Справа 688/3396/23
№ 1-кп/688/246/23
Вирок

Іменем України

23 серпня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000477 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Славутського району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

01 липня 2023 року близько 13 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні будинку, що по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли в результаті сварки із співмешканкою ОСОБА_5 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заштовхав потерпілу до спальної кімнати та кинув на ліжко, а коли вона лежала та опору не чинила, взяв у праву руку дерев`яну табуретку, якою умисно наніс один удар в район лівої частини голови потерпілої, від чого вона втратила свідомість. В подальшому, коли ОСОБА_5 опритомніла та сіла на ліжко, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, повторно підійшов до потерпілої, схопив її лівою рукою за шию спереду та із застосуванням фізичної сили стиснув, а кулаком правої руки наніс два удари в праву скроневу ділянку голови. Внаслідок вищевказаних умисних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді: синця на лівій вушній раковині та лівій завушній ділянці, поверхневої рани на задній поверхні лівої вушної раковини, синця в правій скроневій ділянці, садна в ділянці кута нижньої щелепи зліва, садна на бічній поверхні шиї справа, які в своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, 01 липня 2023 року близько 15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні будинку, що по АДРЕСА_2 , після побиття співмешканки ОСОБА_5 та спричинення їй легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв зі столу в праву руку кухонний ніж, підійшов з ним до потерпілої, яка сиділа на ліжку, та приклавши лезо ножа до передньої частини шиї останньої, висловив усну погрозу вбивством за допомогою вказаного ножа, чим, зважаючи на ситуацію, яка склалася (стан його сп`яніння, попереднє спричинення тілесних ушкоджень за допомогою дерев`яної табуретки та агресивний стан), викликав у неї почуття тривоги та побоювання за власне життя, оскільки вона сприйняла погрозу вбивством як таку, що може здійснитися.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 129 КК України.

2.Відомості про укладену угоду.

11 серпня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з цією угодою потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також на призначення міри покарання, яку має понести обвинувачений, а саме за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді громадських робіт строком 100 годин; за ч. 1 ст. 129 КК України - 2 роки обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк на строк, визначеного судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначені судом.

3.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 125 КК України - заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, потерпіла матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла суду пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просила затвердити означену угоду, оскільки вона пробачила обвинуваченого та вони разом не проживають.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечив.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілим та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

4.Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не судимий згідно ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, органі пробації, не перебуває, не працює, має неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

5.Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами остаточне покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, в тому числі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Судом встановлено, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, просив вибачення у потерпілої. Разом з тим він раніше притягувався до кримінальної відповідальності щодо цієї ж потерпілої, негативно характеризується за місцем проживання, не працює, а тому, з врахуванням характеру вчиненого, думки потерпілої, суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк у два роки.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру, тяжкості обвинувачення, думки потерпілої та прокурора.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000477, укладену 11 серпня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт;

-за ч. 1 ст. 129 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання).

Речові докази: дерев`яний стілець, який зберігається у потерпілої - повернути потерпілій; кухонний ніж, що зберігається в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1