Номер провадження: 11-сс/813/1290/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 14.07.2023, якою відмовлено в задоволенні його скарги в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеські обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеські обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за повідомленням ОСОБА_7 на гарячу лінію «102» про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні зазначеної скарги, слідчий суддя послався на те, що передумовою задоволення вимог скарги про зобов`язання внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР є доведення факту подання заяви, натомість, матеріали скарги не містять будь-яких даних на підтвердження того, що подія кримінального правопорушення мала місце.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність з огляду на залишення слідчим суддею поза увагою того, що скаржник на підтвердження зазначених у скарзі обставин надав суду наявний в нього корінець про повідомлення про скоєння злочину.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеські обл. внести до ЄРДР відомості за повідомленням ОСОБА_7 .

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання без поважних причин, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснювати за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вимоги ч. 1 ст. 306 КПК України передбачають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України представником ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 до суду 1-ої інстанції 07.07.2023 (а.с. 1) вбачається, що останній оскаржує бездіяльність посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за повідомленням ОСОБА_7 на гарячу лінію «102» про вчинення злочину, в якому остання повідомила про злочин, осіб, які його скоїли та обставини вчинення.

До скарги представником було долучено копію талону-повідомлення чергової частини ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. від 26.06.2023, відповідно до якого від ОСОБА_7 було прийнято заяву за фактом вчинення домашнього насильства, яку було зареєстровано в ЖЄО під №6782 (а.с. 2).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на існуванні правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, відповідно до вищезгаданого талону-повідомлення відділу поліції, заявник ОСОБА_7 в своєму повідомленні на гарячу лінію «102» сповістила про домашнє насильство ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_9 (а.с. 2).

Разом із тим, в судовому засіданні апеляційного суду представник заявника ОСОБА_6 не зміг конкретизувати, про які саме обставини повідомляла ОСОБА_7 в своєму повідомленні, які могли б свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення домашнього насильства.

Так, відповідальність за вчинення домашнього насильства передбачена як нормами закону України про кримінальну відповідальність (ст. 126-1 КК України), так і нормами Кодексу про адміністративні правопорушення (ст. 173-2 КУпАП), відмінність між якими становлять наслідки вчиненого діяння.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає слушним висновок слідчого судді про те, що з поданої скарги на бездіяльність слідчого та талону-повідомлення не вбачається обставин, які б могли свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення, натомість, повідомлення ОСОБА_7 зводиться до загальних фраз щодо вчинення домашнього насильства.

Окрім того, показовим є також те, що ні заявник, ні її представник не з`явились в судове засідання суду 1-ої інстанції для розгляду скарги на бездіяльність слідчого, не зважаючи на належне сповіщення про дату та час судового засідання, подавши заяву про розгляд скарги за їх відсутності (а.с. 8-10), що позбавило слідчого суддю об`єктивної можливості з`ясувати детально обставини вчинення кримінального правопорушення, на яке посилається заявник ОСОБА_7 в своєму повідомленні на гарячу лінію «102».

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів констатує, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її повідомленням від 26.06.2023 про вчинення кримінального правопорушення, оскільки у повідомленні відсутні конкретні обставини, які б слугували достатньою підставою для внесення до ЄРДР відповідних відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 14.07.2023, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність посадових ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеські обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4