№ 204/5121/23
№ 1-кп/204/840/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000173 від 07.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Михайлівка, Красноармійського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального акту, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався від 15 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб та продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. В порушення вищевказаного Указу Президента України, ОСОБА_5 10 лютого 2023 року, у вечірню пору доби, (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 , з метою вживання спиртних напоїв, прийшли у гості до їх спільного знайомого ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де у вказаний день знаходився ОСОБА_9 . Приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_9 під дією випитих спиртних напоїв заснув на металевій лавці, розташованої поблизу кухонного столу у приміщенні кухонної кімнати вищевказаного будинку, маючи при собі мобільний телефон торгової марки «POCO» моделі «C40 (220333QPG)», 4/64GB (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), вартістю 5051 грн. 73 коп., з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 , захисним склом та чохлом у вигляді книжки, які не представляють для ОСОБА_9 матеріальної цінності. В той момент, коли ОСОБА_9 спав на металевій лавці, розташованої поблизу кухонного столу у приміщенні кухонної кімнати вищевказаного будинку, а ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжували вживати спиртні напої, мобільний телефон ОСОБА_9 випав з кишені куртки, яку він з власної необережності забув закрити на замок-блискавку, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, та впав на підлогу. В ході вживання спиртних напоїв, ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив на підлозі біля лавки, на якій спав ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон марки торгової марки «POCO» моделі «C40 (220333QPG)», 4/64GB (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ). В цей момент у ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення вказаного чужого майна.

Далі, 10 лютого 2023 року, приблизно опівночі, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_9 , перебуваючи в кухонній кімнаті будинку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тією обставиною, що ОСОБА_9 спить, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжують вживати спиртні напої, тобто запевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливою метою, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, викрав належний ОСОБА_9 його мобільний телефон торгової марки «POCO» моделі «C40 (220333QPG)», 4/64GB (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), вартістю 5051 грн. 73 коп., з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 , захисним склом та чохлом у вигляді книжки, які для ОСОБА_9 матеріальної цінності не представляють, який привласнив собі з метою подальшої його реалізації з метою отримання за нього грошових коштів. 11 лютого 2023 року близько о 05 год. 00 хв., ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим мобільним телефоном зник, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 5051 гривень 73 копійки.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України.

04 квітня 2023 року між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язався визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі підозри та висунутого йому обвинувачення. В угоді визначені істотні для кримінального провадження обставини: обвинувачений ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри та висунутого йому обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному ним кримінальному правопорушенні, не чинив перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій під час проведення досудового розслідування; внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 не було завдано значної шкоди суспільним інтересам чи інтересам конкретних осіб; існує суспільний інтерес в забезпеченні як найшвидшого судового вирішення даного кримінального провадження, оскільки згідно положення ст. 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Сторони погоджуються на звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України та його тяжкість, у вчиненому розкаюється. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду.

До обвинувального акту долучена заява потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якої він надав згоду прокурору укласти угоду про визнання винуватості між ним та підозрюваним ОСОБА_5 . Вважав за можливим призначити покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України. Цивільний позов подавати не буде.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч.4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені прокурором та обвинуваченим вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 діяння та його винуватість повністю доведені і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.4 ст. 185 КК України.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований, на утриманні нікого не маючий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком три роки, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданої довідки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 371-374, 475, 476 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , від 04 квітня 2023 року.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом трьох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: оригінал коробки від мобільного телефону торгової марки «POCO» моделі «C40 (220333QPG)», 4/64GB (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 - залишити законному власнику ОСОБА_9 , договір з ломбарду «02323250 про надання фінансового кредиту за мобільний телефон марки на ім`я ОСОБА_5 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000173 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000173.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення експертизи №СЕ-19/105-23/575-ТВ від 24.03.2023 року, у розмірі 755 грн.12 коп.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1