ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/219/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/219/23 за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрано щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 вересня 2023 року із визначенням застави у розмірі 107360 грн. та покладенням відповідних обов`язків у випадку її внесення.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, підозрювана подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивує скаргу відсутністю в клопотання слідчого, а також в оскаржуваній ухвалі будь-яких доказів, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

Посилається на те, що під час досудового розслідування не порушувала покладених на неї обов`язків, в тому числі не вчиняла дій, які би перешкоджали досудовому розслідуванню, добровільно з`явлалась до слідчого для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що підтверджується матеріалами, долученими до клопотання.

Вважає що слідчий суддя не звернув увагу на наявність у неї міцних соціальних зв`язків, а саме перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 , наявність на її утриманні трьох малолітніх дітей та постійного місця проживання .

Наголошує на тому, що сам по собі факт підозри у вчиненні тяжкого злочину не є достатньою підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Вказує на те, що визначений слідчим суддею розмір застави не є для неї альтернативним запобіжним заходом, оскільки є для неї непомірним через матеріальний стан.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану, яка підтримала подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, групою слідчих СВ Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001542 від 26.06.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

24 лютого 2022 року прийнято Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, який затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, який був продовжений і діє по теперішній час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 червня 2023 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану у державі, введеного відповідно до Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022р., перебуваючи у вагоні №6 купе №6 поїзда №60 із сполученням «Київ-Чоп», який знаходився на залізничному вокзалі, що по вул. Привокзальний майдан,1 в м. Тернополі, таємно, шляхом вільного доступу викрала сумку типу «бананку» чорного кольору, в якій знаходилися сонцезахисні окуляри торговельної марки «Ray Ban», золота обручка «Гузема», золоті сережки марки «Гузема», документи для виїзду за кордон, видані на ім`я ОСОБА_10 (які не становлять матеріальної цінності для потерпілої), мобільний телефон торговельної марки «Apple iphone 13 Pro» Blue, об`ємом вбудованої пам`яті 128 Gb вартістю 31764,01 грн., грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 73120 грн. та 1500 грн., чим спричинила ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 106384,01 грн.

Окрім цього, в ході проведення досудового розслідування в межах даного кримінального провадження встановлено, що 25.06.2023р. близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_10 , жителька м. Львова, перебуваючи в купе №6 вагону №6 поїзда №60 сполученням «Київ-Чоп», який знаходився на території залізничного вокзалу, що по вул. Привокзальний майдан,1, в м. Тернополі, таємно, шляхом вільного доступу викрала у ОСОБА_10 паспорти громадянина України для виїзду за кордон, видані на її ім`я із присутніми серіями № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

28 липня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08 серпня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України.

Перевіряючи висновок слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, колегія суддів вважає, що він є вірним, оскільки зроблений на підставі ретельної перевірки та аналізу доказів, долучених до клопотання, зокрема, даних які містяться у: протоколі прийняття усної заяви про кримінальне правопорушення від 17.07.2023 р.; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_10 . Від 17.07.2023 р.; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 17.07.2023 р.; протоколі добровільної видачі від 04.07.2023 р.; висновку експерта від 04.07.2023 р.; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 22.07.2023 р.; протоколі огляду відеозапису від 20.07.2023 р.; протоколі допиту підозрюваної від 28.07.2023 р.; протоколі проведення слідчого експерименту від 28.07.2023 р.

При цьому, колегія суддів враховує те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, одне яке є тяжким злочином і у випадку визнання її винною їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що існують ризики її переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваній відомі їх місця проживання, при цьому ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом; вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що підозрювана є раніше судимою ососбою за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не погашена в установленому законом порядку, та саме під час відбування покарання з іспитовим строком за вироком Шевченківського районного суду м. Львів від 26.04.2023 року підозрюється у вчиненні нового злочину, що дає підстави вважати високою ймовірність вчинення нею інших кримінальних правопорушень у випадку застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та спростовує її твердження про недоведення прокурором зможи запобігти заявленим ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінюючи вищевказане, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім цього, слідчий суддя вірно врахував обставини, визначені ст. 178 КПК України дані про особу підозрюваної, її матеріальний стан, відсутність джерел доходу, а тому визначив заставу у розмірі 107360 грн., яка є співмірною з сумою майна, у викраденні якого вона підозрюється, поклавши обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, яка зможе забезпечити їх виконання ОСОБА_7 . При цьому, визначена судом застава не перевищує встановлений законом поріг для категорії тяжких злочинів та її розмір відповідає ступеню суспільної небезпеки правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .

Перевіряючи доводи апелянта про доцільності застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту колегія суддів виходить з того, що наведені ОСОБА_7 у апеляційній скарзі обставини, а саме те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі та має трьох малолітніх дітей і постійне місце проживання колегія суддів вважає їх такими, не зможуть запобігти існуючим ризикам з огляду на те, що вони не перешкодили їй під час відбування покарання з іспитовим строком за вироком Шевченківського районного суду м. Львів від 26.04.2023 року отримати нову підозру у скоєнні даного злочину, що свідчить про стійкість її протиправної поведінки та схильність до вчинення протиправних діянь.

Отже, підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає, в зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги підозрюваної ОСОБА_7 слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді