В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 10.11.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього, уродженця с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, учня 2 го курсу ПТУ-88, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2021 року близько 02 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення у інше сховище, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, відчинивши незамкнуті передні пасажирські дверцята, проник до автомобіля білого кольору, марки ВАЗ 2101 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 та фактично перебуває в користуванні ОСОБА_8 , що знаходився на подвір`ї, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 , особисте майно, а саме: бувшу у використанні авто-магнітолу марки «Pioneer Mobile Multimedia HD-520», чорного кольору, вартістю 376 гривень 79 копійок; бувший у використанні флеш-носій USB марки «Kingston DT- 101» чорного кольору, об`ємом 16 Gb, вартістю 126 гривень 60 копійок.

Заволодівши викраденим, неповнолітній ОСОБА_4 місце скоєння кримінального правопорушення залишив, присвоївши майно та розпорядившись ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальний збиток на загальну суму 503 гривні 39 копійок.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , який був допитаний в присутності матері ОСОБА_5 , свою вину визнав повністю та пояснив, що 08 листопада 2021 року близько 02 години 00 хвилин, відчинив незамкнуті передні пасажирські дверцята, проник до автомобіля білого кольору, марки ВАЗ 2101 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав авто-магнітолу марки «Pioneer Mobile Multimedia HD-520» та і флеш-носій USB марки «Kingston DT- 101», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Матеріальні збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі. В скоєному розкаюється.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила, що раніше син до подібних вчинків схильний не був. Провела з сином бесіду, обіцяв більше такого не робити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в його відсутності. Претензій до обвинуваченого не має. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Рішення просить винести на розсуд суду.

Прокурор та обвинувачений, його законний представник та захисник не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого. Тому суд на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілого.

Крім показань самого обвинуваченого, провина ОСОБА_4 в скоєні описаного кримінального правопорушення підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.11.2021 року було проведено огляд автомобіля ВАЗ 21011 з д/н НОМЕР_1 по вул. Кооперативна № 57 в с. Котовка Новомосковськом району Дніпропетровської області.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.11.2021 року було проведено огляд автомобіля ВАЗ 2103 червоного кольору з д/н НОМЕР_2 , який знаходився поблизу подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду було вилучено автомагнітолу, флеш носій.

Згідно висновку експерта № 4561 від 17.11.2021 року за результатами судово-товарознавчої експертизи середня ринкова вартість автомагнітоли марки «Pioneer Mobile Multimedia HD-520», чорного кольору, становить 376 гривень 79 копійок; флеш-носія USB марки «Kingston DT- 101» чорного кольору, об`ємом 16 Gb, становить 126 гривень 60 копійок.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2021 року за участю ОСОБА_4 , останній у присутності захисника та законного представника детально розповів про обставини вчинення ним правопорушення.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення знайшло підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення у інше сховище.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім, раніше не судимий, за місцем проживання не перебуває на обліку в медичних установах, групи інвалідності не має, з місця навчання характеризується задовільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді, складеній представником персоналу органу пробації від 09.03.2022 року вказано, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи думку прокурора, обставини вчинення злочину та його наслідки, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію потерпілого, який не має претензій, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75, ст. 104 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно с. 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі. Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років. У разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75, ст. 104 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходе до висновку про те, що виправлення обвинуваченого є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судово товарознавча експертиза № 4561 від 17.11.2021 року вартістю 170 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 170 грн. на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі - авто-магнітолу марки «Pioneer Mobile Multimedia HD-520» та флеш-носій марки «Kingston DT-101» чорного кольору об`ємом 16 Gb, які передані на зберігання ОСОБА_8 залишити у власника за належністю.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертних досліджень в сумі 170 грн. 00 коп.

Речові докази по справі: авто-магнітолу марки «Pioneer Mobile Multimedia HD-520» та флеш-носій марки «Kingston DT-101» чорного кольору об`ємом 16 Gb, які передані на зберігання ОСОБА_8 залишити у власника за належністю.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1