Провадження № 1-кс/344/5359/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилалася на зазначені у ній обставини. Просив скасувати постанову прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 від 25.07.2023 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати виконати вимоги ст.217 КПК України.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, з підстав наведених у ній, просив задоволити.

Прокурор щодо задоволення скарги заперечив, просив відмовити у її задоволенні, у зв`язку з необгрунтованістю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали скарги, вважаю наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбаченихпунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002045 від 22.06.2023 року.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є потерпілим.

Встановлено, що 25.07.2023 року прокурором Окружної прокуратури м.Івано-Франківська було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 .

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Слідчий суддя вважає, що у своїй постанові прокурор не мотивував своє рішення належним чином, оскільки не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, їх обґрунтування які могли би бути визнані належними та достатніми з точки зору стороннього та незалежного спостерігача.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про відмову задоволенні клопотання є необґрунтованою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, а також законодавчо закріплену компетенцію відповідних органів на стадії досудового розслідування, з метою відновлення порушених прав заявника, слідчий суддя знаходить підстави для зобов`язання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 24.07.2023 року.

Що стосується вимоги заявника зобов`язати прокурора виконати вимоги ст.217 КПК України, слідчий суддя зауважує наступне.

Згідно вимог ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді, надавати вказівки слідчому щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, чи слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо. Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в роботу органу досудового розслідування в цілому, що прямо суперечить принципу диспозитивності.

Таким чином, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Отже, проаналізувавши матеріали скарги, вимоги чинного законодавства України, слідчий суддя дійшов висновку про часткову обґрунтованість скарги та знаходить підстави для її часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання задоволити частково.

Скасувати постанову прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 25.07.2023 р.

Зобов`язати прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 24.07.2023 року.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 08.08.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1