Номер провадження 1-кп/741/70/23
Єдиний унікальний номер 741/511/23
ВИРОК

іменем України

15 травня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка кримінальне провадження, унесене до ЄРДР за № 0000006 від 01 січня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2023 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 в приміщенні будинку за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , в ході сварки, що виникла на ґрунті ревнощів, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , знаючи при цьому, що вона перебуває у стані вагітності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тілесного ушкодження потерпілій та бажаючи їх настання, взявши зі столу в праву руку кухонного ножа, умисно наніс ним ОСОБА_6 одного удару в область грудної клітки зліва, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поєднаного поранення грудей та живота, яке виражалось проникненням у черевну порожнину, ушкодженням тонкого та товстого кишечника, а також крововиливом у черевну порожнину, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, заподіяння ОСОБА_4 вищевказаних тілесних ушкоджень спричинило перевивання одноплідної вагітності терміном близько 34-35 тижнів, яка закінчилась передчасними штучними пологами шляхом кесаревого розтину та народженням мертвого, недоношеного плоду жіночої статі, смерть якого настала внутрішньоутробно від внутрішньоутробної гіпоксії внаслідок гострого порушення матково-плацентарного кровообігу, обумовленого травмою у матері ОСОБА_6 .

Указаними діями ОСОБА_4 у розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 фізичне домашнє насильство.

Такі дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та таке, що спричинило переривання вагітності.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав показання, що близько 10 років прожив разом однією сім`єю з потерпілою ОСОБА_6 . Наприкінці 2022 року в нього з`явились обґрунтовані підозри у зраді з боку ОСОБА_6 , ці підозри остання не спростовувала. Повернувшись із гостей бл. 00 год. 01 січня 2023 року до будинку по АДРЕСА_1 , вони разом продовжували вживати спиртні напої, після чого у них на ґрунті ревнощів виникла сварка, під час якої він ножем ударом правої руки завдав один удар потерпілій у ліву сторону біля грудей, після цього заснув. Обвинувачений достовірно знав про вагітність ОСОБА_6 . Уранці 01 січня 2023 року обвинувачений викликав швидку медичну допомогу, яка забрала ОСОБА_6 до лікарні. Шкоду потерпілій обвинувачений не відшкодовував, бо перебував у слідчому ізоляторі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала показання, що вона є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_4 . Пригадує, що в той день (31 грудня 2022 року) вони разом із ОСОБА_4 були в гостях, після чого прийшли бл. 23 год 00 хв. за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , де додатково вживали алкогольні напої. Неочікувано для потерпілої ОСОБА_4 , схвативши у праву руку ножа, наніс їй один удар у бік в область грудної клітки зліва, а на її запитання: «Що ти робиш?», відповів: «Я дитину не хотів, тому її і не буде». Потім обвинувачений додатково наніс їй 5 ударів ногою по животу, після чого потерпіла втратила свідомість. Уранці ОСОБА_4 викликав їй швидку медичну допомогу, яка доставила потерпілу до лікарні у м. Бобровиця, де їй була надана медична допомога, проведено розтин. Дитина народилася мертвою. Потерпіла 5 днів перебувала у реанімації, а потім у хірургії, а 12 січня 2023 року її виписали додому. Пробачення у неї ОСОБА_4 не просив, витрат на лікування не відшкодовував.

Детальний аналіз пояснень потерпілої особи, наданий нею у судовому засіданні, які не викликають сумнівів щодо їх добровільності, їх послідовність, логічність та зв`язок між собою дають суду підстави та можливість прийти до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , маючи на меті спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 , знаючи при цьому, що вона перебуває у стані вагітності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, завдав ОСОБА_6 одного удару в область грудної клітки зліва, чим спричинив тілесні ушкодження, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Отже, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, окрім повного визнання ним своєї провини, підтверджується показаннями самого обвинуваченого, показаннями потерпілої та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення і безпосередньо дослідженими судом та ретельно перевіреними та оціненими з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожного окремо та у взаємозв`язку під час судового засідання.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які безпосередньо досліджені під час судового розгляду:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01 січня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомила про нанесення ОСОБА_4 їй тілесних ушкоджень, а саме: один удар ножем у лівий бік (а. с.61);

- протоколом огляду місця події від 01 січня 2023 року та фототаблицею, згідно з яким місцем вчинення кримінального правопорушення є будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час даної слідчої дії працівниками поліції зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення та вилучено ніж зі слідами РБК, кофта бурого кольору зі слідами РБК, кофта світло-голубого кольору зі слідами РБК (а. с. 66-70);

- протоколом огляду місця події від 01 січня 2023 року та фототаблицею, згідно з яким об`єктом огляду є приміщення пологового відділення 2-го поверху КНП «Бобровицька опорна лікарня». Під час даної слідчої дії працівниками поліції зафіксовано картонну коробку, у якій виявлено труп немовляти, який, зі слів лікаря ОСОБА_7 , є мертвонародженим під час проведення операції кесаревого сечіння ОСОБА_6 . Встановлено, що труп на дотик є холодним, трупні плями наявні в районі правого плеча, трупне закляття відсутнє, тіло має розмір приблизно 45 см, тілесних ушкоджень не встановлено, інших ушкоджень не виявлено. Вказану коробку з тілом вилучено, тіло направлено на МСЕ (а. с. 78-79);

- висновком експерта № 4 від 22 лютого 2023 року проведення судово-медичної експертизи трупа плода жіночої статі ( ОСОБА_8 ), віком близько 34-35 тижнів, відповідно до якої смерть плода жіночої статі, віком 34-35 тижнів настала внутрішньоутробно від внутрішньоутробної гіпоксії внаслідок гострого порушення матково-плацентарного кровообігу, обумовленого травмою у матері у вигляді колото-різаного поєднаного поранення грудей та живота, яке виражалось проникненням у черевну порожнину, ушкодженням кишечника та крововоливом у черевну порожнину, що підтверджується наявністю у матері колото-різаного поєднання поранення грудей та живота, яке виражалось проникненням у черевну порожнину, ушкодженням кишечника та крововиливом у черевну порожнину згідно наданих медичних документів, а також даними експертизи трупа плода і посліду. Яких-небудь тілесних ушкоджень при експертизі трупа не встановлено. Народилось немовля недоношеним та незрілим, морфологічних проявів будь-яких інших патологічних процесів, які б могли обумовити настання смерті немовляти, при експертизі не встановлено. Немовля народилось мертвим (а. с. 80-83);

- висновком експерта № 50 від 08 березня 2023 року проведення судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої у неї мали місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поєднаного поранення грудей та живота, яке виражалось проникненням у черевну порожнину, ушкодженням товстого та тонкого кишечника, а також крововиливом у черевну порожнину. По давності виникнення відмічені тілесні ушкодження можуть відповідати даті, вказаній у постанові про призначення судово-медичної експертизи, а саме: 01 січня 2023 року (не пізніше 09 години 10 хвилин). До моменту отримання тілесних ушкоджень у потерпілої мала місце одноплідна вагітність терміном близько 34-35 тижнів, яка закінчилась передчасними штучними пологами шляхом кесаревого розтину;

- висновком експерта № СЕ-19-23/7902-БД від 04 травня 2023 року проведення судової-молекулярно-генетичної експертизи, за висновками якої встановлено генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 . Генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 на об`єкті № 2 не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю та деградацією ДНК в даному об`єкті. На клинку наданого на дослідження ножа виявлено кров людини. На руків`ї ножа виявлено клітини з ядрами, крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки крові, виявленої на клинку ножа та клітин, виявлених на руків`ї ножа, які є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 01 січня 2023 року, з якого вбачається, що під час затримання було проведено особистий обшук, під час якого на одязі, а саме на світло-синіх джинсах з світлими потертостями в фронтовій їх частині, на колошах виявлено сліди речовини червоно-бурого кольору, вказані джинси вилучено та упаковано до чорного поліетиленового пакету, який прошито та до якого закріплено бирку, завірену підписами понятих (а. с. 96-98);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого 01 січня 2023 року о 12 год. 30 хв. за № 210, відповідно до якого ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,20 проміле (а. с. 101).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 02 січня 2023 року за участю ОСОБА_4 останній добровільно, послідовно та докладно вказав механізм та продемонстрував, як саме в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , наносив ушкодження потерпілій, пояснив та продемонстрував всі дії, які відбувалися як під час сварки, так і після її. Указана процесуальна дія відбувалася в присутності захисника та понятих, зауваження відсутні. При цьому відтворені ним ( ОСОБА_4 ) події вчинення кримінального правопорушення в тому числі узгоджуються з показами та відтворенням подій потерпілої, яка їх надавала окремо та в інший час від обвинуваченого ОСОБА_4 , а також з іншими доказами по справі. (а. с. 121-124).

На перегляді у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 сторона обвинувачення та сторона захисту не наполягали.

При цьому показання обвинуваченого в частині спричинення тілесних ушкоджень, а саме кількості та локалізації нанесення ним ударів потерпілій ОСОБА_9 підтверджуються висновками судово-медичних експертиз.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 13 лютого 2023 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , дослідженого у судовому засіданні, убачається, що остання відтворила всі події, про які повідомила під час допиту, уточнила, як саме в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 в ніч на 01 січня 2023 року відбувалися події, вказала та продемонструвала усі дії, які відбувалися як під час сварки, так і після того, з повним відтворенням механізму нанесення тілесних ушкоджень. Зауваження відсутні (а. с. 92-94).

Сторона обвинувачення та сторона захисту визнали недоцільним перегляд у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_6 .

Аналізуючи в сукупності та кожен окремо зміст протоколів проведених слідчих експериментів, суд приходить до висновку, що обставини та події описані, продемонстровані та відтворені обвинуваченим та потерпілою узгоджуються між собою, є логічними, послідовними та такими, що відповідають реальним обставинам справи та узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засідання письмовими доказами.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності та відповідності нормам чинного КПК України проведених слідчих експериментів, оскільки вони були проведені у відповідності до положень ст. 240 КПК України, в умовах абсолютної безпеки для життя і здоров`я осіб, які брали в них участь, без приниження їх честі та гідності та, крім того, в умовах максимально наближених до тих, в яких відбувалися досліджувані події.

Водночас у суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно зі ст. 242 КПК України, компетентними особами відповідно до ст. 10 Закону України "Про судову експертизу", що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи. Висновки експертиз ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, не суперечать іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких встановлена судом та підтверджують винуватість ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні.

Таким чином, зібрані по даному кримінальному провадженню докази у своїй сукупності та докази, дослідженні та проаналізовані судом, є належними та допустимими у відповідності до положень ст. ст. 85, 86 КПК України.

Суд вважає, що мотивом вчинення кримінального правопорушення стали раптово виниклі неприязні стосунки між обвинуваченими та потерпілою після вживання спиртних напоїв, внаслідок ревнощів та небажання обвинуваченого зберегти ненароджену дитину.

Крім того, судом досліджені і інші докази, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.

Дослідивши та дослідивши усі вищезазначені докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

При призначенні покарання обвинуваченим суд згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря-психіатра; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря-нарколога; ту обставину, що він раніше не судимий, на нього відсутні заяви та скарги за місцем проживання (а. с.111).

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, в судовому засіданні, у тому числі в судових дебатах та в останньому слові просив суворо не карати, указав, що близькі родичі (брат та сестра) від нього відвернулись, про свій вчинок він шкодує, більше такого вчиняти ніколи не буде, на досудовому розслідуванні указав поліцейським на всі деталі правопорушення.

Оскільки щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання, суд визнає як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, є: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За висновком Ніжинського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, викладеним у досудовій доповіді щодо ОСОБА_4 від 24 квітня 2023 року, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для співмешканки (а. с. 47-49).

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Прокурором у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов про стягнення на користь комунального некомерційного підприємства «Бобровицька опорна лікарня» Бобровицької міської ради 29974 грн. 45 коп.

Указані вище витрати КНП «Бобровицька опорна лікарня» підтверджуються розрахунком витрат на лікування стаціонарного хворого ОСОБА_6 за період з 01.01.2023 по 30.01.2023 (29 ліжкоднів х 3125 грн. 09 коп. витрачені лікарнею медикаменти, згідно призначень) (а. с. 51-54).

Обвинуваченим ОСОБА_4 кошти не відшкодовано, такими коштами він не володіє.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08 квітня 1999 року, встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 сформувала правовий висновок про те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва.

Частина 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» передбачене право подання цивільного позову у кримінальному провадженні прокурором, який бере в ньому участь. В той же час частина 7 цієї статті містить норму про те, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Так, ч. 3 ст. 128 КПК України передбачає, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених ч. 4 ст. 25 Закону України «Про прокуратуру».

При пред`явленні прокурором в інтересах держави цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі КНП «Бобровицька опорна лікарня» витрат на лікування потерпілого в розмірі 29974 грн. 45 коп., прокурор, усупереч вимогам ч. ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», обмежився констатацією фактів вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його наслідків, витрат медичної установи на стаціонарне лікування потерпілого і формальним посиланням на норми ст. 121 Конституції України, ст. 128 КПК України та ст. ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», а тому суд вважає, що прокурором не доведено того, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У зв`язку із цим позов прокурора підлягає залишенню без розгляду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою необхідно залишити без зміни до набрання цим вироком законної сили.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актами про витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в кримінальному провадженні становлять 13081 грн. 14 коп.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання, а саме з 01 січня 2023 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання на підставі ч. 5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі строк з 01 січня 2023 року до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення біологічної експертизи в сумі 13081 (тринадцять тисяч вісімдесят одна) грн. 14 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Бобровицька опорна лікарня» Бобровицької міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування потерпілої в сумі 29974 грн. 45 коп. залишити без розгляду.

Речові докази: джинсові штани світло-синього кольору зі слідами речовини червоно-бурого кольору, ніж зі слідами речовини червоно-бурого кольору на лезі, кофту рожевого кольору зі слідами РБК, біологічні зразки, відібрані в потерпілої та підозрюваного, які передані на зберігання до Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Анатолій КРУПИНА