справа № 208/6861/23
№ провадження 1-в/208/223/23
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла заява засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного 17.03.2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України призначено покарання у виді арешту строком на 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного по вироку від 17.03.2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, більш суворим, призначеним вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.06.2020 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Заява вмотивоване наявністю підстав, передбачених ст. 81 КК України, а саме відомостями, що ОСОБА_5 поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення. Також засуджена посилається на погіршення стану здоров`я, що потребує лікування, та наявність матері похилого віку, за якою потрібен догляд.

У судовому засіданні представник установи виконання покарань ОСОБА_4 надала суду характеристику засудженої та пояснила, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довела своє виправлення, має стягнення, хоч і погашене в установленому законом порядку. Заохочень засуджена не має. Просила вирішити заяву на розсуд суду.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримала, зазначила, що щиро кається у скоєному та вважає, що своєю поведінкою довела своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти означеної заяви, оскільки засуджена не довела свого виправлення. Як вбачається з наданої характеристики, засуджена не має жодного заохочення, проте має стягнення, що свідчить про те, що вона не виправилась. До того ж, засуджена має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. А тому прокурор просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 .

Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про його необгрунтованість, виходячи з наступного.

З документів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_5 засуджена 17.03.2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Характеризуючи дані засуженої ОСОБА_5 вказують, що вона з 06.07.2020 року перебувала в УВП №4 м. Дніпро. Під час перебування характеризувалась посередньо, дисциплінарна практика до засудженої не застосовувалась, заохочень не мала. З 21.08.2020 року відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 34)». По прибутті до установи не була працевлаштована, посилається на стан здоров`я, раніше була визнана особою з інвалідністю 3 групи, однак ще до засудження строк інвалідності закінчився. З жовтня місяця 2022 року, згідно ст.118 ч.2 КВК України ( як особа, що має заборгованість за виконавчими листами) засуджену було працевлаштовано на виробництво установи в бригаду № 15, настелювачем тканин. До покладених обов`язків відношення має задовільне. Правил пожежної безпеки та безпеки праці дотримується. За час відбування покарання характеризується посередньо, вимог встановленого порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку намагається дотримуватись. Мала 1 стягнення від 25.02.2021 року за порушення вимог ст. 107, ч.4 Кримінально-виконавчого кодексу України та ПВР УВП розділу 2, п.4, а саме зберігання предметів, заборонених для використання в установах, яке погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не має. В колективі засуджених має обмежене коло спілкування, конфліктних ситуацій намагається не створювати, стримана. По відношенню до представників адміністрації установи намагається бути тактовною, ввічливою. Санітарно-гігієнічних норм намагається дотримуватись, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку. Зовні виглядає охайно. Соціально - корисну ініціативу в житті відділення не проявляє. Роботи із самообслуговування виконує самостійно. Роботи з благоустрою установи виконує в силу своїх можливостей. Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу засуджена залучена до програми диференційованого виховного впливу за напрямком «Подолання наркотичної залежності», «Підготовка до звільнення», тематичні заходи відвідує за графіком. Підтримує соціально-корисний зв`язок із матір`ю шляхом телефонних розмов, дане спілкування позитивно впливає на засуджену. Отримує продовольчі посилки від матері. Із засудженою було проведено оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатом якої було визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнає. Засуджена раніше була неодноразово судима, у засудженої високий рівень рецидивності, має послідовно криміногенний тип особистості.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно ч. 1, 3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Засуджена відбуває покарання в ДУ «КВК» № 34 з 2020 року. На час розгляду справи відбула 1/2 частини призначеного судом покарання.

Відповідно до характеристики установи відбуття покарання ОСОБА_5 раніше була сім разів засуджена. На дату звернення до суду не має жодного заохочення в період перебування у ВК № 34, має одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.

Стосовно того, що вона дійсно виправилась, засуджена не змогла довести. Посилання засудженої на її поганий стан здоров`я та хвору матір, не можуть бути прийняті судом, оскільки законом чітко визначені підстави для застосування умовно-дострокового звільнення, серед яких відсутня підстава погіршення стану здоров`я.

Згідно Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…», при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення судам повинно ретельно вивчатись ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці.

Суд вважає, що у судовому засіданні не встановлена підстав для застосування до засудженої ст. 81 КК України. Виправлення засудженої, тобто одна з складових матеріальної підстави умовно-дострокового звільнення, нічим не підтверджена.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженої ОСОБА_5 суд не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засудженої 17.03.2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України призначено покарання у виді арешту строком на 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного по вироку від 17.03.2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, більш суворим, призначеним вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.06.2020 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1