Справа № 333/5703/23
Провадження № 1-кп/333/691/23
В И Р О К

Іменем України

14 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисниці обвинуваченої адвокатки ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0000778 від 16 травня 2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України не працюючої, неодруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлену точну дату та час, але не пізніше 19 год. 00 хв. 16 травня 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому місці, у невстановленої особи, за невстановлених обставин, придбала бойову оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до бойових припасів, перенесла її до місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 та у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з особистих мотивів почала зберігати вказаний предмет, без передбаченого законом дозволу.

Так, 16 травня 2023 року, о 19 год. 03 хв., ОСОБА_5 , перенесла бойову оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 з місця свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 до літньої площадки магазину - кафе «Соломон», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де передала у користування вказаний предмет раніше знайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у свою чергу зняв кільце чеки, тим самим привів бойову оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 у бойовий стан та кинув її на прилеглу до житлового будинку територію, що призвело до вибуху бойового припасу. На поверхні уламків корпусу бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 виявлено сліди бризантної вибухової речовини - тротил.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне носіння, зберігання, придбання, передача бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та пояснила, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Крім того, додатково суду пояснила, що вона випадково знайшла зазначену в обвинуваченні гранату, вважала, що вона не є бойовою. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченої, дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

Від виступу у вступній промові учасники провадження відмовилися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про їхню достатність для визнання ОСОБА_5 винуватою в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та кваліфікує її дії ч. 1 ст. 263 КК України незаконне зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, працює не офіційно, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та в психіатричній лікарні не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачена повністю визнала вину, щиро розкаялася у вчиненому. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про її особу, ставлення до скоєного, поведінки після скоєного кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачена на теперішній час загрози для суспільства не становить. Обвинувачена є працездатною, може бути суспільно корисною.

При цьому, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченої можливо без реального відбування нею покарання, але в умовах контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченою умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченої з метою захисту суспільства.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 2390, 00 коп. за залучення експертів на проведення хіміко-вибухо-технічної судової експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченої зазначених витрат на користь держави.

Арешт не накладався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2390 грн. 00 коп. за залучення експертів на проведення хіміко-вибухо-технічної судової експертизи

Речові докази:

-уламки (залишки), що утворилися в результаті вибуху вибухового пристрою військового призначення, саме бойової оборонної гранати ф-1 та первинні упаковки, які запаковані до сейф пакету № 1836901, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-диск для лазерних систем зчитування з відеозаписами з камер відеоспостереження, розміщені за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Культурна, 91, магазин кафе «Соломон», долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000779 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000779;

-DVD-R 16х 4,7Gb, який був наданий УПП в Запорізькій області для лазерних систем зчитування з відеозаписами з бодікамер, долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000779 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000779.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1