Справа № 478/380/23 Провадження № 1-кп/478/55/2023
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2023 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої : ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка кримінальне провадження , яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000132 від 28.02.2023 року за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Каменномостське, РФ, росіянина, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має середньо - спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає з грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої, кожен має право на повагу до його гідності, а також, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», з 14.07.2022 по 26.02.2023, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, в період з липня 2022 року по лютий 2023 року систематично вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП та відносно останнього виносились термінові заборонні приписи згідно ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Зокрема, 14.07.2022, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , яке виразилось у вчиненні діяння психологічного характеру у вигляді образи та погрози, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_4 . Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.08.2022 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

10.11.2022, о 13.50 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , яке виразилось у вчиненні діяння психологічного характеру у вигляді образи та погрози, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 . В зв`язку з чим, з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої ОСОБА_4 , поліцейським, відповідно до ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відносно ОСОБА_5 винесено терміновий заборонний припис серії АА №752956 від 11.10.2021 строком на 10 діб з 10.11.2022 по 20.11.2022 із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_4 . Окрім того, постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.12.2022 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

01.01.2023, приблизно о 20.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , яке виразилось у вчиненні діяння психологічного характеру у вигляді образи та погрози, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_4 . Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.01.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Після неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, винесення заборонних приписів, ОСОБА_5 належних висновків не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 .

Так, 26.02.2023, о 19.00 год., ОСОБА_5 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізувати протиправний, прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 стукав у двері та вікна будинку, відмовлявся покидати територію домоволодіння, при цьому безпричинно почав ображати її словами нецензурної лайки та погрожувати їй фізичною розправою. В подальшому, ОСОБА_4 , з метою уникнення сварки з ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку, викликала працівників поліції. В зв`язку з чим, з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої ОСОБА_4 , поліцейським, відповідно до ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відносно ОСОБА_5 винесено терміновий заборонний припис серії АА №329381 від 26.02.2023 строком на 1 добу з 26.02.2023 по 27.02.2023 із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи - ОСОБА_4 . Окрім того, постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 10.04.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Не зупинившись на досягнутому, продовжуючи реалізувати протиправний, прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , після того, як працівники поліції поїхали, ОСОБА_6 26.02.2023, близько 23:00 години, всупереч вимогам термінового заборонного припису, повернувся до території домоволодіння за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , де вчинив сварку з ОСОБА_4 , в ході якої він ображав останню нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою.

Внаслідок вищевказаних дій, ОСОБА_6 викликав у своєї співмешканки ОСОБА_4 побоювання за свою безпеку, почуття приниження, спричинив їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдав шкоду її психічному здоров`ю.

09.05.2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, в содіянном розкаявся, прохав затвердити угоду про примирення між ним та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_4 прохала суд затвердити укладену між нею та обвинуваченим угоду.

Прокурор у судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні заініціативою потерпілої та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.126-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність завданої шкоди, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ст.126-1 КК України у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час судового засідання, встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ст.126-1 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, а також визначена з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у психіатра і нарколога не перебуває, раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, а також обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, та за наявності обтяжуючої обставини вчинення злочину особою повторно.

Згідно досудової доповіді органу пробації ОСОБА_6 має високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства .

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню судом.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 09 травня 2023 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 28.02.2023 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотання про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Казанківський районний суд Миколаївської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474, 473, 394, 424 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені положеннями ч.1 ст.473 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1