Справа № 461/7146/23
Провадження № 1-кс/461/4957/23
УХВАЛА

про надання дозволу на проведення обшуку

06.09.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку, ?

встановив:

відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 24.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Старший слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житлі та іншому володінні, яким останній користується, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , з метою відшукання майна, яке було здобуте злочинним шляхом та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які мають значення для встановлення істини в справі, зокрема різного роду наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори або їх аналоги, які останній зберігає з метою збуту, знаряддя та засоби для їх виготовлення чи фасування, грошові кошти здобуті злочинним шляхом, в тому числі отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були попередньо ідентифіковані, відповідно до протоколів ідентифікації та огляду грошових коштів, мобільні телефони, сім-карти, за допомогою котрих здійснюється зв`язок та на яких може міститись інформація щодо обставин вчинення злочину чи іншої незаконної діяльності, нотатки, чорнові записи, речі та документи, які мають значення для встановлення істини в справі.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому.

Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Таким чином, розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухваленого судового рішення, в тому числі у контексті змісту та обсягу доказів, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, водночас враховую, що факти, які породжують таку підозру, не повинні знаходитися на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення та з`являються на подальшому етапі кримінального розслідування; відшукувані речі і документи мають значення для проведення об`єктивного досудового розслідування, оскільки прямо стосуються предмету доказування у даному провадженні та можуть знаходитись у наведеному слідчим володінні; відомості, які містяться у відшукуваних речах(предметах, документах), можуть мати доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду; речі(предмети, документи), щодо відшукання яких надійшло клопотання знаходяться у володінні особи, вказаної у клопотанні, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, тому, враховуючи обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 КПК України, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, тобто зважаючи на необхідність збереження доказів для досудового розслідування, забезпечення неможливості їх знищення чи приховування, вважаю найбільш доцільним та ефективним способом відшукання речей і документів за даних обставин є проведення обшуку, а відтак клопотання підлягає до задоволення та слід надати згоду на проведення обшуку, з метою вилучення предметів (речей, документів), які стосуються кримінального провадження.

Роз`яснити слідчому, що у відповідності до ч.1 ст.235 КПК України, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Оцінюючи питання доцільності визначенні виконавця ухвали слідчого судді, враховую правовий висновок Касаційного кримінального суду викладений у постанові від 17 лютого 2021 року (справа №263/10353/16-к, провадження № 51-4972км20) відповідно до якого, в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя не визначає конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, оскільки вказане питання перебуває поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, з метою дотримання положень КПК України стосовно порядку проведення обшуку, вважаю за необхідне звернути увагу органу досудового розслідування та прокурора на те, що згідно постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року (справа № 663/820/15-к, провадження № 51-2075 кмо 20), системний аналіз п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 235, ст. 236 КПК України дозволяє зробити висновок про те, що виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам. Загальні положення ст. 223 КПК України не вказують на можливість передоручення виконання ухвали слідчого судді. Стаття 235 КПК України взагалі позбавляє слідчого суддю можливості дати доручення оперативному підрозділу чи його співробітнику на виконання ухвали про обшук. Спеціальна норма ст. 236 КПК України чітко визначає суб`єктів виконання ухвали, де не вказані співробітники оперативних підрозділів.

Керуючись ст.ст.222, 234,235 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житлі та іншому володінні, яким останній користується, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , з метою відшукання майна, яке було здобуте злочинним шляхом та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які мають значення для встановлення істини в справі, а саме різного роду наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори або їх аналоги, які зберігаються з метою збуту, знаряддя та засоби для їх виготовлення чи фасування, грошові кошти здобуті злочинним шляхом, в тому числі отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були попередньо ідентифіковані, відповідно до протоколів ідентифікації та огляду грошових коштів, мобільні телефони, сім-карти, за допомогою котрих здійснюється зв`язок та на яких може міститись інформація щодо обставин вчинення злочину чи іншої незаконної діяльності, нотатки, чорнові записи, речі та документи, які мають значення для встановлення істини у справі.

Строк дії ухвали до 06.10.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1