Справа № 473/3118/23
Номер провадження1-кп/473/279/2023
ВИРОК

іменем України

"07" липня 2023 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000414 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Первомайськ Миколаївської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2023 року приблизно об 14 годині 15 хвилин, будучи обізнаним про те, що в країні оголошений воєнний стан, маючи корисливий умисел, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прибув до магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Центральна, 6/7.

Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав 2 одиниці пасатижів (плоскогубці) виробництва «Danmi» вартістю 119 гривень за 1 одиницю (загальною вартістю 238 гривень) та бокорізи шліфовані виробництва «Рliers» вартістю 77 гривень. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 залишив приміщення магазину та розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 315 гривень.

Під час судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та пояснив, що йому необхідні були інструменти для роботи, так як він працює по найму, інших доходів не має, грошей він не мав, тому викрав інструменти з магазину. Потім думав повернути гроші. Проте повернув самі інструменти. Вартості викраденого він на момент вчинення правопорушення не знав. Зазначив, що усвідомлював те, що в країні діє воєнний стан. Просив суворо не карати.

Представник потерпілого ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» надав до суду заяву, в якій просив розглядати провадження в його відсутності. З огляду на положення ст.325 КПК України та врахувавши думку учасників процесу судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності представника.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював обставини, встановлені в обвинувальному акті, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94, ст..349 КПК України, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є визнання ним своєї вини, щире каяття, відшкдування спричиненої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України - встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину у вчиненому визнав, не судимий, позитивно характеризується, має родину, зокрема спімешканку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра - не перебуває, враховуючи вік обвинуваченого та його поведінку під час судового розгляду, наявність пом`якшуючих відповідальність обвинуваченого обставин, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів проти власності,проте вчинено ним вперше, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України, як про те і просили сторони, в тому числі і прокурор, в судових дебатах.

Так ч.1 ст.75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що згідно із Постановою ВС від 13 листопада 2018 року справа №401/2807/16-к провадження №51-2816км18 Верховний Суд зазначив, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

У даній справі обвинувачений ОСОБА_4 вину за пред`явленим йому обвинуваченням визнав, усвідомив вчинене, має певні соціальні зв`язки, вартість викраденого ним майна є досить незначною та наближеною до вартості майна, яке б дозволило кваліфікувати його дії як адміністративне правопорушення, тому суд вважає, що йому слід надати шанс виправитися, відбуваючи покарання саме з випробуванням, що убезпечить його від вчинення нових правопорушень.

Також сул враховує, що у ч.2 ст.65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (Постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к (провадження № 51-2501 км 18)

Щодо досудової доповіді, то вона не дивлячись на те, що строк її надання до суду був встановлений в ухвалі суду від 27 червня 2023 року - на 07 липня 2023 року надана не була.

У даній справі ухвалою суду від 27 червня 2023 року доручено органу пробації надати до суду досудову доповідь на обвинуваченого в строк до 07 липня 2023 року. Зазначена ухвала суду відразу 27 червня 2023 року за №473/3118/23/7441/2023 була направлена до органу пробації, який вже 29 червня 2023 року надав до суду клопотання про надання додаткового строку для складання досудової доповіді, тобто ще за сім днів до проведення судового засідання та строку надання доповіді до суду. Крім того, учасники процесу, в тому числі і прокурор, не заперечували проти завершення слухання справи без досудової доповіді.

Так ч.5 ст.314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч.1 ст.314-1 КПК України - з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Згідно із ч.3 ст.314-1 КПК України форма, зміст та порядок складання досудової доповіді про обвинуваченого визначаються законодавством.

Чинний КПК в ст.28 вимагає від усіх учасників провадження дотримання розумних строків, в тому числі й від представників персоналу органів пробації. Натомість як останні завчасно, ще за п`ять днів до засідання, вже констатують недостатність часу для складання доповіді, що призводить до порушення прав особи на розгляд провадження в розумні строки.

Розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» становить 315 грн., яку згідно із обвинувальним актом відшкодовано повністю. З показів обвинуваченого вбачається, що викрадене ним майно повернуто потерпілому. Цивільний позов потерпілим пред`явлено не було. Дані про речові докази відсутні.

Згідно із ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 240 гривень.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1