25.08.2023
Справа № 331/1761/20
Провадження № 1-кс/331/1579/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання Адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аленда» про скасування арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аленда» про скасування арешту з майна.

В обґрунтування клопотання адвокатом зазначено, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 0000018 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань став рапорт прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 про те, що при опрацюванні публікації в Інтернет мережі, ним виявлено відомості про вчинення злочину. Так було встановлено, що невстановлені особи шляхом обману здійснили заволодіння майном територіальної громади м. Запоріжжя здійснюючи розміщення прибудов без оформлення дозвільних документів, що в свою чергу завдало збитків державі в особі територіальної громади м. Запоріжжя у великих розмірах.

Під час проведення слідчих дій було встановлено, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 31.01.2020 року за ТОВ «Аленда» (код за ) приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення V підвалу літ А 4-5, загальною площею 202, 6 кв.м., яке розташоване у АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/1761/20 від 21.10.2021 року на нежитлове приміщення V підвалу літ А 4-5, загальною площею 202, 6 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1 накладено арешт із забороною відчудження, розпорядження та користування, у тому числі проведення будь яких будівельних та інших робіт.

Постановою про закриття кримінального провадження від 15.11.2021 року Запорізьке районне управління поліції відділу № 2, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 року за № 0000018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину. Відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови направлено прокурору Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя, який здійснює процесуальне керівництво.

Проте, питання про зняття арешту на нежитлове приміщення V підвалу літ А 4-5, загальною площею 202, 6 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1 не вирішено. Таким чином, у зв`язку з закриттям кримінального провадження, яке слідчим закрито, відпала потреба для подальшого арешту майна.

Адвокат ОСОБА_3 просить клопотання про зняття арешту з майна задовольнити та скасувати арешт на майно, зазначає, що відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Адвокат ОСОБА_3 наполягає на задоволенні клопотання та просить його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, будь які заяви до суду не надходили.

Заслухавши думку Адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання та кримінальної справи, суд приходить до висновку, що клопотання Адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аленда» підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/1761/20 від 21.10.2021 року на нежитлове приміщення V підвалу літ АДРЕСА_2 накладено арешт із забороною відчудження, розпорядження та користування, у тому числі проведення будь яких будівельних та інших робіт.

Постановою про закриття кримінального провадження від 15.11.2021 року Запорізьке районне управління поліції відділу № 2, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 року за № 0000018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину. Відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови направлено прокурору Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя, який здійснює процесуальне керівництво. Проте, питання про зняття арешту на нежитлове приміщення V підвалу літ А 4-5, загальною площею 202, 6 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1 не вирішено.

Відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенантом полоції ОСОБА_5 , проте питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 6 ст. 9 КПК України, визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно дост. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги той факт, що кримінальне провадження на даний момент постановою слідчого закрито, досудове розслідування по справі завершено, суд приходить до висновку, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України.

Аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі N 727/2878/19 (провадження N 14-516цс19).

Так, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду:

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року, регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Зважаючи на вищенаведене, з урахуванням обставин, що встановлені в ході розгляду клопотання, враховуючи, що на даний час арешт з майна, яке належить Товариству не скасований, що перешкоджає вільно користуватися та розпоряджатися майном ТОВ «Аленда», суд приходить до висновку, що клопотання заявника Адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ТОВ «Аленда», підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аленда» (код за ) про скасування арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/1761/20 від 21.10.2021 року на нежитлове приміщення V підвалу літ А 4-5, загальною площею 202,6 кв.м., розташоване по вул. Базарна (вул. Анголенко), будинок 14 «А» із забороною відчуження, розпорядження та користування, у тому числі проведення будь яких будівельних та інших робіт, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень за номером 44593836, внесеним державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1