Єдиний унікальний номер судової справи 201/7759/20
Номер провадження 1-кп/201/259/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах кримінального провадження, відомості про яке 21 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 21 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України.

Прокурором ОСОБА_5 30 червня 2023 року до канцелярії суду подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів клопотань про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_5 посилався на те, що вказана особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні 18 лютого 2020 року біля будинку АДРЕСА_8 , організованою групою, спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 3 ст. 146 КК України, а саме нападу на громадянку ОСОБА_13 , з метою заволодіння її майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому організованою групою та незаконному позбавленні волі та викраденні людини- потерпілої ОСОБА_13 , вчиненому з корисливих мотивів, організованою групою, та вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у незакінченому замаху на вимагання - вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілою ОСОБА_13 , обмеження свобод цієї особи, з погрозою вбивства, що завдало б майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою, за вчинення яких законом передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Також, за наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих злочинів, на переконання прокурора ОСОБА_5 , продовжують існувати враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_13 адже обізнаний про анкетні данні, адреси роботи і місця проживання останньої та може впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом навмисного затягування судового розгляду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу.

Окрім цього, прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є тими обставинами, які можуть характеризувати особу ОСОБА_10 , як схильну до вчинення злочинів, що підтверджується наданою раніше копією довідки про судимості відносно обвинуваченого ОСОБА_10 .

Поряд із цим, прокурор ОСОБА_5 у своєму клопотанні зазначив, що на підтвердження продовження існування передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_10 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом навмисного затягування судового розгляду, вказує протиправна поведінка останніх у судовому засіданні 18.01.2022 року, яка полягала у порушенні обвинуваченим порядку судового засідання, який не підкорявся розпорядженням головуючого судді, вдався до застосування фізичної сили і, як наслідок, було розбите захисне скло у місці тримання обвинувачених, у зв`язку із чим, на підставі ухвали суду обвинувачений був видалений з зали судового засідання.

Більш того, за даним фактом розпочато кримінальне провадження, відомості про яке 24 січня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 та 26.04.2022 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України направлено до суду.

Такі ж дії, спрямовані на порушення порядку в залі судового засідання, агресивна поведінка обвинуваченого ОСОБА_10 , яка полягала у намаганні останнім розбити скло у будівлі для тримання обвинувачених, мали місце і під час судових засідань 29 березня 2023 року, 10 травня 2023 року та 26 червня 2023 року, та були вчинені з метою перешкоджання кримінальному провадженню та зриву судового засідання.

На переконання прокурора ОСОБА_5 , раніше зазначені ризики, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_10 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, тож просив продовжити раніше застосований запобіжний захід відносно останніх на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав. Також прокурор зазначив, що вказане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було передане обвинуваченому через канцелярію ДУВП № 4, однак, обвинувачений ОСОБА_10 відмовився від отримання вказаного клопотання, про що свідчить акт, складений працівниками ДУВП № 4.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Свою позицію мотивував тим, що зазначені у клопотанні ризики прокурором не обґрунтовані та не доведені належним чином, вважав, що відповідно до практики ЄСПЛ прокурор повинен належним чином довести наявність певних ризиків, які з плином часу зменшуються.

Крім того, посилався на відсутність відповідних копій матеріалів, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.

Окрім того, захисник ОСОБА_6 зазначив, що прокурором не доведено неможливість застосування відносно ОСОБА_14 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

А тому, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосовувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника - адвоката ОСОБА_6 .

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо, підтримали позицію захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжено до 18 серпня 2020 року, який в подальшому був неодноразово продовжений судом. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний та в подальшому продовжений обвинуваченому, закінчується 13 липня 2023 року.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування ризиків, колегія суддів приходить до висновку, що враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися і продовжують існувати, оскільки обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років.

При цьому, колегією суддів враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за вчинення яких у встановленому законом порядку не знята і не погашена, 17.04.2018 року відносно останнього направлено до суду обвинувальний акт за ч. 2 ст. 187 КК України, що підтверджується раніше наданою прокурором копією довідки про судимості ОСОБА_10 та є тими обставинами, які можуть характеризувати його особу, як схильну до вчинення злочинів.

Окремо, колегія суддів при вирішенні цього питання не може залишити поза увагою і процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 , як у судовому засіданні 18.01.2022 року, так і у попередніх судових засіданнях, під час яких останній неодноразово висловлювався нецензурною лайкою, як на адресу колегії суддів, так і у бік прокурора, голосно кричав, погрожував фізичною розправою, вдався до застосування фізичної сили, внаслідок чого було розбито захисне скло у місці тримання обвинувачених, за що обвинувачений поряд із іншими на підставі ухвали суду у порядку ч. 1 ст. 330 КПК України був видалений з зали судового засідання за повторне порушення порядку судового засідання.

Більш того, аналогічні дії ОСОБА_10 , спрямовані на порушення порядку в залі судового засідання, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, як на адресу прокурора, так і у бік колегії суддів, агресивній поведінці останнього, застосуванні фізичної сили та намаганні розбити скло у будівлі для утримання обвинувачених з метою зриву судових засідань, мали місце 29 березня 2023 року, 10 травня 2023 року, а також 26 червня 2023 року, за що останній на підставі ухвали суду у порядку ч. 1 ст. 330 КПК України був видалений з зали судового засідання за повторне порушення порядку судового засідання.

Окремо, колегія суддів зауважує на тому, що така агресивна поведінка, у тому числі, ОСОБА_10 , в судовому засіданні 10 травня 2023 року призвела до оголошення перерв, під час однієї з яких, потерпіла ОСОБА_13 покинула приміщення суду, подавши до канцелярії суду заяву про погіршення самопочуття внаслідок зухвалої поведінки обвинувачених та вчинення тиску в залі судового засідання, тож суд був позбавлений об`єктивної можливості закінчити допит останньої та з цих підстав змушений продовжити перерву до наступної дати.

Така поведінка ОСОБА_10 , на переконання колегії суддів, вочевидь вказує на те, що обвинувачений вдався до спроб перешкоджати кримінальному провадженню у такий спосіб з метою затягування судового розгляду, про що вже зазначалося в попередніх судових рішеннях.

Тож, такі дії обвинуваченого вказують про навмисне продовження ним вчиняти спроби перешкоджати кримінальному провадженню, а тому колегія суддів визнає наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України повністю доведеним.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої по даній справі, тому звільнення з-під варти ОСОБА_10 суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством.

Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При цьому, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Тому, за наведених вище обставин, колегія суддів приходить до переконання, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, та не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Доводи захисника ОСОБА_6 про недоведеність заявлених прокурором ризиків та їх зменшення з плином часу, колегія суддів вважає необґрунтованими за викладених в цьому рішенні підстав.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 13 липня 2023 року, вважає за доцільне клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити та продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів до 31 серпня 2023 року включно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів, зважаючи на те, що ОСОБА_10 обвинувачуються, в тому числі, і у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із погрозою застосування насильства, з урахуванням обставин інкримінованих останньому злочинів, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе, у даному випадку, визначати розмір застави обвинуваченому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 31 серпня 2023 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою, є 31 серпня 2023 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 12 годині 30 хвилин 07 липня 2023 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3