Справа № 203/4733/23
Провадження № 1-кс/0203/3981/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

в режимі відеоконференції: підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого третього слідчого відділу, з дислокацією в місті Дніпрі, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, освіта базова вища, не одруженого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, дітей та інших утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 365 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження № 0001330, відомості про яке внесені до ЄРДР 29.08.2023 року

встановив:

31 серпня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого третього слідчого відділу, з дислокацією в місті Дніпрі, Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 . Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що під час виконання ним повноважень працівника правоохоронного органу інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції він 29 серпня 2023 року при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля «JAGUAR» державний номер НОМЕР_1 , яким не виконувались вимоги поліцейського, робились образливі дії та заяви, безпідставно та на порушення визначеного чинним законодавством України порядку було застосовано наявну у нього зброю, внаслідок чого було заподіяно смерть ОСОБА_9 . Вказані дії, на думку органу досудового розслідування, свідчать про перевищення лейтенантом поліції ОСОБА_7 влади та його посадових повноважень за особливо обтяжуючих обставин. Також, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що застосовуючи зброю, він діяв з метою умисного заподіяння смерті ОСОБА_9 . У зв`язку з викладеним слідчий просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без застосування альтернативи у вигляді застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Прокурор вказував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинення умисного особливо тяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з позбавленням життя особи, перевищенням влади та службових повноважень, є працівником правоохоронного органу поліцейським, може переховуватись від слідства, знищити чи спотворити докази у справі, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих, він має спеціальні навички та обізнаний із формами та методами досудового розслідування, що дозволятиме його перешкоджати встановленню істини іншим чином, у зв`язку з чим просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, в ході якого було заподіяно смерть потерпілого, прокурор просив не встановлювати підозрюваному заставу. Прокурор звертав увагу слідчого судді, що підозрюваний ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання в іншій області, не одружений, дітей та інших утриманців не має, тому відсутні будь-які соціальні зв`язки, які б могли його утримувати від переховування від суду та слідства. З приводу наданих стороною захисту документів про стан здоров`я ОСОБА_7 прокурор надав відповідь уповноваженого органу щодо можливості надання підозрюваному медичної допомоги в умовах відповідної установи для тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вказувала що виклад обставин у повідомленні про підозру є однобічним: без зазначення обставин нападу на поліцейських, у зв`язку з чим не надана оцінка правомірності діям ОСОБА_7 , вчиненим в умовах крайньої необхідності, не застосовано до спірних правовідносин положення ст. 39 Кримінального кодексу України, що свідчить про необґрунтованість підозри. Захисник також звертала увагу слідчого судді на не доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовують своє клопотання: ризик переховування підозрюваного від суду та слідства спростовується поведінкою ОСОБА_7 , який навіть не маючи можливості за станом здоров`я прибути до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу, одразу погодився взяти участь в засіданні в режимі відеоконференції. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 має намір знищити чи спотворити докази у справі, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих до клопотання не додано. У справі є лише один свідок, яка не була очевидцем подій, тому будь-який вплив з метою зміни її свідчень не має сенсу. Захисник вказувала, що підозрюваний має на утриманні родичів, потребує лікування. Просила відмовити в задоволенні клопотання, у разі обрання запобіжного заходу обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні погоджувався з доводами захисника ОСОБА_5 , заперечував проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з мотивів недоведеності ризиків, якими обґрунтоване клопотання, а також невірної правової кваліфікації дій підозрюваного.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні погоджувався з доводами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , також заперечував проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказував, що підозра має надмірно тяжку кваліфікацію дій підозрюваного з урахуванням широкого суспільного резонансу і не спирається на належні та допустимі докази у справі. Жодних підстав для тримання ОСОБА_7 під вартою наразі немає, а достатнім запобіжним заходом у цьому випадку буде домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав доводи своїх захисників, пояснив, що не вчиняв жодних кримінальних правопорушень, а діяв в межах визначених законом, він вжив усіх можливих засобів щодо порушників і застосував зброю для припинення нападу. ОСОБА_7 вказав, ще не згоден з повідомленням про підозру, не має наміру ухилятись від суду та слідства, потребує надання медичної допомоги. Вважає тримання під вартою надмірним запобіжним заходом щодо себе.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Дії підозрюваного ОСОБА_7 кваліфіковано органом досудового слідства за ознаками ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподiяння смерті особі; перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувались насильством, застосуванням зброї та спричинили тяжкі наслідки.

Вищезазначене кримінальне правопорушення було зареєстроване 29.08.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001330 (а.с. а.с. 14 15). Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001330 здійснюється слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтава, у зв`язку з чим розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні підсудний Кіровському районному суду міста Дніпропетровська.

30 серпня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України (а.с. а.с. 93 101).

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень надано відповідні докази: копії протоколів огляду місця події від 29.08.2023 р. зі схематичним планом, протоколи огляду вилучених відеозаписів, копії протоколу огляду речей, протоколу допиту свідків та малолітніх потерпілих, копії наказів щодо прийняття підозрюваного на посаду поліцейського, документів щодо прийняття ним присяги поліцейського, ознайомлення з посадовою інструкцією, картка щодо одержання підозрюваним зброї (а.с. а.с. 16 80). Також, до клопотання додані відеофайли із записом обставин, які дозволяють частково відтворити розвиток подій та за яких вбачається, що під час виконання підозрюваним ОСОБА_7 повноважень поліцейського, в ході його дій щодо припинення протиправної поведінки інших осіб, зокрема, насильницьких дій щодо працівників правоохоронних органів, він міг застосувати видану йому зброю на порушення визначених законодавством умов для її застосування.

При цьому до клопотання додані достатні докази для підтвердження фактів, які є причиною виникнення підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України, що за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акту, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Що ж до обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисного вбивства слід відзначити, що до клопотання не додано жодних доказів, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_9 , визначали причини смерті та дозволяли б зробити висновки про наявність чи відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями підозрюваного ОСОБА_7 та можливою загибеллю потерпілого. Наразі у суду відсутні відомості про характер та локалізацію заподіяних травм, висновки судово-медичних, трасологічних експертиз, експертизи зброї тощо. При таких обставинах, висновок щодо можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення умисного вбивства є передчасним та таким, що не обґрунтовується доданими до клопотання матеріалами.

Отже, додані до клопотання докази об`єктивно свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України та можливу причетність до нього підозрюваного ОСОБА_7 , та дозволяють розумному спостерігачу дійти висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Твердження захисників про недоведеність ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовують своє клопотання, не можуть бути враховані з огляду на те, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Тобто законодавчо передбачена необхідність встановити високий чи підвищений рівень вірогідності існування цих ризиків, а не потребу доводити реальний намір особи вчинити відповідні дії чи підготовку до їх вчинення.

Надаючи оцінку ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з того, що характер та можливі обставини вчиненні кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує, в своїй сукупності можуть свідчити про ризик переховування від суду та слідства, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі незастосування відповідного запобіжного заходу. При цьому, в ході досудового розслідування та проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз цей ризик може, навпаки, зростати.

Враховуючи, що наразі не проведені всі необхідні слідчі та розшукові дії, зважаючи, що точне і послідовне відтворення усіх обставин події матиме вирішальне значення для кваліфікації дій підозрюваного чи, навпаки, доведення їх правомірності, слід дійти висновку що за відсутності запобіжного заходу підозрюваний може впливати на свідків (коло яких наразі ще повністю не визначено), у тому числі своєї колеги, що свідчить про наявність ризику, вказаного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При визначенні обставин, зазначених у ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має постійне місце проживання, є поліцейським з дев`ятнадцятирічного віку, за місцем служби, попереднього навчання та проживання характеризується позитивно.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Приймаючи до уваги встановлені в ході розгляду клопотання обставини: обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у перевищенні влади та посадових повноважень, вчинених працівником правоохоронного органу із застосуванням зброї, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість запобіганню ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, застосуванням до підозрюваного особистого зобов`язання. Враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 не мають економічного характеру, зважаючи на відсутність відомостей про майновий стан підозрюваного, відсутні підстави для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в умовах, коли він діяв з метою припинення протиправної поведінки інших осіб та насильницьких дій щодо поліцейських, що може свідчити про відсутність небезпеки з боку ОСОБА_7 для оточуючих та відсутність ризику продовження протиправної діяльності. Вказане, з урахуванням попередніх доводів, дозволяє дійти висновку про можливість запобіганням ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України без застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з цим, слід обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_2 , яке підтверджується характеристикою ОСББ «Молодіжний 8А» від 30.08.2023 р. № 07-08.

При цьому, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0001330 та суду на кожний виклик; не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця служби.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний наразі перебуває на стаціонарному лікуванні, обов`язок щодо перебуванням за місцем домашнього арешту визначеним в цій ухвалі має бути виконаний після припинення стаціонарного лікування.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 177, 182, 189, 190 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу, з дислокацією в місті Дніпрі, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 строком до 30 жовтня 2023 року, заборонивши залишати житло цілодобово, крім випадків явки до слідчого, прокурора чи суду, звернення за медичною допомогою (у тому числі, на час перебування у лікарні), виходу до спеціального сховища у разі оголошення тривоги, а також у невідкладних випадках, пов`язаних з ризиком для життя.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- негайно після припинення стаціонарного лікування прибути до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту;

- не залишати житло у визначений час без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім явки до них та інших випадків, визначених цією ухвалою;

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0001330 та суду на кожний виклик;

- не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у справі;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця служби.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1