Справа № 754/9609/23
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2023 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000733 від 17.07.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ :

17 липня 2023 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000733 від 17.07.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання дізнавач посилається на те, що у провадженні ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000733 від 17.07.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно клопотання дізнавача, 16 липня 2023 року близько 21 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 95 працівниками поліції був зупинений автомобіль «VOLKSWAGEN LT28», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , при зовнішньому огляді автомобіля було встановлено, що ідентифікаційний номер транспортного засобу на шасі біля переднього колеса пошкоджений.

16 липня 2023 року під час огляду за адресою: м. Київ, пр. Броварський, 95, було виявлено та вилучено:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія « НОМЕР_2 »;

- транспортний засіб «VOLKSWAGEN LT28» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, (ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , 2000 рік випуску, дизельне паливо, власник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ключ від вказаного транспортного засобу.

17 липня 2023 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дізнавач клопоче про накладення арешту на транспортний засіб, ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з метою збереження речових доказів та подальшого експертного дослідження.

Дізнавач, прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, в яких клопотання підтримали та просили його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Його неприбуття відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, ВД Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000733 від 17.07.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Протоколом огляду від 16 липня 2022 року дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 »; транспортний засіб «VOLKSWAGEN LT28» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, (ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , 2000 рік випуску, дизельне паливо, власник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ключ від вказаного транспортного засобу.

Вилучене майно постановою дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 17 липня 2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000733 від 17.07.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, дізнавач звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання дізнавача відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Дізнавач в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучені в ході проведеного огляду автомобіль, ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як докази у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, може бути використане як докази у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000733 від 17.07.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на вилучене під час огляду місця події 17 липня 2023 року за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 95, майно, а саме:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія « НОМЕР_2 »;

- транспортний засіб «VOLKSWAGEN LT28», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, (ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , 2000 рік випуску, дизельне паливо, власник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ключ від вказаного транспортного засобу,

із забороною відчуження, розпорядження, користування та вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя -