Справа № 756/3502/23
Номер провадження № 1-кс/756/719/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , яку подано в інтересах ОСОБА_4 , щодо бездіяльності слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУНП у місті Києві у кримінальному проваджені, внесеного 04.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002692,

УСТАНОВИВ:

17.03.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо бездіяльності слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУНП у місті Києві у кримінальному проваджені, внесеного 04.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002692, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в м.Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 04.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002692. 26.01.2023 під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2023, в квартирі АДРЕСА_1 , а саме яка використовується ОСОБА_6 та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , було вилучено: ноутбук «Леново», ноутбук «Асус», флеш-накопичувач, книга обліку доходів № 43/3, банківська картка «ЮнехБанк», банківська картка «Отбанк», дві банківські картки «ІдеаБанк», стартові пакети Лайф та Київстар, ноутбук «Леново», планшет «Самсунг», ключ від автомобіля «Кіа». Однак, як зазначає захисник, вилучене під час обшуку майно належить ОСОБА_4 та є тимчасово вилученим майном, яке на час звернення до суду із скаргою, не арештовано, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим, на підставі п.3 ч.1 ст.169 КПК України повинно бути повернуто ОСОБА_4 . Крім того, захисник посилається на те, що 07.02.2023 звертався до Оболонського УП ГУНП в м.Києві з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, однак до моменту звернення до суду жодної відповіді на вищевказане клопотання від слідчого не надходило.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені в скарзі, просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної скарги, обгрунтовуючи тим, що в ухвалі слідчого судді від 16.01.2023 надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення саме зазначених в протоколі обшуку предметів, про повернення яких просить адвокат. Таке майно не є тимчасово вилученим майном, на даний час воно визнано речовими доказами та необхідно для проведення експертиз. Крім того, заявником не доведено, що власником вказаного майна є ОСОБА_4 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд ураховує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого (дізнавача) чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак відсутність слідчого (дізнавача) чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже суд, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Отже, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку суду, скаргу можливо розглянути за відсутності слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2, 3, 4 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2023 надано дозвіл на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а саме яка використовується ОСОБА_6 та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , з метою відшукання у тому разі, документів, речей , про повернення яких у своїй скарзі просить адвокат ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Стаття 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту, за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд виходить із засад кримінального провадження, закріплених в статті 16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки вилучене майно, про повернення якого просить заявник, не відповідає вимогам та не має статусу тимчасово вилученого. Крім того, заявником не доведено належність вказаного майна саме ОСОБА_4 та на спростування обставин, що належним останньому нерухомим майном, користувалась ОСОБА_6 на час проведення обшуку.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яку подано в інтересах ОСОБА_4 , щодо бездіяльності слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУНП у місті Києві у кримінальному проваджені, внесеного 04.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002692, про неповернення тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 7, 22, 110, 220, 303-309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яку подано в інтересах ОСОБА_4 , щодо бездіяльності слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУНП у місті Києві у кримінальному проваджені, внесеного 04.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002692 - відмовити.

Копію ухвали надати представнику третьої особи та прокурору, а також надіслати для відома СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1