У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 липня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дмитрієв, Курської області, російської федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ст. 126-1, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 липня 2023 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000273 від 17.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000046 від 21.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України для усунення недоліків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що всі викладені у ст. 291 КПК України вимоги при складенні обвинувальних актів щодо ОСОБА_7 дотримані в повному обсязі і за змістом, і за формою.

Посилаючись в ухвалі на порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд зазначив, що прокурором у сформульованих обвинуваченнях були зазначені неправдиві відомості щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: що останній не має інвалідності.

Вказав, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам закону, оскільки суд мотивує свій висновок, посилаючись в ухвалі на положення п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, які передбачають як вимогу до обвинувального акта - наявність анкетних відомостей обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Цей, вичерпний перелік анкетних даних повністю зазначено у обвинувальних актах щодо ОСОБА_7 .

Зазначив, що однією з підстав, якою обґрунтовується повернення обвинувальних актів судом, зазначено про те, що з 21.04.2023 по 15.05.2023 старший групи прокурорів ОСОБА_6 мав процесуальну можливість з позиції владних повноважень старшого групи прокурорів в обох кримінальних провадженнях прийняти належне процесуальне рішення, яке сприяло б розумним строкам їх розгляду.

Вважає, що вказане не ґрунтується на вимогах закону, оскільки досудове розслідування у обох кримінальних провадженнях проводилось в різні періоди часу. Так, кримінальне провадження № 0000046, внесено до ЄРДР 21.04.2023, тобто вже під час перебування на розгляді суду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000273.

На думку прокурора, будь-яким чином мотиви суду про можливе порушення вимог закону під час передачі судді ОСОБА_8 обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000046, не є підставами для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, оскільки зазначене не є підставою для повернення обвинувального акту у розумінні п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про порушення закону при складанні обвинувальних актів, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, є безпідставним та невмотивованими.

Також просить звернути увагу, що під час підготовчого провадження ухвалою судді Южноукраїнського міського суду ОСОБА_8 від 29.06.2023, у відповідності до ст. ст. 334, 217 КПК України, кримінальне провадження №0000046 від 21.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України (справа № 486/790/23, провадження № 1-кп/486/155/2023) об`єднано з кримінальним провадженням № 0000273 від 17.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 486/1407/22, провадження № 1- кп/486/91/2023) та присвоєно №486/1407/22.

В цій же ухвалі судом зазначено про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і справа повинна бути призначена до підготовчого судового засідання.

Тому прокурор вважає, що судом під час ухвалення судового рішення про повернення обвинувальних актів прокурору в об`єднаному кримінальному провадженні № 486/1407/22 допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що як вбачається із обвинувальних актів, у порушення вимог п. п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, прокурором у сформульованих обвинуваченнях були зазначені неправдиві відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: що останній не має інвалідності. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 має інвалідність протягом останніх 10 років.

Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000273 від 17.11.2022, який затверджений прокурором ОСОБА_9 30.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, містить відомості, що обвинувачений інвалідності не має. Натомість обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000046 від 21.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, взагалі не містить інформації щодо інвалідності обвинуваченого.

Суд першої інстанції також вважав, що призначення зазначених обвинувальний актів до судового розгляду призведе до несправедливого судового розгляду в сенсі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод "суд встановлений законом". Це пов`язано з тим, що обвинувальний акт № 0000046 від 21.04.2023 був переданий судді ОСОБА_8 в порушення вимог закону не через автоматизовану систему, не через призначення цього обвинувального акта до підготовчого судового засідання, в якому прокурор мав би клопотати перед судом про об`єднання обвинувальних актів, а через ухвалу судді, який в порушення вимог ст. 314 КПК України, на підставі супровідного листа прокурора, без призначення підготовчого судового засідання, вирішив це питання.

Також суд першої інстанції вказав, що з 21.04.2023 по 15.05.2023 старший групи прокурорів ОСОБА_6 мав процесуальну можливість з позиції владних повноважень старшого групи прокурорів в обох кримінальних провадженнях прийняти належне процесуальне рішення, яке сприяло б розумним строкам їх розгляду.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальні акти щодо ОСОБА_7 не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим підлягають поверненню прокурору для усунення недоліків.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник та потерпіла ОСОБА_10 повідомлені про апеляційний розгляд, але не зявилися,

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувальних актів щодо ОСОБА_7 вимогам закону є безпідставними.

В ст. 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

При цьому повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Так, посилаючись в ухвалі на порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд першої інстанції зазначив, що прокурором у сформульованих обвинуваченнях були зазначені неправдиві відомості щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: що останній не має інвалідності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувальних актів щодо ОСОБА_7 №0000273 від 17.11.2022 за ст. 126-1 КК України та №0000046 від 21.04.2023 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК, вони вищевказаним вимогам закону відповідають, оскільки містять всі передбачені п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України відомості.

Не зазначення в обвинувальних актах про те, що ОСОБА_7 має інвалідність не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Також, однією з підстав якою обґрунтовується повернення обвинувальних актів судом зазначено про те, що з 21.04.2023 по 15.05.2023 старший групи прокурорів ОСОБА_6 мав процесуальну можливість з позиції владних повноважень старшого групи прокурорів в обох кримінальних провадженнях прийняти належне процесуальне рішення, яке сприяло б розумним строкам їх розгляду.

Суд вважає, що вказане не ґрунтується на вимогах закону, оскільки досудове розслідування у обох кримінальних провадженнях проводилось в різні періоди часу. Так, кримінальне провадження № 0000046 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023, тобто вже під час перебування на розгляді суду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000273, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2022.

Окрім того, однією із підстав повернення обвинувальних актів стало те, що обвинувальний акт № 0000046 від 21.04.2023 був переданий судді ОСОБА_8 , за висновками суду першої інстанції, в порушення вимог закону не через автоматизовану систему, не через призначення цього обвинувального акта до підготовчого судового засідання, в якому прокурор мав би клопотати перед судом про об`єднання обвинувальних актів, а через ухвалу судді, який в порушення вимог ст. 314 КПК України, на підставі супровідного листа прокурора, без призначення підготовчого судового засідання, вирішив це питання.

Так, як вбачається з обвинувального акта №0000046 від 21.04.2023 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КПК України, він надійшов до суду 15.05.2023 та цього ж дня розподілений судді ОСОБА_11 .

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.05.2023 постановлено передати матеріали кримінального провадження №0000046 від 21.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КПК України судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_8 , в провадженні якої знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання. Ця ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_8 від 29.06.2023, у відповідності до ст. ст. 334, 217 КПК України, кримінальне провадження №0000046 від 21.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України (справа № 486/790/23, провадження № 1-кп/486/155/2023) об`єднано з кримінальним провадженням №0000273 від 17.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 486/1407/22, провадження № 1- кп/486/91/2023) та присвоєно №486/1407/22. Ця ухвала також не підлягає оскарженню.

Суд вважає, що будь-яким чином мотиви суду про можливе порушення вимог закону під час передачі судді ОСОБА_8 обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000046, не є підставами для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків у розумінні п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Відтак, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувальних актів №0000046 від 21.04.2023 та №0000273 від 17.11.2022 щодо ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України, не ґрунтується на вимогах закону та судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. За такого, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 липня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000273 від 17.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000046 від 21.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3