В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001742 від 03.11.2022 року, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_7 , систематично протягом березня 2021-лютого 2023 року, а саме 30.05.2021 о 19 год. 00 хв., 03.06.2021 о 20:10 год., 18.08.2021 близько 18 год. 00 хв., 09.06.2022 близько 19 год. 20 хв., 24.06.2022 близько 19 год. 20 хв., 28.12.2021 близько 11 год. 00 хв., 08.01.2023 близько 14 год. 00 хв., 10.01.2023 близько 22 год. 40 хв., умисно, чинив психологічне насильство по відношенню до своєї цивільної дружини (співмешканки) ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом систематичних погроз фізичною розправою та нецензурними висловлюваннями на її адресу, ображаючи її честі та гідності, внаслідок чого останній була завдана шкода психологічному здоров`ю.

За вказані правопорушення ОСОБА_7 02.06.2021, 23.06.2021, 19.10.2021, 22.06.2022, 19.07.2022, 07.02.2022, 02.02.2023, 08.02.2023, був згідно рішення суду притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

В подальшому, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, незважаючи на вжиті заходи, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 02.11.2022 приблизно о 12.30 год. та 26.02.2023 близько 11 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в черговий раз вчинив домашнє насильство відносно своєї цивільної дружини (співмешканки) ОСОБА_6 , а саме: безпричинно висловлював в сторону потерпілої словесні образи, нецензурні слова, погрожував фізичною розправою, чим її принижував та залякував.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 заподіяв шкоду психічному здоров`ю цивільної дружини (співмешканки) ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя, що виявилося у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, негативних переживаннях, втрати самооцінки та позитивних емоцій.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненя психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті. Просила суворо не карати обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненя психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_7 формальна; на обліку наркологічному диспансері не перебуває; перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері з приводу: розлади особистості та поведінки; згідно висновку судово-психіатричного експерта №306 від 06.04.2023 року ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; раніше несудимий.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, відтак, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином, можливим є застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертиз відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1