Справа № 936/601/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/562/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.09.2022.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кропивна, Ізяславського району Хмельницької області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, непрацюючий, розлучений, що має на утриманні малолітню дитину, інвалід ІІІ групи, несудимий, засуджений:

- за ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня затримання після набрання вироком законної сили.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання відносно потерпілої, на грунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над колишньою дружиною ОСОБА_9 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

27.05.2020 біля 22 год обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_9 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах фізичною розправою та виганяв з будинку. Воловецьким районним судом Закарпатської області 01.07.2020 ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

07.08.2020 біля 22 год ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_9 дії

-2-

психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичною розправою. Воловецьким районним судом Закарпатської області 13.08.2020 обвинуваченого ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, 29.05.2021 близько 14 год обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_9 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичною розправою.

Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв своїй колишній дружині ОСОБА_9 систематичних психологічних страждань, що проявились у словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоди її психічному здоров`ю.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильність правової кваліфікації його дій, просить змінити вирок і призначити покарання за ст. 126-1 КК України, не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що висновки суду про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі, належним чином не мотивовані. Суд не дав належної оцінки всім обставинам кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема, відсутності судимості, даних про перебування обвинуваченого на обліках в лікарів психіатра й нарколога та безпідставно застосував до нього найсуворіше з покарань, передбачених санкцією статті, за якою його засуджено, причому у майже максимальному його розмірі.

Апеляційний розгляд проводиться за відсутності потерпілої, неявка якої з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що потерпіла належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від неї не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового розгляду на інший термін та відомості про поважність причин її неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора про безпідставність апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі

-3-

об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог кримінального процесуального закону у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 дотримано.

Як вбачається, викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, за обставин, зазначених у вироку ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, внаслідок чого ці обставини, як і кваліфікація діянь обвинуваченого за ст.126-1 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено занадто суворе покарання, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Доводи апеляційної скарги захисника про надмірну суворість призначеного ОСОБА_6 покарання за ст. 126-1 КК України, на думку колегії суддів є безпідставними. Згідно матеріалів кримінального провадження та поданої апеляційної скарги стороною захисту, об`єктивно відсутні інші обставини, ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання, а твердження захисника щодо неналежного їх врахування спростовуються висновком суду, зазначеним в оскаржуваному вироку, яким належним чином обґрунтовано вид та міра покарання.

-4-

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимоги наведених вище норм кримінального закону були дотримані, і при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Так, з вироку вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання взято до уваги тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння; обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки всім обставинам справи, даних, що стосуються особи обвинуваченого - апеляційний суд визнає такими, що не впливають на вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання і такі відхиляються.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі, яке відповідає як характеру та ступеню вчиненого кримінально-карного діяння, так і особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, сприятиме досягненню основної мети виховання обвинуваченого у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, про що просить сторона захисту.

Доводи про відсутність у обвинуваченого попередніх судимостей, спростовано матеріалами кримінального провадження, зокрема вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.11.2020, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн; вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 27.08.2020, яким ОСОБА_6 засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин, і згідно зі ст. 89 КК України, судимість не погашена. Окрім того, згідно характеристики ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується виключно з негативної сторони, непрацює, зловживає алкогольними напоями.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

-5-

Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути враховані при призначенні ОСОБА_6 покарання.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо наявності підстав для зміни постановленого щодо ОСОБА_6 вироку в частині призначеного покарання, з урахуванням наведених ними доводів, є безпідставними і такі відхиляються.

Колегія суддів вважає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст. 50, 65, 66 КК України, призначивши покарання в межах санкції статті, за якою його засуджено, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання.

Будь-які підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції відсутні, тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.09.2022 щодо ОСОБА_11 ,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою,-в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді