ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1668/23 Справа № 191/3663/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року про відмову у задоволенні подання державної установи "Синельниківська виправна колонія (№94)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року відмовлено у задоволенні подання державної установи " Синельниківська виправна колонія (№94)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції зазначив, що дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину та поведінка під час відбування покарання, свідчать про відсутність переконливих даних про те, що засуджений досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним та подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що суд проігнорував висновки установи відбування покарання про його виправлення та позитивну характеристику, а взяв до уваги лише заперечення прокурора. Звертає увагу, що під час відбування покарання в установі працевлаштований на виробництві, має 5 заохочень, виконавчих листів не має, дотримується ввічливих відносин з іншими засудженими та персоналом установи. Вказує, що забезпечений житлом після звільнення. Зазначає, що строк його покарання спливає 5 лютого 2024 року, а тому в разі відмови буде позбавлений можливості повторно звернутись до суду з даним клопотанням.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Красноармійського міського суду Донецької області від 28 березня 2017 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Початок строку відбування засудженим покарання 30 жовтня 2016 року.

Кінець строку відбування засудженим покарання 05 лютого 2024 року.

Згідно наявної в матеріалах провадження характеристики на ОСОБА_7 останній під час утримання в слідчому ізоляторі м.Артемівська Донецької області характеризувався негативно, мав два стягнення, заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього причинам.

З 23 серпня 2017 року відбуває покарання в державній установі Синельниківська виправна колонія (№94) та за час відбування покарання характеризується позититвно, має 5 заохочень, мав 5 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, працевлаштований на виробництві установи, поставлені завдання виконує у повному обсязі, проявляє розумну ініціативу у роботі, дотримується правомірних та ввічливих правовідносин з персоналом та іншими засудженими, виконує всі законні вимоги адміністрації.

Окрім того, засуджений приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, що проводяться в установі, етапи програми виконує систематично та самостійно.

Також, згідно матеріалів провадження покращує свої знання шляхом самоосвіти, відвідує бібліотеку установи, читає книги, дивиться новини та науково-популярні передачі, а також підтримує зв`язки з рідними шляхом отримання посилок та передач.

Крім того, як слідує з матеріалів провадження, цивільного позову за вироком суду засуджений не має, виконавчі листи до установи щодо нього не надходили.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, протягом усього часу відбування працевлаштований на виробництві, поставлені завдання виконував в повному обсязі, має 5 заохочень, непогашених стягнень не має, а тому, на переконання апеляційного суду, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року про відмову у задоволенні подання державної установи "Синельниківська виправна колонія (№94)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою подання державної установи "Синельниківська виправна колонія (№94)" задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4