Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5597/23
Провадження № 1-кп/758/1194/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2023 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002245 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Єреван, Вірменія, громадянина України, який не працює, неодружений, який не має постійного місця проживання у м. Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 02 квітня 2021 року вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2021, приблизно о 01.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. В. Порика, 11-в, біля торгівельного кіоску з цілодобовим режимом роботи, замовив через касове віконце у продавця ОСОБА_6 кавовий напій. ОСОБА_6 , приготувавши замовлений кавовий напій, передала його ОСОБА_4 , після чого взяла до рук власний мобільний телефон. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме - мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, в момент, коли ОСОБА_6 , яка знаходилась в приміщенні кіоску, за адресою АДРЕСА_2 , взяла до рук власний мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9A, та в цей момент ОСОБА_4 рукою через касове віконце, шляхом вільного доступу, проник у приміщення торгівельного кіоску та вирвав з рук ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 2452 грн. 25 коп. Після цього, утримуючи викрадений телефон при собі, не реагуючи на крики продавця ОСОБА_6 з вимогою зупинитись та повернути викрадене майно, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2452 грн. 25 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, та пояснив, що в обвинувальному акті все правильно викладено, дійсно 14.12.2021, приблизно о 01.00 год., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. В. Порика, 11-в, через вікно торгівельного кіоску забрав у потерпілої мобільний телефон та утік, у подальшому цей телефон у нього вилучили працівники поліції та повернули потерпілій. Щиро розкаявся, просив суворо не карати, а внесену ним заставу звернути на ЗСУ.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що матеріальних претензій не має, цивільний позов не подаватиме.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше судимий, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, з урахуванням попередньої судимості за ст. 162 КК України суд визначає рецидив кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкціїч. 3 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування до обвинуваченого іншого виду покарань та відповідно положень ст. ст. 69, 75 КК України не вбачається, оскільки, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що у даному випадку відсутні обставини і факти, які б вказували на міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які би стимулювали його до правомірної поведінки та в достатній мірі впливали би на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. Звільнення від відбування покарання у даному випадку за своїм видом та розміром не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також суд враховує ту обставину, що обвинувачений вчинив новий злочин, маючи непогашену судимість, у період іспитового терміну, тобто не став на шлях виправлення, у незначний проміжок часу після ухвалення попереднього вироку суду знову вчинив корисливий злочин, не має джерела прибутку, веде асоціальний спосіб життя, що дає суду підстави з високою вірогідністю передбачати у майбутньому рецидив нового правопорушення.

З огляду на те, що 02 квітня 2021 року вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1, новий злочин вчинено у період іспитового строку, а тому підлягає застосуванню ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань.

Відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Відповідно до довідки ТУ ДСА України в м. Києві від 11.01.2022 підтверджено надходження коштів в якості застави відносно ОСОБА_4 в сумі 56450 грн.

Щодо клопотання прокурора про звернення застави у дохід держави, то з урахуванням позиції ОСОБА_4 про звернення застави на потреби ЗСУ, та зважаючи на введення в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, воєнні дії по всій території України, оголошення і проведення загальної мобілізації, суд вбачає доцільним звернути заставу в розмірі 56450 грн. в дохід держави, шляхом перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2021 року і остаточно призначити останньому покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати з 03 серпня 2023 року, зарахувавши у строк покарання період попереднього ув`язнення з 14 грудня 2021 року по 11 січня 2022 року, з 04 травня 2023 року по 02 серпня 2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_4 без змін.

Звернути заставу в розмірі 56450 грн. у дохід держави, шляхом перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на експерта в сумі 260 гривень.

Речові докази - мобільний телефон, що переданий на відповідальне зберігання потерпілій, - залишити за належністю ОСОБА_6 , два паперові стаканчики, недопалок, що зберігаються в камері схову Подільського УП ГУНП в м. Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1