до банківських рахунків;

-за ч.1 ст.364 КК України за кваліфікуючими ознаками: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди інтересам окремих громадян.

За сукупністю ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.200, ч.1 ст.364 КК України.

Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно з ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

При призначенні ОСОБА_3 , певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкціях ч.1 ст.200 та ч.1 ст.364 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України віднесено до нетяжких злочинів та обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченої.

ОСОБА_3 уродженка с.Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області, громадянка України з неповною вищою освітою, заміжня, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працювала на посаді головного економіста відділення 24 Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК», зареєстрована в Одеській області, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно якої - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України за №36/4037 від 05.08.2016 року з 09.06.2015 року перебуває за межами України, від кримінальної відповідальності ухилилась та продовжує ухилятись.

Тож, враховуючи наведене, зважаючи на те, що ОСОБА_3 переховується від суду, з урахуванням тяжкості і обставин вчинених кримінальних правопорушень, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій, з урахуванням особи обвинуваченої, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі, з конфіскацією майна, в межах ч.1 ст.200 та ч.1 ст.364 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових злочинів; і неможливим, в силу вищевикладених обставин застосувати, до неї ст.ст.69,75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченої неможливе без реального відбуття покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази до кримінального провадження не долучались, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів- відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, ст.ст. 323, 366-368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.200 КК України та ч.1 ст.364 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.200 КК України у вигляді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 68000 ( шістдесят вісім тисяч) гривень на користь держави.

- за ч.1 ст.364 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три ) з позбавленням права обіймати посади у фінансових установах строком на 3 (три) роки та штрафу у розмірі сімсот п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 12750 гривень, на користь держави.

На підставі ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки з позбавленням права обіймати посади у фінансових установах строком на 3 (три) роки та штрафу у розмірі чотири тисячі сімсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 79 900 гривень, на користь держави.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_3 рахувати з дня її затримання та приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя:

22.05.2023