справа № 361/8159/20
провадження № 1-кп/361/349/23
УХВАЛА

24 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора обвинувачених: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002577 від 10 жовтня 2020 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шабатівка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказуючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, розуміючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, тому він може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_4 на території Київської області не проживає, міцних соціальних зв`язків на цій території та постійного джерела доходу не має. Будучи раніше судимим за корисливі злочини, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді проти задоволення даного клопотання прокурора та продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив суд змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання його батька за адресою: АДРЕСА_1 , вказуючи на те, що наведені прокурором ризики нічим не підтверджені, він має де проживати, потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що претензій до нього не має. Проти розгляду клопотання прокурора щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності його захисника адвоката ОСОБА_6 не заперечував.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася за станом здоров`я, просила суд розглянути питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді при вирішенні цього клопотання покладався на суд.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого прокурором клопотання, суд дійшов наступних висновків.

У п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні № 7-р/2019 від 25 червня 2019 року дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина та виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

У ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

28 лютого 2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів по 28 квітня 2023 року, обґрунтовуючи існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання його батька у Черкаській області судом відмовлено.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, тяжкість вчиненого ним злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, характер злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , що дає суду підстави вважати, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд дійшов висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що будь-які більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належне дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що виключає можливість зміни йому запобіжного заходу на більш м`який - цілодобовий домашній арешт, тому клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 22 червня 2023 року та утримувати його в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити до Державної установи "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1