Справа № 294/1295/23
Провадження № 1-кс/282/161/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року

смт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що 19 червня 2023 року близько 00 годин 15 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по проїздній частині дороги поряд із домоволодінням по АДРЕСА_2 , та побачив автомобіль марки «RENAULT», модель «КАNGO», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи у вище вказаний час, день та місці, вийшов на проїздну частину дороги поряд із домоволодінням по АДРЕСА_2 , зупинив автомобіль марки ««RENAULT», модель «КАNGO», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та підійшовши до водійських дверей вказаного автомобіля, почав вимагати від водія автомобіля, щоб останній відчинив двері вказаного автомобіля, який підкорившись словесним вимогам останнього все таки відчинив автомобіль. Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та протиправно наніс більше десяти ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді чисельних синців обличчя, перелому правої виличної кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не являються небезпечними для життя, перелому кісток носа, що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Продовжуючи свої злочинні дії, 19 червня 2023 року близько 00 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у вищевказаному місці, а саме: на проїздній частині дороги поряд із домоволодіння по АДРЕСА_2 , помітив ОСОБА_8 , та в цей час у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

В цей день, час та місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та протиправно, підійшов до ОСОБА_8 та наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на асфальтоване покриття дороги. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, знову умисно наніс ОСОБА_8 декілька ударів ногами та руками в область голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яно-скроневої ділянки, садно правої тім`яної ділянки, крововилив під тверду мозкову оболонку лівої гемісфери, компресійно-дислокаційний синдром, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

19.06.2023 по даних фактах розпочато досудове розслідування у об`єднаних кримінальних провадженнях, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000162, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121; ч.1 ст.122 КК України.

19.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України та ч.І ст. 121 КК України.

В клопотанні слідчим вказано, що аналіз зібраних на даному етапі досудового розслідування доказів свідчить, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121; ч.1 ст.122 КК України, один з яких (ч.1 ст.121 КК України), згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Також вказано, що встановлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може: незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни, спотворення показів останніми; переховуватися від органів досудового розслідування і суду, з метою уникнення покарання за вчинені злочини, що обґрунтовується його суворістю та невідворотністю реальної міри покарання; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

З метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання будь-яким спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та забезпечення можливості виконання судових рішень, слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених главою 18 КПК України, не буде достатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав, проти задоволення клопотання заперечував.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання у виді тримання під вартою заперечив та просив розглянути можливість щодо обрання відносно підозрюваного альтернативних запобіжних заходів у виді застави або домашнього арешту в нічний час.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1); незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4).

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121; ч.1 ст.122 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Органом досудового розслідування 19.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121; ч.1 ст.122.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, законним є арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Окрім цього, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України, відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , а саме: що злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України є не тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до трьох років, не працевлаштований, неодружений, на утримання неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, слідчий суддя вважає, що існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків чи вчиняти нові кримінальні правопорушення, тому наявні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Проте, згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні з розгляду даного клопотання вказав, що вину у вчиненому визнає повністю, розкаюється у вчиненому, не оспорював фактичні обставини вчинення кримінальних правопопорушень, а тому вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_4 , вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 копійок, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі с.Карпівці Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 194, 196, 197, 208, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою для ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 години 55 хвилин 19 червня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3-4 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_4 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі с.Карпівці Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 23.06.2023 о 08 год 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1