Справа № 944/4743/23
Провадження №1-кс/944/783/23
21.08.2023 рокум.Яворів
ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на транспортний засіб марки «AUDI» номерний знак НОМЕР_1 , та передачу його власнику на відповідальне зберігання.
В обґрунтуванні клопотання зазначає, що на підставі ухвали слідчої судді Яворівського районного суду Львівської області від 25.07.2023 було накладено арешт на автомобіль марки АUDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 . Як вбачається із змісту ухвали підставою накладення арешту була необхідність проведення судових експертиз, передумовою яких є проведення огляду автомобіля експертами.
У зв`язку з тим, що експертний огляд транспортного засобу марки «AUDI» номерний знак НОМЕР_1 , був проведений, слідством будуть отримані необхідні експертні висновки, з метою відновлення права власності ОСОБА_4 , вважає, що на даний час немає необхідності у застосуванні арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження.
Просить клопотання задовольнити скасувати арешт на вищевказаний автомобіль, та передати такий власнику на відповідальне зберігання.
Власник майна ОСОБА_4 та її представник у судове засідання не прибули, хоч про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber".
Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій щодо скасування арешту на вказаний автомобіль заперечив, оскільки, по матеріалах кримінального провадження не долучено висновки авто технічної та транспортно - трасологічної експертизи, а також не проведено авто технічну експертизу, щодо обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 21.07.2023.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, надане прокурором заперечення, слідчий суддя прийшов наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 25.07.2023 по справі № 944/4743/23 (провадження №1-кс/944/713/23) в межах досудового розслідування в казаному кримінальному провадженні накладено арешт на майно, на автомобіль марки АUDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.
Згідно із ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 вказаної статті, інший власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. За результатами розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя скасовує попередньо накладений арешт майна або відмовляє у його скасуванні.
Із вказаних норм вбачається, що питання про скасування арешту майна може вирішуватися, якщо йому передувало вирішення питання про накладення такого арешту, із постановленням відповідної ухвали, оскільки предметом перевірки у порядку ст. 174 КПК України є саме правомірність обмеження права власності особи, що було здійснено в порядку ст. 170-173 КПК України.
У цьому контексті, слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне провадження здійснюється, зокрема, на основі принципу змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Вказаний принцип вимагає, щоб суд, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігав об`єктивність та неупередженість.
З огляду на вказані законодавчі положення, слідчий суддя не може робити будь-які висновки про наявність чи відсутність юридично значущих фактів на підставі самих лише тверджень однієї із сторін, без перевірки їх достовірності доказами.
Предмети, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні мають суттєве значення для кримінального провадження. Окрім цього, існує високий ризик втрати, відчуження чи приховування вищевказаного майна.
Вказане в клопотанні майно підпадає під ознаки майна, передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному проваджені, і ці обставини доведено в ухвалі про накладення арешту.
Слідчий суддя звертає увагу на те, ОСОБА_3 не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а також ним не надано переконливих доказів, що арешт накладено необґрунтовано.
Накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдань кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування відповідає «справедливому балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, а його скасування може призвести до втрати речового доказу, що у свою чергу завдасть шкоди подальшому проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті. Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, заявником не надано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що навіть часткове зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, в збереженні арешту вилученого майна є нагальна потреба, а тому на час розгляду даного клопотання слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 25.07.2023.
З огляду на викладене, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 174, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя,
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1