Провадження № 1-кс/752/6672/23
У Х В А Л А

24 серпня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

встановив:

в провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

З матеріалів скарги вбачається, що 24.12.2021 року, через приймальню НАБУ, ОСОБА_3 подав на ім`я керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 заяву за вих.. №4683/23 про вчинення суддею ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

На його думку, у заяві вказані всі елементи вчиненого злочину, та самостійно кваліфіковано злочин за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст.. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.

28.12.2021 року, що відповідало 3 (третьому) процесуальному дню, ОСОБА_3 подав скаргу за вих. № 4703/28 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка виразилась у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей його заяви про вчинення кримінальних правопорушень за вих. № 4683/23 від 24.12.2021 року.

Від ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі скаржника, зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Особа, бездіяльність якої оскаржується в судове засідання для розгляду скарги не з`явилася, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не відомі, що на підставі ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені чинним кримінально-процесуальним кодексом України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги на підставі наявних матеріалів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, стороникри мінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності та строки розгляду даної категорії скарг, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність нез`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність дізнавача, слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.1ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому згідно із п.4 ч.5 ст.214 КПК України та абз. 5 п.1 глави 2 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Також, відповідно до практики Касаційного кримінального суду, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Таким чином, зазначений обов`язок слідчого не є абсолютним, оскільки наведені вище положення Закону покладають на слідчого обов`язок внести до Реєстру відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто передбачене Кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за №9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 подав на і`мя керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 заяву за вих. №4683/23 про вчинення суддею ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які на думку ОСОБА_3 вчинені суддею під час розгляду його скарги.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.06.2020 № 7-р/2020 визначив, що суддю може бути притягнуто до кримінальної відповідальності лише у випадку, коли правопорушення вчинено умисно, має місце свавільне зловживання повноваженнями судді, що перешкоджає здійсненню правосуддя чи переслідує нелегітимні цілі (заподіяння шкоди іншим особам або суспільним інтересам тощо), прикриваючись виконанням вимог закону.

З викладеного витікає, що суддя під час розгляду справи, володіє «функційним імунітетом», тобто імунітетом від кримінального переслідування за діяння, вчинені під час виконання своїх функційних обов`язків судді.

Таким чином, передбачена КПК можливість здійсненню впливу на суддю у зв`язку з прийняттям ним судового рішення через процедуру кримінального переслідування є зазіханням на гарантовану Конституцією України; міжнародними зобов`язанням України незалежність судді, що порушує зазначені акти міжнародного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 214,303-309 КПК України,-

постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду у п`ятиденний строк з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1