Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 477/46/17
Провадження 1-кп/945/29/23
ВИРОК

Іменем України

12 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

прокурорів ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2014 року за №000715 за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою-технічною освітою, раніше не судимого, займаючого посаду голови СТ «Зайчевське», пенсіонера по інвалідності (2 група, загальне захворювання), який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382, ч.1 ст.398 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочинів),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що ОСОБА_11 , займаючи посаду голови садового товариства «Зайчевське», будучи згідно зі статутом цього товариства наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто будучи службовою особою, скоїв злочин проти правосуддя за наступних обставин.

Так, 27.03.2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області у справі №477/44/14-ц, провадження №2/477/297/14, прийнято рішення про зобов`язання садівничого товариства «Зайчевське» відновити електро- та водозабезпечення садівничої ділянки ОСОБА_15 №206. Вказане рішення 13.05.2014 року набрало законної сили та відповідно до вимог ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

10.06.2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області по цивільній справі №477/44/14-ц, провадження №2/477/297/14, видано виконавчий лист №2/477/297/14 про зобов`язання СТ "Зайчевське" відновити електро- та водо- забезпечення до садівничої ділянки ОСОБА_15 №206.

20.06.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтневого управління юстиції ОСОБА_17 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 02.07.2014 року за вихідним №8260 направлено боржнику рекомендованим листом до виконання та стягувачу до відома.

14.07.2014 року державним виконавцем здійснено виїзд до СТ «Зайчевське», яким встановлено, що земельна ділянка №206 відключена від електроенергії, водопровід на момент перевірки підключений, проте перевірити водопостачання неможливо оскільки вода подається по вихідним дням, про що складено акт державного виконавця.

15.07.2014 року за невиконання в добровільний строк рішення суду та вимог державного виконавця винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, постанову про накладення штрафу на СТ «Зайчевське» та постанову про накладення штрафу на керівника СТ «Зайчевське» ОСОБА_11

16.07.2014 року боржнику рекомендованим листом направлено зобов`язання в строк до 24.07.2014 року включно відновити постачання електричної енергії до земельної ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Зайчевське».

25.07.2014 року державним виконавцем здійснено виїзд до СТ «Зайчевське», яким встановлено, що земельна ділянка №206 відключена від електроенергії, про що складено акт державного виконавця.

28.07.2014 року повторно винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі на СТ «Зайчевське» в сумі 1360 грн 00 коп та постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі на керівника СТ «Зайчевське» ОСОБА_11 в сумі 680 грн 00 коп. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_11 , будучи посадовою особою - головою правління СГ «Зайчевське», виконавчий лист №2/477/297, виданий 10.06.2014 року Жовтневим районним судом не виконує, зобов`язання державного виконавця ігнорує.

Оглядами місця події від 17.02.2015 року, від 12.04.2016 року, від 10.11.2016 року встановлено, що на теперішній час електропостачання до дачної ділянки не відновлено, що свідчить про умисне невиконання головою СТ «Зайчевське» рішення Жовтневого районного суду від 27.03.2014 року у справі №477/44/14-ц про зобов`язання СТ «Зайчевське» відновити електро- та водозабезпечення до садівничої ділянки ОСОБА_15 .

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21.06.2013 року у справі №477/1034/13-ц провадження №2/477/632/13 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_14 щодо зобов`язання садівничого товариства «Зайчевське» підключити електричну енергію до будинку, який розташований на ділянках №361, 339, укладання з ОСОБА_14 договору користування електричною енергією та стягнення судового збору.

Проте, 20.08.2013 року Апеляційним судом Миколаївської області у справі № 2ц784/26/32/13 провадження №2/477/632/13 прийнято рішення про скасування рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21.06.2013 року у справі №477/1034/13-ц і ухвалено нове рішення про зобов`язання садового товариства «Зайчевське» відновити електропостачання до земельних ділянок № НОМЕР_2 , №361. Вказане рішення набрало законної сили та відповідно до вимог ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

26.09.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області виданий виконавчий лист по справі №477/1034/13-ц, провадження №2/477/632/13 про зобов`язання СТ "Зайчевське" відновити постачання електричної енергії до земельних ділянок №361 та №339.

19.02.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і 01.02.2014 року за вихідним №1948 направлено боржнику рекомендованим листом для виконання та стягувачу для відома.

14.07.2014 року державним виконавцем здійснено виїзд до СТ «Зайчевське» та встановлено, що земельні ділянки №361 та №339 відключені від електроенергії, про що складено акт державного виконавця.

15.07.2014 року за невиконання в добровільний строк рішення суду та вимог державного виконавця винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, постанову про накладення штрафу на СТ «Зайчевське» та про накладення штрафу на керівника СТ «Зайчевське» ОСОБА_11

16.07.2014 року боржнику рекомендованим листом направлено зобов`язання до 24.07.2014 року, включно, відновити постачання електричної енергії до земельних ділянок № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 в СТ «Зайчевське».

25.07.2014 року державним виконавцем здійснено виїзд до СТ «Зайчевське», де встановлено, що земельні ділянки №361 та №339 відключені від електроенергії, про що складено акт державного виконавця.

28.07.2014 року повторно винесено постанову про накладення штрафу в двійному розмірі на СТ «Зайчевське» в сумі 1360 грн 00 коп та постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі на керівника СТ «Зайчевське» ОСОБА_11 у сумі 680 грн.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_11 , будучи посадовою особою - головою правління СТ «Зайчевське», виконавчий лист №2/477/632/13, виданий 26.09.2013 року Жовтневим районним судом, не виконує, зобов`язання державного виконавця ігнорує.

Оглядами місця події від 17.02.2015 року, 12.04.2016 року, 10.11.2016 року встановлено, що на теперішній час електропостачання до дачних ділянок не відновлено, що свідчить про умисне безпідставне невиконання головою СТ «Зайчевське» рішення суду у справі №477/1034/13-ц, провадження №2/477/632/13 про зобов`язання СТ «Зайчевське» відновити постачання електричної енергії до земельних ділянок №361 та №339.

Також, 28.08.2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області у справі №477/441/14-ц, провадження №2/477/457/14 прийнято рішення про зобов`язання садівничого товариства «Зайчевське» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № НОМЕР_2 площею 100 кв.м шляхом звільнення земельної ділянки від купи будівельного сміття. Вказане рішення 24.11.2014 року набрало законної сили та відповідно до вимог ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

19.05.2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист №2/477/457/14 про зобов`язання СТ «Зайчевське» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою №339 площею 100 кв.м, шляхом звільнення цієї земельної ділянки від купи будівельного сміття.

23.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 23.05.2015 року за вихідним №4532 направлено боржнику рекомендованим листом для виконання та стягувачу для відома.

18.08.2015 року державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій встановлено, що рішення суду по примусовому виконанню виконавчого листа №2/477/457/14, який виданий 19.05.2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області, не виконано, земельну ділянку №339 не звільнено від купи будівельного сміття, про що складено акт державного виконавця. 02.06.2015 року за невиконання в добровільний строк рішення суду та вимог державного виконавця винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та 22.10.2015 року постанову про накладення штрафу на СТ «Зайчевське» в особі керівника СТ «Зайчевське» ОСОБА_11

06.11.2015 року державним виконавцем здійснено повторний виїзд до СТ «Зайчевське» з метою перевірки виконання рішення суду та вимог державного виконавця, яким встановлено, що земельну ділянку №339 не звільнено від купи будівельного сміття, про що складено акт державного виконавця.

09.11.2015 року повторно винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі на СТ «Зайчевське» в сумі 1360 грн 00 коп в особі керівника СТ «Зайчевське» ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що рішення суду, яке набрало законної сили, обов`язкове до виконання, і на нього, як на службову особу покладено такий обов`язок, маючи реальну можливість виконати цей судовий акт, з моменту вступу рішення в законну силу та упродовж тривалого часу умисно ухиляється від його виконання.

Оглядами місця події від 12.04.2016 року та від 10.11.2016 року встановлено, що на теперішній час дачна ділянка не звільнена від купи будівельного сміття, що свідчить про умисне невиконання головою СТ «Зайчевське» рішення суду у справі №477/441/14-ц, провадження №2/477/457/14 від 19.05.2015 року про зобов`язання СТ «Зайчевське» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою №339 площею 100 кв.м, шляхом звільнення ділянки від купи будівельного сміття.

Таким чином, ОСОБА_11 , займаючи посаду голови садового товариства «Зайчевське», будучи, згідно зі статутом цього товариства, особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто, будучи службовою особою, умисно, впродовж тривалого часу безпідставно не виконує рішення судів, що набрали законної сили про зобов`язання СТ «Зайчевське» відновити електро- та водозабезпечення до садівничої ділянки ОСОБА_15 , про зобов`язання СТ «Зайчевське» відновити постачання електричної енергії до земельних ділянок №361 та №339 та про зобов`язання СТ «Зайчевське» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № НОМЕР_2 площею 100 кв.м, шляхом звільнення ділянки від купи будівельного сміття.

Крім цього, 01.12.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин у залі судового засідання Жовтневого районного суду Миколаївської області, який розташований за адресою: вул.Ольшанців,77, м.Миколаїв, розпочався розгляд цивільної справи за позовам ОСОБА_18 до СТ «Зайчевське». У даному судовому засіданні приймав участь законний представник ОСОБА_15 - ОСОБА_14 , який здійснював безпосередню діяльність, пов`язану з наданням правової допомоги та діяв як представник особи. Після закінчення судового розгляду даної справи 01.12.2015 року, приблизно о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_11 достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_14 представляє інтереси ОСОБА_15 під час розгляду справ у суді, з метою приведення у виконання свого злочинного наміру, спрямованого на здійснення впливу на свідомість та волю представника, з метою перешкоджання останньому надавати ефективну допомогу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом застосування психологічного тиску, який виразився у висловлені погроз фізичною розправою, а також словесних образ, явно не обґрунтованій критиці, нетактовному та принизливому висловлюванні в адрес потерпілого, діючи умисно, декілька разів штовхнув ОСОБА_14 й, надалі, не припиняючи своїх дій, наніс один удар ногою в пахову частину тіла ОСОБА_14 , від чого останній впав на підлогу та вдарився головою. Своїми діями, ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_14 тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №281-А, у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у виді припухлості м`яких тканин в тімяно-затилочній частині голови зліва, черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути в строк та при обставинах вказаних потерпілим, за ступенем тяжкості виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_11 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні категорично не визнав і надав суду наступні покази. Так обвинувачений показав, що всі судові рішення були виконані. У 2019 році ОСОБА_11 перестав виконувати обов`язки голови СТ Зайчевське. На той час електропостачання потерпілому ОСОБА_14 відновлене не було, оскільки останнього підключали та відмикали від постачання за несплату послуг. Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 вказав, що йому невідому, чому саме були відкриті виконавчі провадження, оскільки рішення суду виконувалися вчасно. Поміж інше, обвинувачений вказав, що садовим товариством двічі були направлені листи до виконавчої служби: перший лист повідомлення про виконання рішення суду; другий про роз`яснення порядку виконання рішення суду (щодо вивозу сміття). Після цього, рішення про вивіз сміття було виконане у повному обсязі. Сам ОСОБА_14 написав заяву до виконавчої служби про відсутність претензій до садового товариства.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 обвинувачений не визнав та пояснив, що, оскільки не вважає себе винуватим у інкримінованих йому злочинах, то не має наміру відшкодовувати будь-яку шкоду потерпілим.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382 КК України, ч.1 ст.398 КК України, суд вважає, що його вина повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме: показами потерпілих та свідків.

Позиція потерпілого ОСОБА_15 .

Потерпілий ОСОБА_15 в судовому засіданні надав наступні покази. Так, потерпілий пояснив, що конфліктна ситуація з ОСОБА_11 виникла дуже давно. Рішенням зборів правління СТ Зайчевське ОСОБА_15 необґрунтовано було виключено зі списків членів садового товариства та, в подальшому, відключено від електропостачання, начебто, за борги. Потерпілий звернувся до суду. Численними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції обвинуваченого, як керівника садового товариства, було зобов`язано відновити електропостачання до садової ділянки потерпілого. Однак, всупереч діючим нормам закону, ОСОБА_11 вказані рішення не виконував, у зв`язку із чим, потерпілий ОСОБА_15 був вимушений звернутися до органів прокуратури та поліції.

Крім того, щодо епізоду від 01.12.2015 року, ОСОБА_15 зазначив, що того дня разом із потерпілим ОСОБА_14 був у Жовтневому районному суді Миколаївської області, де проходив розгляд цивільної справи, в якій він був стороною. ОСОБА_14 представляв його інтереси. Під час перерви ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_14 та почав відкритий конфлікт, у результаті якого завдав потерпілому удар в пах ногою, після чого наніс ще один удар кулаком по голові. ОСОБА_14 впав та вдарився головою. Згодом, охорона викликала швидку та поліцію. Також, потерпілий доповнив, що разом із обвинуваченим була бухгалтер садового товариства ОСОБА_19 .

Цивільний позов потерпілий ОСОБА_15 підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Позиція потерпілого ОСОБА_14 .

Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні надав наступні покази. Так, потерпілий пояснив, що є власником земельних ділянок, розташованих в СТ Зайчевське. ОСОБА_11 , як головою товариства, було надано наказ про відключення від електропостачання, а також водопостачання ділянок потерпілого, начебто, за існування заборгованості. Однак, жодних боргів, зі слів потерпілого, на той час останній не мав. ОСОБА_14 неодноразово звертався до ОСОБА_11 з проханням відновити електро- та водопостачання до ділянок, однак той ігнорував його прохання. У зв`язку із чим, потерпілий звернувся до суду з позовом про зобов`язання садового товариства відновити електро- та водопостачання. Рішенням суду його вимоги були задоволені; видано виконавчий лист. Окрім того, був ряд інших рішень першої та апеляційної інстанції про зобов`язання ОСОБА_11 відновити на ділянках ОСОБА_14 електро- та водопостачання. Також, потерпілим був поданий позов до суду про зобов`язання прибрати будівельне сміття з його земельної ділянки, який також був задоволений. Однак, ОСОБА_11 , ігноруючи рішення судів, виконувати їх не збирався. Крім того, під час проведення загальних зборів членів СТ Зайчевське публічно заявив, що виконувати рішення судів не буде, оскільки не визнає їх. Потерпілий ОСОБА_14 звернувся до виконавчої служби, а, згодом, і прокуратури та поліції. Також, потерпілий вказав, що електропостачання декілька разів відновлювалось, однак, згодом знову вимикалося за наказом ОСОБА_11 . На сьогоднішній день (день допиту потерпілого у суді), електропостачання та водопостачання на дачних ділянках потерпілого не відновлені; рішення судів не виконані.

Щодо подій, які відбулися 01.12.2015 року, потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що здійснював безпосередню діяльність, пов`язану з наданням правової допомоги та діяв як представник ОСОБА_15 під час розгляду цивільної справи за позовам ОСОБА_18 до СТ «Зайчевське». Під час оголошеної суддею перерви, ОСОБА_11 підійшов до нього, та почав конфліктувати. Разом із ОСОБА_11 була ОСОБА_19 . ОСОБА_11 вів себе зухвало, спочатку словесно ображаючи потерпілого. Згодом, завдав потерпілому один удар ногою у пах, а потім ще два удари, в яку саме область потерпілий не пам`ятає. Від завданих ударів ОСОБА_14 впав на підлогу, вдарився головою та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив перед собою двох медсестер, які запропонували йому поїхати до лікарні. На що він відмовився, попросивши медиків відвезти його до військового шпиталю, однак, отримав відмову. Як виявилося згодом, охоронцями суду був викликаний наряд поліції, які запросили всіх учасників інциденту до відділку. Там, потерпілому стало зле. Після того, як його допитали, він звернувся до військового шпиталю, де провів більше двох тижні (точно не пам`ятає).

Цивільний позов потерпілий ОСОБА_14 підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Покази свідків.

1. Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні надала такі покази. Так, остання вказала, що з квітня 2007 року по травень 2017 року перебувала на посаді бухгалтера СТ Зайчевське. Безпосередньо з ОСОБА_11 , вона працювала з 2008 року. З потерпілими ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вона була знайома давно. Про існування в Жовтневому районному суді цивільних справ за позовами потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 їй також було відомо, крім того, вона приймала безпосередню участь в судових засіданнях, як представник садового товариства. Рішення суду щодо відновлення електро- та водопостачання були виконані. Свідок зазначила, що на підставі рішень правління садового товариства потерпілі були неодноразово виключені із його членів. У зв`язку із чим, оскільки вони не були членами садового товариства, правління мало повне право відключати їх від електро- та водопостачання. Електропостачання на дачних ділянках, належних потерпілим, відключали і підключали штатні електрики ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Також, свідок ОСОБА_19 вказала, що всі рішення суду були виконання ще до приїзду державних виконавців. Крім того, у вересні 2013 року було повідомлено виконавчу службу про те, що рішення виконане. Поміж інше, свідок вказала, що точного хронологічного порядку всіх подій вона вже не пам`ятає. Однак, наполягає на тому, що всі рішення представниками садового товариства, у тому числі, ОСОБА_11 , як головою правління, були виконані. Щодо рішення про зобов`язання звільнити земельну ділянку АДРЕСА_2 площею 100 кв.м від купи будівельного сміття, свідок ОСОБА_19 повідомила, що воно (рішення) також було виконано, однак, таким чином, як зрозуміло садове товариство. Про роз`яснення порядку виконання вказаного рішення садове товариство зверталося до виконавчої служби, оскільки у рішенні не було зазначене точне місце, яке мало бути звільнене від сміття. Щодо епізоду про завдання тілесних ушкодження потерпілому ОСОБА_14 свідок ОСОБА_19 пояснила, що, перебуваючи у приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області, між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 виникла суперечка. Задля уникнення бійки, свідок стала між ними, після чого, забравши ОСОБА_22 , піднялися на другий поверх приміщення. Через деякий час, вони побачили, що внизу відбувається метушня, приїхала швидка допомога. ОСОБА_14 почав кричати, що ОСОБА_11 його вдарив, після чого, охоронець викликав поліцію. Свідок ОСОБА_19 зазначила, що бійки не було і, коли саме впав потерпілий ОСОБА_14 - вона не бачила.

2. Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомив, що перебував на посаді електрика в СТ Зайчевське. Події про відключення від електропостачання дачних ділянок ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пам`ятає, вони були років 7-8 тому. Відключення та підключення відбувалося неодноразово. Він, як електрик, виконував розпорядження правління садового товариства.

3. Свідок ОСОБА_24 надав такі покази. Так, свідок повідомив, що потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 знає давно. З ОСОБА_11 він деякий час співпрацював, представляючи інтереси СТ Зайчевське в судових провадженнях. Так, зі слів потерпілого ОСОБА_14 , свідку стало відомо, що у приміщенні суду, під час перерви між судовими засіданнями, обвинувачений ОСОБА_11 вчинив сварку, внаслідок якої завдав потерпілому тілесні ушкодження. В результаті отриманих травм, ОСОБА_14 тривалий час лікувався. Крім того, свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні вказав, що під час розмови у суді, обвинувачений ОСОБА_11 особисто повідомив йому, що жодні судові рішення виконувати не буде, оскільки ОСОБА_14 виключено зі списку членів садового товариства.

4. Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показала, що 01.12.2015 року перебувала на посаді секретаря судового засідання у Жовтневому районному суді Миколаївської області. Потерпілого ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_11 пам`ятає, як сторін у цивільних справах. Щодо потерпілого ОСОБА_15 повідомила, що начебто особа з таким прізвищем приймала участь в судових засіданнях. Однак, точно вона не пам`ятає. У зв`язку із тим, що пройшло доволі багато часу, вона не пам`ятає, чи дійсно були події, коли б обвинувачений погрожував чи завдавав тілесні ушкодження потерпілому.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382 КК України, ч.1 ст.398 КК України підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідування кримінального провадження №0000715, внесеного 14.08.2014 року, відповідно до якого Садове товариство Зайчевське, яке розташоване біля с.Зайчевське Жовтневого району Миколаївської області навмисно не виконує рішення суду виконавчий лист №2/477/297, виданий 10 червня 2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області щодо відновлення електропостачання та водозабезпечення до садівничої ділянки №206 СТ Зайчевське, яка належить ОСОБА_15 (Том 2, а.с.169);

- Листом головного державного виконавця ОСОБА_17 №В/4-734-10226 від 29 липня 2014 року (Том 2, а.с.170);

- Копією виконавчого листа №477/44/14-ц (провадження №2/477/297/14) від 27 березня 2014 року, яким зобов`язано садівниче товариство Зайчевське відновити електро- та водозабезпечення до садівничої ділянки ОСОБА_15 №206 (Том 2, а.с.171);

- Копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43767189 від 20.06.2014 року, відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/477/297, виданого 10.06.2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області про зобов`язання СТ Зайчевське відновити електро- та водозабезпечення до садівничої ділянки ОСОБА_15 №206. Надано строк добровільного виконання до 27.06.2014 року (Том 2, а.с.172);

- Копією Акту державного виконавця від 14.07.2014 року, яким встановлено, що електропостачання до садівничої ділянки №206 на момент перевірки відключено, а саме відрізаний електропровід на стовпі електропередач. Поливний водопровід на момент перевірки був підключений. Перевірити водопостачання не можливо, оскільки вода подається по вихідним дням субота, неділя (Том 2, а.с.174);

- Копією постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.07.2014 року, якою встановлено, що боржником у наданий строк вимоги виконавчого документа не виконано, земельна ділянка № НОМЕР_1 в СТ Зайчевське станом на 14.07.2014 року до електроенергії не підключена (Том 2, а.с.175);

- Копією зобов`язання №9466 від 16.07.2014 року, відповідно до якого зобов`язано СТ Зайчевське, в особі голови правління ОСОБА_11 , відновити електропоста-чання до земельних ділянок №206, 339 та 361 в строк до 24.07.2014 року включно, згідно виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області 10.06.2014 року по справі №2/477/297 та виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області 26.09.2013 року по справі №2/477/632 (Том 2, а.с.178);

- Копією постанови про накладення штрафу від 28.07.2014 року, якою встановлено, що боржником у наданий строк вимоги виконавчого документа не виконано, земельна ділянка № НОМЕР_1 в СТ Зайчевське станом на 25.07.2014 року до електроенергії не підключена (Том 2, а.с.180);

- Протоколом огляду місця події від 17.02.2015 року, об`єктом огляду якого є територія дачної ділянки № НОМЕР_1 , що розташована за адресою СВТ Зайчевське, поблизу с.Зайчевське Жовтневого району Миколаївської області, яким встановлено, що на теперішній час електропос-тачання до дачної ділянки не відновлено (Том 2, а.с.194-198);

- Протоколом огляду місця події від 12.04.2016 року, об`єктом огляду якого є територія дачної ділянки № НОМЕР_1 , що розташована за адресою СВТ Зайчевське, поблизу с.Зайчевське Жовтневого району Миколаївської області, яким встановлено, що на теперішній час електропостачання до дачної ділянки не відновлено (Том 2, а.с.194-198);

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідування кримінального провадження №0000716, внесеного 14.08.2014 року, відповідно до якого Садове товариство Зайчевське, яке розташоване біля с.Зайчевське Жовтневого району Миколаївської області навмисно не виконує рішення суду виконавчий лист №2/477/632/13, виданий 26 вересня 2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області щодо відновлення електропостачання до земельних ділянок № НОМЕР_2 , №361 СТ Зайчевське, які належать ОСОБА_14 (Том 2, а.с.201);

- Листом головного державного виконавця ОСОБА_17 №В/4-734-10227 від 29 липня 2014 року (Том 2, а.с.170);

- Копією виконавчого листа №477/1034/13-ц (провадження №2/477/632/13) від 21 червня 2013 року, яким зобов`язано садівниче товариство Зайчевське відновити електропостачання до земельних ділянок №339, №361 (Том 2, а.с.204);

- Копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43767189 від 19.02.2014 року, відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/477/632, виданого 26.09.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області про зобов`язання СТ Зайчевське відновити електропостачання до земельних ділянок №339, №361. Надано строк добровільного виконання до 26.02.2014 року (Том 2, а.с.205);

- Копіями Актів державного виконавця від 14.07.2014 року та 25.07.2014, якими встановлено, що земельні ділянки №339 та №361 відключені від електромережі, а саме: електропровід відрізаний на стовпі електропередач (Том 2, а.с.213, 214);

- Копією постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.07.2014 року, якою встановлено, що боржником у наданий строк вимоги виконавчого документа не виконано, земельні ділянки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 в СТ Зайчевське станом на 14.07.2014 року до електроенергії не підключені (Том 2, а.с.215);

- Копіями постанов про накладення штрафів від 15.07.2014 року на Садівниче товариство Зайчевське та ОСОБА_11 (Том 2, а.с.216, а.с.217);

- Копією постанови про накладення штрафу від 28.07.2014 року, якою встановлено, що боржником у наданий строк вимоги виконавчого документа не виконано, земельні ділянки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 в СТ Зайчевське станом на 25.07.2014 року до електроенергії не підключена (Том 2, а.с.220);

- Протоколом огляду місця події від 17.02.2015 року, об`єктом огляду якого є територія дачної ділянки АДРЕСА_3 , яким встановлено, що на теперішній час електропостачання до дачної ділянки не відновлено (Том 2, а.с.223-229);

- Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, якою об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань №0000715, №0000716 під загальним номером №0000715 (Том 2, а.с.232-233);

- Протоколом огляду місця події від 10.11.2016 року, об`єктом огляду якого є дачна ділянка АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_14 . Поряд з дачною ділянкою з правої сторони розташоване будівельне сміття, з лівої купа каміння. Зверху на бетонній плиті одноповерхового будинку також виявлено каміння. З лівої сторони від дачної ділянки розташована електроопора, дріт живлення якої до дачної ділянки АДРЕСА_2 не підключений (Том 2, а.с.237-242);

- Протоколом огляду місця події від 10.11.2016 року, об`єктом огляду якого є дачна ділянка АДРЕСА_4 . На вулиці дачна ділянка розташована з правої сторони. Огороджена. На момент огляду хвіртка закрита. Через огорожу видно одноповерховий дім, на фасаді якого виявлене керамічне білого кольору кріплення для дротів живлення електроенергії. Дроти від`єднані. Електроенергія в дачному будинку відсутня. На електроопорі, розташованій поблизу дачної ділянки дроти живлення електроенергії відсутні (від`єднані) (Том 2, а.с.248-254).

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_11 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.382 КК України тобто, умисне невиконання службовою особою судових рішень, що набрали законної сили та ч.1 ст.398 КК України тобто погроза насильством щодо представника особи у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 .

В ході розгляду справи обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, та обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 судом не встановлені.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч.1 ст.19 КК України. Відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону, чинній на день вчинення кримінальних правопорушень) вчинив злочини середньої тяжкості.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який одружений, на сьогодні, офіційно не працевлаштований, на день вчинення злочинів перебував на посаді голови садового товариства Зайчевське, раніше не судимий; стан його здоров`я, який є інвалідом ІІ групи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382 КК України та ч.1 ст.398 КК України, наслідки вчиненого, а також ставлення обвинуваченого до скоєного, який вину у скоєному не визнає.

У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, його наслідки для потерпілих, ставлення обвинуваченого до скоєного, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 неможливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочинів) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Пунктом 8 Постанови Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З огляду на положення ч.2 ст.12 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) злочини, передбачені ч.2 ст.382 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) та ч.1 ст.398 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) є злочинами середньої тяжкості.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону чинній на час вчинення злочинів) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Як вбачається із пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення, останній вчинив кримінальні правопорушення середньої тяжкості, передбачене ч.1 ст.398 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) 01 грудня 2015 року, отже, на час ухвалення вироку сплинув, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України, п`ятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Що стосується вчиненого ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, суд дійшов такого.

Так, відповідно до санкції ч.2 ст.382 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) за вчинення цього злочину може бути призначене покарання у виді штрафу від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років

З огляду на положення ч.3 ст.12 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) злочин, передбачений ч.2 ст.382 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) є злочином середньої тяжкості.

Виходячи із формального складу злочину, останній вважається закінченим при невиконанні вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, з моменту закінчення строку, відведеного на виконання відповідного судового акта, а при перешкоджанні виконанню таких - з моменту вчинення дій, що перешкоджають державному виконавцю або іншим особам, уповноваженим на виконання відповідного судового акту, виконати дію.

Злочин, передбачений статтею 382 КК України є триваючим злочином, тобто злочин, який розпочавшись дією або бездіяльністю особи, далі вчиняється безперервно протягом більш менш тривалого часу.

Загальні положення КК України визначають, що триваюче правопорушення має місце там, де протиправна діяльність триває безперервно протягом певного часу.

При триваючому злочині особа вчиняє один раз певну дію і впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду злочинів характерним є неспівпадіння моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. У поняття «час вчинення триваючого злочину» має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого злочину. Завершення триваючого злочину - це день його припинення за волею або всупереч волі винного, в тому числі викриття особи у вчиненні злочину.

З огляду на викладене, початком вчиненого ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, можна вважати дату винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_11 , тобто 20.06.2014 року, а закінченням (припиненням) день повідомлення ОСОБА_11 про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення 10 листопада 2016 року. Тому, на час ухвалення вироку минуло понад п`ять років та закінчився строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 слід звільнити від призначеного покарання за ч.2 ст.382, ч.1 ст.398 КК України у виді позбавлення волі на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У вказаному кримінальному провадженні заявлені цивільні позови:

1) ОСОБА_14 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, внаслідок вчинення злочину у сумі 39000 грн 00 коп;

2) ОСОБА_15 до СТ Зайчевське в особі ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, внаслідок вчинення злочину у сумі 10000 грн 00 коп.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , суд керується вимогами Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно з положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_15 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 моральної шкоди та цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Єкатеринбург, Російської Федерації, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років в місті Миколаїв, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 11 червня 2019 року складено відповідний актовий запис №2091 (Том 5 а.с.8).

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 31.01.2022 року, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Вилкове Кілійського району Одеської області помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 77 років в місті Миколаїв, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 27 листопада 2021 року видано свідоцтво про смерть НОМЕР_5 (Том 6 а.с.222)

Пунктом 7 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Так, смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а, відтак, і процесуального, не може бути. Зокрема, згідно з положеннями ст.1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Враховуючи той факт, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, суд вважає, що провадження щодо розгляду цивільного позову ОСОБА_15 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 моральної шкоди та щодо розгляду цивільного позову ОСОБА_14 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, слід закрити.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_11 не застосовувався.

Керуючись ст.100, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382 КК України, ч.1 ст.398 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочинів) та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.382 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на строк 3 (три) роки;

- за ч.1 ст.398 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочину) у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на строк 3 (три) роки.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_11 звільнити від призначеного за ч.2 ст.382 КК України та ч.1 ст.398 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення злочинів) покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на строк 3 (три) роки на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_11 не обирати.

Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382, ч.1 ст.398 КК України з розгляду цивільного позову ОСОБА_14 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, внаслідок вчинення злочину закрити, у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_14 .

Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382, ч.1 ст.398 КК України з розгляду цивільного позову ОСОБА_15 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, внаслідок вчинення злочину закрити, у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_15 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

12.05.2023