19.09.2023
Справа № 642/3611/23
Провадження № 1-кс/642/2778/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, який працює на посаді начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 за ч.2 ст. 345 КК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

В обгрунтування клопотання зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001314 від 27.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 345 КК Україн, а саме у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Слов`янськ Донецької області, громадянин України, який працює на посаді начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Наказу від 31.07.2021 № 322-ОС лейтенант ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та на всі види забезпечення, та відповідно до Наказу від 04.08.2021 № 326ОС приступив до виконання обов`язків на посаді заступника начальника 1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування з 31.07.2021.

Окрім того, ОСОБА_5 склав військову присягу на вірність народу України, та вступаючи на військову службу, присягнув завжди бути вірним і відданим народу України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватися Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю.

Згідно з Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.12.2022 № 526-ОС лейтенант ОСОБА_5 призначений на посаду начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про державну прикордонну службу України» на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Отже, ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, усупереч приписам чинного законодавства України, про які останній достовірно був обізнаний, в силу займаної посади, освіти та професійної підготовки, заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за наступних обставин.

Так, 26.06.2023 приблизно о 21:00, ОСОБА_5 , перебуваючи на перехресті АДРЕСА_3 та Виноградна у смт Великий Бурлук Харківської області, разом із техніком першого відділу прикордонної служби (ип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 , підійшов до службового автомобіля Національної поліції України «Renault Duster» р.н. НОМЕР_2 на синьому фоні, у якому знаходились працівники поліції, а саме інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та старший інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували на добовому чергуванні, у форменому одязі працівника Національної поліції України та виконували покладені на них обов`язки щодо здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, перевірки осіб, транспортних засобів, документів, вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, парках, інших публічних об`єктах, та інших обов`язків, визначених функціональними обов`язками та Законом України «Про Національну поліцію».

Наблизившись до службового поліцейського автомобіля, ОСОБА_5 почав висловлюватися ненормативною лексикою у бік поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та погрожувати насильством щодо них і відібранням службового автомобіля.

В цей же час працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли зі службового автомобіля та шляхом умовлянь та попереджень намагались припинити протиправні дії ОСОБА_5 щодо образ у бік працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків та словесних погроз незаконно заволодіти поліцейським транспортним засобом, та порушення громадського порядку.

Ігноруючи законну вимогу поліцейських щодо припинення протиправних дій щодо них під час виконання службових обов`язків, ОСОБА_5 26.06.2023 приблизно о 21:05, перебуваючи на перехресті вулиць Паркова та Виноградна у смт Великий Бурлук Харківської області, продовжуючи виказувати явну неповагу до працівників поліції та висловлюватися ненормативною лексикою у їх бік, різко наблизився майже впритул до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , та достовірно знаючи і усвідомлюючи, що останній перебуває під час виконання службових обов`язків поліцейського відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», діючи умисно та протиправно, без будь-яких законних підстав, посягаючи на права особи щодо особистої недоторканості та гідності, перебуваючи навпроти ОСОБА_8 раптово наніс один удар головою у область носу останнього.

В результаті вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 закриту тупу травму лицьового черепу у вигляді перелому кісток носу зі наявністю зовнішніх ушкоджень: синців в пара орбітальних ділянках, що згідно з висновком судово медичної експертизи № 09-982/2023 від 27.07.2023, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти діб, але не більше 3-х тижнів.

В подальшому активні протиправні дії ОСОБА_5 були припинені старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , який у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» попередив про намір застосування табельної вогнепальної зброї та наказав присутнім лягти на землю і завести руки за спину.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

12.09.2023 із дотриманням норм ст.ст. 40, 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема:

-Показами потерпілого ОСОБА_8 , наданими в ході допиту.

-Протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімкам за участю потерпілого ОСОБА_8

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8

-Показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ін.

-Протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімкам за участю свідка ОСОБА_9

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9

-Відповіддю на запит з КНП «Великобурлуцька центральна лікарня».

-Висновком судово медичної експертизи від 27.07.2023 № 09-982/2023.

-Протоколом огляду аудіозапису зі служби «102».

-Відповідями на запит з ГУНП в Харківській області та ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.

-Протоколом огляду відеозапису з бодікамери поліцейського.

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Водночас в ході досудового розслідування, ОСОБА_5 раніше не судимий, проходить військову службу на посаді начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, зареєстований за адресою: АДРЕСА_1 , однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який йому інкримінуються, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_5 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання, може переховуватись від суду, здійснювати вплив на свідків, по вказаному кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів та карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Пункт 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 являється військовослужбовцем на посаді начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в той же час, зважаючи на обставини вчинення злочину, наслідки та ризики втечі для нього можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а тому він в будь-який час може змінити місце тимчасового проживання та поїхати в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

Пункт 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на потерпілого, свідків, експерта, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати потерпілому, свідкам, експертам, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Пункт 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не прибувати до слідчого, прокурора для проведення слідчих (процесуальних) дій і тим самим затягувати строки досудового розслідування. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_5 , незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні.

Пункт 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення місця несення служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. Крім цього, відчувши безкарність за вчинений злочин, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється.

За таких обставин, на думку органу досудового розслідування, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що ризики, зазначені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні є лише припущенням та нічим не підтверджені. Крім того, адвокат зазначив, що ризики та їх обгрунтування наводяться як для тяжкого злочину, однак, у даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину. Також вказали, що ОСОБА_5 перебуває на посаді начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України в зоні активних бойових дій, місце дислокації якого він не може покинути без відповідного дозволу командування, а тому ризик переховування не підтверджений. Також вказали, що наразі не було жодного його факту неявки чи запізнення на виклик до слідчого. Його явка також забезпечується командуванням. Щодо ризику впливу на потерпілого, свідка, експерта, оскільки він має доступ до вогнепальної зброї, якою може їм погрожувати, зазначив, що ризик є надуманим, оскільки працівники поліції, наприклад, теж мають такий доступ і це не свідчить про можливість залякування за допомогою цієї зброї. Щодо вчинення іншого кримінального правопорушення теж вважає ризик недоведеним, оскільки злочини, які на думку слідчого може вчинити ОСОБА_5 , а саме за ст.ст. 407, 408 КК України є тяжким та особливо тяжким, а тому не вбачається обгрунтованості вчинення ним більш тяжкого злочину, аніж той, в якому він наразі підозрюється, для уникнення покарання саме за нетяжкий злочин. Тому просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого або обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, вивчивши матеріли клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001314 від 27.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Крім того, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_5 , який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про його особу.

Санкцією ч.2 ст. 345 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

В ході розгляду клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що ризик за п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховування від органу досудового розслідування або суду, прокурором та слідчим не доведено, враховуючи посаду, на якій перебуває ОСОБА_5 та місце його дислокації, яке він не може покинути без відповідного дозволу командування.

Ризик за п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - впливу на потерпілого, свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 має доступ до вогнепальної зброї, слідчий суддя також вважає лише припущенням слідчого та прокурора та нічим не обгрунтованим останніми.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України), зокрема, за ст.ст. 407, 408 КК України, слідчий суддя вважає також недоведеним, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий, а також враховуючи відсутність логічного обгрунтування вчинення підозрюваним тяжкого або особливо тяжкого злочину задля уникнення покарання за нетяжкий злочин.

В той час, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя визнає підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину за ч.2 ст. 345 КК України, обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, який дає достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до переконання про необхідність вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п`ятою ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину становить від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що має існувати пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують та метою, яку прагнуть досягти, бо не буде відповідного балансу, якщо на особу покладено надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Єпорронг та Льон рот проти Швеції»).

Варто згадати також рішення «Ноймайстер проти Австрії», в якому суд визнав порушенням пункту 3 ст. 5 Конвенції, підкресливши, що гарантії, передбачені цією нормою мають на меті забезпечення присутності обвинуваченого в судовому засіданні та розмір застави не повинен проводитися в залежності від суми збитку.

Аналогічної думки ЄСПЛ був розглядаючи справу «Істоміна проти України», зазначивши, що гарантія вищезазначеної норми Конвенції має на меті забезпечення не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Враховуючи обставини кримінального провадження, беручи до уваги майновий стан підозрюваного, наявність лише одного ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а також необгрунтованість слідчим та прокурором розміру застави в максимальному розмірі, передбаченому для інкримінованого ОСОБА_5 злочину, вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8052 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді застави, який має бути внесений протягом п`яти днів, вважаю за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня обрання запобіжного заходу, з 14.09.2023, такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного місця, в якому підозрюваний перебуває, зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками, понятими, експертами.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу; при цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень; застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення складено 19.09.2023.

Слідчий суддя