Справа № 344/8019/23
Провадження № 1-кп/344/910/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у місті Тлумач, Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні лейтенант, РНОКПП: НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 , проходячи військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , придбав у невстановленої особи кастет, який відноситься до холодної зброї та є різновидом зброї ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним або промисловим способом.

При цьому, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що вказаний предмет є холодною зброєю і маючи намір на його незаконне носіння, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, незаконно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, помістив придбаний ним кастет, який відноситься до холодної зброї та є різновидом зброї ударно-дробильної дії у внутрішню кишеню власної форменної куртки, та тривалий час носив при собі, не маючи на те передбаченого законом дозволу.

Надалі, 17.03.2023 року о 17 годині 45 хвилин по вулиці Вовчинецька, близько будинку,225, в м.Івано-Франківськ під час проведеної працівниками поліції поверхневої перевірки у ОСОБА_5 , виявлено кастет, який відноситься до холодної зброї та є різновидом зброї ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним або промисловим способом.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті носив холодну зброю, а саме кастет, без передбаченого законом дозволу. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; з вищою освітою, військовослужбовець; позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю несення служби; раніше не судимий; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, думку обвинуваченого та його захисника, які просили призначити обвинуваченому покарання у виді мінімально можливого штрафу, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.263 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлялися.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальний розмір яких складає 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень, 12 копійок відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні, кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) гривень 00 копійок.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень, 12 копійок за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

два DVD-R диски з відеозаписами (постанова слідчого від 10.04.2023 року та постанова слідчого від 27.03.2023 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

кастет (постанова слідчого від 27.03.2023 року) знищити.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1