Справа № 750/5506/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/541/23
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Стрий, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 28.04.2021 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

відмовлено у задоволенні подання Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Місцевий суд зазначив, що наразі не вбачає підстав для скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, так як у випадку доведеності у судовому порядку винуватості засудженого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому нового кримінального правопорушення, остаточне покарання має бути призначене судом з урахуванням положень статті 71 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та задовольнити подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_8 , направивши його для відбування покарання, призначеного вироком Куликівського районного суду від 28.04.2021. В обґрунтування скарги вказав, що вчинення засудженим під час встановленого йому іспитового строку адміністративних правопорушень та їх систематичність, а також неявка на реєстрацію до органу пробації, свідчать про байдуже ставлення ОСОБА_8 до покладених на нього вироком суду обов`язків і про його небажання стати на шлях виправлення. Крім того, зазначив, що 25.04.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке мало місце 29.03.2023, тобто під час іспитового строку.

У судове засідання апеляційного суду засуджений ОСОБА_8 не з`явився, про час і місце судового розгляду був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

За вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнений вiд відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на нього покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України (а.о.с.2-3) .

Згідно з розпорядженням, вирок Куликівського районного суду від 28.04.2021 щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 28 травня 2021 року (а.о.с.1).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 28 травня 2021 року був поставлений на облік у Куликівському районному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

Згідно підписки, яка міститься в матеріалах особової справи, 08 червня 2021 року ОСОБА_8 було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки, у тому числі й наслідки за невиконання обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що призводять до адміністративних стягнень (а.о.с.16).

Відповідно до постанови начальника Куликівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області від 08 червня 2021 року, ОСОБА_8 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до відділу пробації в призначений йому день явки - другий та четвертий вівторок кожного місяця. Зі змістом даної постанови ОСОБА_8 ознайомлений під підпис (а.о.с.18).

Згідно з листком реєстрації, за час перебування на обліку ОСОБА_8 не з`явився на реєстрацію у визначені графіком дні, а саме: 27 вересня 2022 року та 04 квітня 2023 року, про що свідчить відповідна відмітка в листі реєстрації (а.о.с.19, 96).

Проте, така неявка не носить систематичний характер і жодним чином не свідчить про байдуже ставлення засудженого до покладених на нього вироком суду обов`язків.

Отже, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_8 , врахувавши особу останнього, колегія суддів вважає, що випадки неявки засудженого на реєстрацію до органу пробації не є систематичними та не мають ознак злісності.

За змістом ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частина 3 цієї статті вказує на те, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності 07 жовтня 2022 року, 14 грудня 2022 року та 16 березня 2023 року.

Так, 07.10.2022 ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП, 14.12.2022 - за ч.1 ст.175-1 КУпАП та ч.3 ст.109 КУпАП; 16.03.2023 - за ч.1 ст.127 КУпАП.

З наведеного слідує, що ОСОБА_8 за період перебування на обліку в органі з питань пробації притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібних правопорушень, які не спричинили шкідливих наслідків.

Відтак, що стосується вчинених ОСОБА_8 правопорушень, то частиною 2 статті 78 КК України передбачено, що скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням здійснюється не просто за умови систематичного вчинення правопорушень, а тоді, коли ці правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Вищенаведене свідчить про виконання ОСОБА_8 обов`язків, покладених на нього судом, а тому доводи прокурора про протилежне не заслуговують на увагу.

Крім того, як слідує з матеріалів кримінального провадження, 25.04.2023 слідчим СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за фактом викрадення золотої каблучки, яке мало місце 29.03.2023 за адресою: АДРЕСА_2.

Час інкримінованого засудженому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, пов`язаного з таємним викраденням чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, припадає на період іспитового строку за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.04.2021.

Разом з тим, виходячи з приписів ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу тобто за правилами призначення покарання за сукупністю вироків.

Отже, у випадку доведеності у судовому порядку винуватості засудженого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому нового кримінального правопорушення, остаточне покарання йому буде призначено судом з урахуванням положень статті 71 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Відтак, при розгляді подання органу пробації про скасування ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання, місцевий суд належно оцінив усі обставини кримінального провадження та дійшов правильного висновку про необхідність відмови в його задоволенні, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 травня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4