Справа № 346/2222/23
Провадження № 1-в/346/200/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, судимого Бердянським міським судом Запорізької області: 02.10.2000 року за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців; 03.12.2001 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 25.10.2004 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 17.10.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців; 16.11.2017 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, на підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.11.2015 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; засудженого 30.08.2018 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України на підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, в строк покарання зараховано покарання у виді позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2017 року з 10.11.2015 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі; ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.07.2022 року в строк покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 06.06.2018 року, з розрахунку, що відповідно ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі,-

початок строку: 10.11.2015 р.

кінець строку: 16.04.2025 р.

в с т а н о в и в :

в поданні зазначено, що під час тримання в ДУ «УВП №27» м. Харків та слідчому ізоляторі м. Київ порушень вимог режиму утримання засуджений не допускав, стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. За час відбування покарання в ДУ Роменська виправна колонія (№ 56 ) засуджений допускав порушення вимог режиму утримання, за що було накладено 2 стягнення, які погашено, оголошено 1 заохочення. За час відбування покарання в ДУ Селидівська виправна колонія ( № 82 ) порушень вимог режиму утримання він не допускав, стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. В ДУ «Коломийська ВК (№ 41)» засуджений відбуває покарання з 16.04.2022 року, за час відбування якого не допускає порушень режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошено 3 заохочення. Залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення волі розуміє їхню необхідність. У відношенні з іншими засудженими не конфліктний, з представниками адміністрації ввічливий, тактовний. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка засуджених до звільнення ветеранів війни, які брали участь в АТО/ООС». Зв`язок з родичами підтримує шляхом телефонних розмов. Засуджений відбув 3/4 строку призначеного покарання, вину у вчиненому злочині визнав повністю, виконавчі листи на засудженого не поступали, довів своє виправлення.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні подання підтримав, а також зазначив, що ОСОБА_5 залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення волі не більше 2 годин на день, оскільки забезпечити його роботою на виробництві установи не має можливості. Засуджений в судовому засіданні просить застосувати до нього ст. 81 КК України. Послугами захисника при розгляді зазначеного подання скористатись не бажає.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення, враховуючи, що для вирішення питань такого роду береться до уваги весь період відбування покарання, а не безпосередньо, що передує перед зверненням до суду з таким поданням. Тому відсутні підстави для задоволення подання.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення вказаних учасників, суд дійшов таких висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п.п.1, 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст. 50 КК України.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Оскільки питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то важливим питанням є ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Між тим, примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно норм закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

З характеристики на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 10.11.2015 року. Під час тримання в ДУ «УВП №27» м. Харків та слідчому ізоляторі м. Київ порушень вимог режиму утримання засуджений не допускав, стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. За час відбування покарання в ДУ Роменська виправна колонія ( № 56 ) допускав порушення вимог режиму утримання, за що було накладено 2 стягнення, які погашено, оголошено 1 заохочення. За час відбування покарання в ДУ Селидівська виправна колонія ( № 82 ) порушень вимог режиму утримання він не допускав, стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. З 16.04.2022 року відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)», за час відбування якого не допускає порушень режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошено 3 заохочення. Залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, розуміє їхню необхідність. У відношенні з іншими засудженими не конфліктний, з представниками адміністрації ввічливий, тактовний. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка засуджених до звільнення ветеранів війни, які брали участь в АТО/ООС». Зв`язок з родичами підтримує шляхом телефонних розмов. 02.04.2020 року засіданням комісії йому відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України, а 19.05.2022 року - у застосуванні ст. 82 КК України (а.с. 2).

Суд звертає увагу, що 02.04.2020 року засіданням комісії Державної установи «Роменська виправна колонія» (№56)» відмовлено засудженому ОСОБА_5 у застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не заслуговує; 19.05.2022 року - у застосуванні ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення (т.2, арк. особ. справи № 22, 26, 61, 68).

Відповідно до подання щодо застосування заходу стягнення та рішення дисциплінарної комісії ДУ «Коломийська ВК (№41)» від 08.12.2022 року вирішено провести бесіду профілактичного характеру з ОСОБА_5 за порушення правил користування ПК (т.2, арк. особ. справи № 78).

Згідно з даними довідки № 107 про працевикористання засудженого ОСОБА_5 за період з квітня 2022 року по лютий 2023 року у відповідній графі відсутні будь-які дані, що стосуються його працевлаштування (а.с. 11), що не може свідчити про належне доведення того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до даних довідки ДУ «Коломийська виправна колонія (№41) ОСОБА_5 залучався до проведення ремонтних робіт приміщень відділень СПС, а також позачергово без оплати праці до робіт по благоустрою колонії і прилеглої до неї території, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених: з 19.09. по 23.09.2022 року - по встановленню чашуй генуя в туалеті для засуджених відділення СПС № 6; з 26.09. по 30.09.2022 року встановленні умивальників в туалеті та кімнаті для прийому їжі для засуджених вказаного СПС; з 03.10. по 07.10., з 10.10. по 14.10., з 17.10. по 21.10., з 24.10. по 28.10. до ремонту, реставрації та фарбування ліжок для засуджених СПС № 7; з 01.11. по 28.11.2022 року (крім вихідних) реставрації тумбочок та табуреток для засуджених; з 01.12. по 30.12.2022 року, з 02.01. по 31.01.2023 року, з 01.02. по 28.02., з 01.03. по 03.03., з 20.03. по 24.03., з 03.04. по 07.04. миття вікон, дверей, підлоги, витирання пилюки, виносу побутового сміття, прибирання локального сектору; з 06.03. по 10.03. до встановлення перегородок та дверей в туалеті для засуджених; з 13.03. по 17.03. по побілці кімнати культурно-масової та виховної роботи для засуджених; з 27.03. по 31.03. встановленні керамічної плитки в умивальній кімнаті для засуджених (а.с. 12).

Суд також враховує, що засуджені до позбавлення волі працюють у місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей залежно від статі, віку, працездатності, стану здоров`я, спеціальності.

Засуджені до позбавлення волі залучаються до робіт з благоустрою установ, слідчих ізоляторів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення установ та слідчих ізоляторів продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Суд вважає, що залучення засудженого до виконання робіт з благоустрою та поліпшення житлово-побутових умов, які не перевищують дві години на день, не свідчить про стійке сумлінне ставлення засудженого до праці та не вказує на те, що зусилля засудженого стати на шлях виправлення свідчать про необхідність умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, яке буде більшою мірою відповідати його меті та буде сприяти перевихованню засудженого, дозволить йому успішно інтегруватися в суспільство та стати для нього корисним та запобігти можливості вчинити нові правопорушення.

Відповідно до даних довідки про заохочення та стягнення засудженого від 06.04.2023 року за весь час відбування покарання засудженому ОСОБА_5 накладено стягнення: 10.07.2019 року (догана за зберігання заборонених предметів); 17.07.2019 року (сувора догана - за порушеня розпорядку дня), а також 08.07.2021 року, 03.10.2022 року, 04.01.2023 року та 04.04.2023 року оголошено подяки (за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до роботи (а.с. 3, т.2, арк. особ. справи № 95)).

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Крім того, обов`язковими умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відбуття визначених ч.3 ст.81 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

Судом встановлено, що строк початку відбування покарання засудженому рахується з 10.11.2015 року, кінець строку 16.04.2025 року, призначеного судом покарання за умисні особливо тяжкі злочини (ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України)

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, і хоча він відбув передбачений законом мінімум строку призначеного покарання для можливості звільнення умовно-достроково, проте, до закінчення строку відбування покарання залишилось ще понад один рік та 11 місяців, що є значним терміном для звільнення, на який потрібні вагомі докази виправлення засудженого.

Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин справи в даному випадку відсутні достатні правові підстави для застосування до засудженого ст. 81 КК України, оскільки процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Вище зазначене свідчить про те, що засуджений не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, що є підставою для умовно-дострокового звільнення. Під час розгляду подання не наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, суд приходить до висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення, в даному випадку, не є виправданим. Тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.6 КВК України, ст.81 КК України, керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , засудженого 30.08.2018 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України, з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2017 року, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1