В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань № 3 в м. Біла Церква, Київської області в режимі відеоконференції між Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та Державною установою «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, кримінальне провадження № 0002425 від 08.10.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого оператором деревообробного станку ТОВ «ДАНІКОМ Груп», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 16.01.2008 Новозаводським районним судом м. Чернігів за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки. 2) 27.11.2008 Новозаводським районним судом м. Чернігів за ч. 1 ст. 190, 72, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнений 27.05.2014 з Сумської ВК № 116 по відбуттю строку покарання. 3) 02.09.2015 Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 04.10.2019 з Бучанської ВК № 85 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Судом визнано доведеним, що 07.10.2021 приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи спільно з потерпілим ОСОБА_6 поблизу будинку АДРЕСА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення майнового злочину, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману ОСОБА_6 , який виразився в тому, що ОСОБА_3 повідомивши неправдиві відомості ОСОБА_6 , що йому терміново потрібно зателефонувати, попросив у останнього його мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру в подальшому його повертати.

ОСОБА_6 , добросовісно помиляючись в намірах ОСОБА_3 добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки «Орро А 15S» (СРН 2179) ІМЕН) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 чорного кольору, вартістю 4369, 05 гривні.

ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4369 гривень 05 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі. При цьому повністю підтвердив обставини, вчиненого ним кримінального правопорушення, відповідно до викладеного в обвинувальному акті, та показав, що він 07.10.2021 приблизно о 12 год. 00 хв. разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 , де попросив у ОСОБА_6 його мобільний телефон для екстреного телефонного дзвінку при цьому не збираючись його повертати ОСОБА_6 , заволодів мобільним телефоном марки «Орро А 15S», який належав ОСОБА_6 , тобто обманним шляхом заволодів чужим майном та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, здавши його до ломбарду, а гроші витратив на власні потреби. В скоєному розкаявся, щиро каявся та просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутністю, подавши відповідну заяву через канцелярію суду. Цивільний позов не заявляв.

Так, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру до обвинуваченого він в рамках кримінального провадження не висловив.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставинами, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочину.

Крім цього судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має місце постійного проживання, яке не співпадає з місцем реєстрації, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк ближчої до максимальної межи покарання, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України із застосуванням іспитового строку, а також судом при призначенні покарання враховується позиція обвинуваченого під час судових дебатів, який на адресу потерпілого висловив вибачення, а також просив призначити мінімальний строк покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку. Крім цього судом врахована поведінка обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій, який розкаявся, але майно потерпілому не повернув та шкоду не відшкодував, не дивлячись на відсутність у потерпілого матеріальних претензій до обвинуваченого, отже суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у межах встановлених у санкції ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді позбавлення волі, що передбачає відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення, із застосуванням іспитового строку.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_3 немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, а саме DVD диск з відеозаписом з ломбарду «Найкращий ломбард» та договір № 1, 2 від 07.10.2021 з ломбарду, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, які перебувають у прокурора.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази, а саме DVD диск з відеозаписом з ломбарду «Найкращий ломбард» та договір № 1, 2 від 07.10.2021 з ломбарду, зберігати при матеріалах кримінального провадження, які перебувають у прокурора.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_7