Провадження № 1-кп/761/3394/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002448 від 23.06.2023, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Вільшанка Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого вантажником в ТОВ «Вега України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_2 ,

законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002448 від 23.06.2023, ОСОБА_2 підозрюється у вчинені суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за наступних обставин.

Так, 23.06.2023, приблизно о 06 годин 41 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, скориставшись відсутністю інших осіб, маючи при собі заздалегідь підготовлений невстановлений засіб для підпалу, підійшов до евакуаційного виходу магазину "Сільпо", після чого використовуючи вогневе джерело запалювання підпалив наявні побутові матеріали, розміщені поряд із евакуаційним виходом, внаслідок чого знищів чуже майно, шляхом підпалу, а саме металопластикові двері, чим заподіяв майнову шкоду ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», у сумі 48 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_2 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, посилаючись на відповідні висновки експертів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив суду, що події того дня він пам`ятає погано, однак запевнив, що наміру підпалювати майно не мав. Припустив, що міг випадково кинути недопалок, коли намагався сховатись під час повітряної тривоги, який спричинив загоряння. Стверджував, що він раніше на обліку у лікаря-психіатра не перебував, не лікувався, проблем із психічним здоров`ям не має, тож відповідного лікування не потребує.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 зазначила, що в інтересах особи є підстави для задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що покладається на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, стосовно ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- відомостями, що зафіксовані у протоколі заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.06.2023 року, зі змісту якого вбачається, що 23.06.2023 року до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві звернулась ОСОБА_9 , яка повідомила, що 23.06.2023 року о 06 год 50 хв, внаслідок пожежі було пошкоджено двері евакуаційного виходу магазину «Сільпо»;

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 23.06.2023 за адресою: м. Київ вул. Січових Стрільців 37, зі змісту якого вбачається, що в ході проведення огляду, біля пожежного входу до магазину «Сільпо», було виявлено обгорілі залишки побутового сміття, які стали місцем загоряння. Внаслідок горіння було пошкоджено алюмінієві двері пожежного виходу. В ході огляду було вилучено зразки обгорілих матеріалів;

- даними, що містяться у протоколі огляду від 27.06.2023 року, зі змісту якого вбачається, що 23.06.2023 року о 06 год. 43 хв. особа, чоловічої статі, одягнений у рубашку темного кольору, піджак чорного кольору із блискучим значком з лівого боку, штани класичні чорного кольору та чорні шкіряні туфлі, зафіксована на відеозаписі камери відеоспостереження за адресою АДРЕСА_3 ;

- відомостями з висновку судової портретної експертизи № СЕ-19/111-23/37338-ФП від 27.07.2023, відповідно до якого, у відеофайлі «10.9.29.137_Львівська площа_1чї_2956_to_ 3157», розташованому на CD-R диску з назвою «БМ» на часі по камері 06:30:45 та порівняльних зразках гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ймовірно зображена одна й та сама особа;

- даними, зафіксованими у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2023 року, відповідно до яких, 27 червня 2023 року свідок ОСОБА_10 упізнав ОСОБА_2 ;

- відомостями, що зафіксовані у акті про заподіяння збитків від 23 червня 2023 року, відповідно до якого, внаслідок підпалу було завдано збитків у вигляді пошкодження дверей пожежного виходу магазину. Сума збитків становить 48 000 гривень.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 , суд вважає, що його дії правильно кваліфіковані як суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме: умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу.

При цьому, доводи ОСОБА_2 , щодо того, що він не пам`ятає тих подій, однак вважає, що в нього не було умислу на вчинення суспільно-небезпечного діяння, судом не враховуються, з огляду на роз`яснення Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у рішенні 761/37225/20 від 16 січня 2023, відповідно до яких при розгляді кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого в стані неосудності, повинна ґрунтуватись лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, при цьому суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи, з огляду на те, що встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим.

Відповідно до рішення Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, №761/37225/20 від 16 січня 2023 для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до листа КНПКЛ «Психіатрія» №061/203/2-01/500 від 14.07.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив курси стаціонарного лікування в закладі: з 13.08.2020 по 07.09.2020 року; з 19.09.2020 по 02.10.2020 року. Діагноз: Шизоафективний розлад. Змішаний тип. Б 25.2.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №774 від 27.07.2023: У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на період 23 червня 2023 року, останній виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді : «Шизоафективного розладу, змішаний тип» (згідно з МКХ-10: F25.2) і за своїм психічним станом в той період часу не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на період 23 червня 2023 року, останній виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді: «Шизоафективного розладу, змішаний тип» (згідно з МКХ-10: F25.2) і за своїм психічним станом в той період часу не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме: «Шизоафективного розладу, змішаний тип» (згідно з МКХ-10: Б25.2). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме: «Шизоафективного розладу, змішаний тип» (згідно з МКХ-10: Б25.2). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в тому числі не здатен правильно сприймати обставини, які мають значення для справи, і давати про них свідчення. Враховуючи клінічний перебіг наявних у підекспертного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., вищевказаних психічних порушень по шизоафективному типу та відсутністю критики до свого стану, а також враховуючи характер кримінального правопорушення в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, - останній становить суспільну небезпеку і потребує поміщення його в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст. 92 КК України). У теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин (не виявляє ознак хронічного алкоголізму та наркоманії), не потребує протиалкогольного та протинаркоманічного лікування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

У рішенні ЄСПЛ від 03 вересня 2015 року в справі «Берланд проти Франції» щодо природи та мети примусової госпіталізації високий суд зауважив, що такий захід медичного характеру може бути призначений лише у випадку, коли психіатричним заключенням встановлено наявність у особи психічного розладу, що свідчить про її неосудність та становить ризик для безпеки людей чи дотримання громадського порядку. Проголошення особи неосудною з підстав наявності психічного розладу та вжиття пов`язаних з цим заходів процесуального примусу не є «покаранням» в розумінні п. 1 ст. 7 Конвенції, проте розглядається як запобіжний (превентивний) захід.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, разом з тим є суспільно небезпечним, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість суспільно небезпечного діяння, з урахуванням особи ОСОБА_2 , суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов у справі не заявлений. Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Водночас в рамках даного кримінального провадження обвинувальний вирок не постановлявся, а ОСОБА_2 статусу обвинуваченого не набував, з огляду на що на нього не можуть бути покладені судові витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні. За таких умов судові витрати у кримінальному провадженні слід покласти на державу.

Також в рамках кримінального провадження №0002448 від 23.06.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року було накладено арешт на: піджак чорного кольору «TOWNCRAFT»; брюки чорного кольору «FERRE»; кофту бірюзову та синю смужку «GAP»; туфлі чорного кольору «Moreschi»; мобільний телефон «Samsung GT-C3530», ІМЕІ1: НОМЕР_1 з сім-картою за номером НОМЕР_2 ; металеву коробку рожево-білого кольору «Flvigny»; браслет шкіряний коричневого кольору, із двома чорними стрічками та нитками блакитного та жовтого кольору із застібкою; ремінь чорний шкіряний «GP&Maх»; нашийник рожевий; зв`язку ключів, картку «Фокстрот» НОМЕР_3 ; візитівку «Благодійна організація».

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів, таке майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено покарання у виді конфіскації майна - суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаного арешту майна, з огляду на закінчення судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на відповідне клопотання прокурора, запобіжний захід, який застосований до ОСОБА_2 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, слід залишити без змін до набрання ухвалою законної сили, з метою забезпечення виконання даної ухвали, з огляду на наявність раніше встановлених у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 100, 503, 508, 512-513 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку до набрання ухвалою законної сили - залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року на:

- піджак чорного кольору «TOWNCRAFT»;

- брюки чорного кольору «FERRE»;

- кофту бірюзову та синю смужку «GAP»;

- туфлі чорного кольору «Moreschi»;

- мобільний телефон «Samsung GT-C3530», ІМЕІ1: НОМЕР_1 з сім-картою за номером НОМЕР_2 ;

- металеву коробку рожево-білого кольору «Flvigny»;

- браслет шкіряний коричневого кольору, із двома чорними стрічками та нитками блакитного та жовтого кольору із застібкою;

- ремінь чорний шкіряний «GP&Maх»;

- нашийник рожевий;

- зв`язку ключів,

- картку «Фокстрот» НОМЕР_3 ;

- візитівку «Благодійна організація».

Речові докази:

- піджак чорного кольору «TOWNCRAFT»; брюки чорного кольору «FERRE»; кофту бірюзову та синю смужку «GAP»; туфлі чорного кольору «Moreschi»; мобільний телефон «Samsung GT-C3530», ІМЕІ1: НОМЕР_1 з сім-картою за номером НОМЕР_2 ; металеву коробку рожево-білого кольору «Flvigny»; браслет шкіряний коричневого кольору, із двома чорними стрічками та нитками блакитного та жовтого кольору із застібкою; ремінь чорний шкіряний «GP&Maх»; нашийник рожевий; зв`язку ключів, картку «Фокстрот» НОМЕР_3 ; візитівку «Благодійна організація» - повернути ОСОБА_2 ;

- зразки пожежного сміття, фрагмент предмета із полімерного матеріалу та залишки первинного пакування, поміщенні у спецпакет із написом СЕ-19/111-23/37318-ФХД - знищити;

- DVD-R диск з назвою: «Атлас», CD-R диск із назвою «БМ», CD-R диск із назвою «Бехт. пров. 12-Б», micro-SD 2246 TVHYR46NVK600 32 Gb, особова картка ДМС України на ОСОБА_2 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1