КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

особи, яка подала скаргу - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року про відмову в задоволенні скарги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи Київської міської прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя, з посиланням на вимоги ст. 2 КК України, ст. 214 КПК України зазначив, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості вимог скарги, оскільки у поданій до слідчого судді заяві ОСОБА_5 не наведено об`єктивних даних та не надано доказів, які б свідчили про ознаки кримінальних правопорушень, враховуючи, що заяву про вчинення кримінального правопорушення не долучено до матеріалів скарги, а також не надано в судовому засіданні. Крім того, не надано доказів отримання органом досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що заявник не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, а тому відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 .

На дану ухвалу ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року та зобов`язати посадових осіб Київської міської прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою про злочин №30876-23 від 17.05.2023 року.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки слідчого судді викладені в оскаржуваному рішенні про те, що ним не надано заяву про злочин та не надано доказів звернення із цією заявою до Київської міської прокуратури, не відповідають дійсності, оскільки в судовому засіданні він пояснював, що у Київській міській прокуратурі не приймають заяви зі штампом номеру та дати її реєстрації, а подаються через скриньку і потім необхідно дзвонити до канцелярії та дізнаватися номер і дату реєстрації поданої заяви, які він зазначав у своїй скарзі.

Крім того вказує, що слідчий суддя не зобов`язав Київську міську прокуратуру надати його заяву про злочин із зазначеними ним номером і датою реєстрації, про що він просив у своїй скарзі.

Також посилається на Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017 року, згідно якого, навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК і вимоги щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 без участі прокурора, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження №757/21315/23-к та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи №757/21315/23-к, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України із заявою (скаргою) на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про злочин та просив зобов`язати посадових осіб Київської міської прокуратури внести його заяву до ЄРДР і виконати вимоги ст. 214 КПК України в повному обсязі.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя, з посиланням на вимоги ст. 2 КК України, ст. 214 КПК України обґрунтовано зазначив, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. Оскільки у поданій до слідчого судді заяві (скарзі) ОСОБА_5 не наведено об`єктивних даних та не надано доказів, які б свідчили про ознаки кримінальних правопорушень, враховуючи, що заяву про вчинення кримінального правопорушення не долучено до матеріалів скарги, а також не надано в судовому засіданні, а також не надано доказів отримання органом досудового розслідування цієї заяви, слідчий суддя дійшов висновку, що заявник не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, а тому відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 .

Переглядаючи в порядку ст. 422 КПК України ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_5 бездіяльність уповноваженої службової особи Київської міської прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до слідчого судді із заявою (скаргою) в порядку ст. 303 КПК України, ОСОБА_5 не долучив заяву про вчинення кримінального правопорушення, а долучена до апеляційної скарги копія заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення не містить штампу вхідної кореспонденції і будь-яких інших доказів на підтвердження отримання цієї заяви Київською міською прокуратурою апелянтом не надано, що спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що висновки слідчого судді викладені в оскаржуваному рішенні, а саме те, що ним не надано заяву про злочин та не надано доказів звернення із цією заявою до Київської міської прокуратури, не відповідають дійсності.

Апеляційні доводи ОСОБА_5 про те, що слідчий суддя не зобов`язав Київську міську прокуратуру надати його заяву про злочин із зазначеними ним номером і датою реєстрації, є безпідставними, оскільки як обґрунтовано зазначив слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, кримінальне провадження здійснюється на основі принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також слід зазначити, що згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення(злочину), наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а отже відомості, які вказують на наявність ознак складу злочину чи кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що також узгоджується з вимогами ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Отже, вищенаведені положення КПК України дозволяють дійти висновку про те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які місять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Отже, хоча кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення у заяві усіх складових злочину, проте це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву може вважатися таким документом і її подання тягне за собою процесуальні наслідки у виді безумовного внесення вказаних у цій заяві відомостей до ЄРДР.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи Київської міської прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ________________ _________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3