Провадження № 11-кп/824/2621/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосвітлівка Краснодонського району Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного постійного місця проживання, раніше судимого:

- вироком Ленінського районного суду м. Луганська від 15 липня 1996 року за ч.2 ст.140, ст.42 КК України (1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- вироком Станично-Луганського районного суду Луганської області від 12 листопада 1998 року за ч.1 ст.206 КК України (1960 року) до покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі;

- вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 13 серпня 2002 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.304 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Ленінського районного суду м. Луганська від 02 липня 2007 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2, ч.4 ст.296, ст.ст.69, 70 КК України до покарання у виді 1 року 9 місяців 4 днів позбавлення волі;

- вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 01 квітня 2010 року за ч.2 ст.121, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до покарання у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- вироком Брянківського районного суду Луганської області від 21 грудня 2012 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

До набрання цим вироком законної сили застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання за цим вироком ухвалено відраховувати з 27 січня 2023 року.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний корисливий злочин проти чужої власності за таких обставин.

ОСОБА_7 07.08.2016, приблизно о 19.00 год., перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме у кімнаті № АДРЕСА_2, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон «Sony» для власного користування, після цього, повідомивши потерпілому неправдиву інформацію, що поверне телефон, заволодів вказаним мобільним телефоном, шляхом обману.

Після цього обвинувачений направився до ломбарду ПТ «Ломбард Кредит Юніон», де здав на своє ім`я телефон «Sony», тобто розпорядився майном, отриманим шляхом шахрайських дій, на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 5367,04 грн.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції переглянути.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про участь обвинуваченого в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслали.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, зокрема і за вчинення корисливих злочинів, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і домірне скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: