Справа № 541/2703/23
Провадження № 1-кс/541/931/2023
У Х В А Л А

12 вересня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню № 0000944 від 31.07.2023 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миргород Полтавської області, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

11 вересня 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу №168 від 14.06.2023 командира військової частини призначений на посаду навідника першого механізованого відділення 2 механізованого взводу 11 механізованої роти 4 механізованого батальйону військовослужбовця військової частини.

Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_4 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

В січні 2023 року під час перебування у м. Званівці Донецької області, маючи вільний доступ до вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, вибухових пристроїв взяв три корпуси ручної гранати із запалами.

06 липня 2023 року, ОСОБА_4 , прибув на реабілітацію в лікарні до м. Краматорськ Донецької області, взявши з собою з районну виконання завдань за призначенням корпус ручної гранати РГО, ручної оборонно-наступальної гранати DM51A2, гранати з позначенням на важілі 10-07-20, які перебували в зборі.

Після цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що віднайдені ним предмети, а саме корпус ручної гранати РГО з ударно-дистанційним запалом (УДЗ), ручної оборонно-наступальної гранати DM51A2 з додатковим екраном з уламками з запалом ручної гранати DM82А3, гранати з позначенням на важілі 10-07-20 у конструктивному зборі являються боєприпасами, діючи в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, забрав їх собі, обернувши у своє володіння.

В подальшому, ОСОБА_4 перевіз дані корпуси ручної гранати РГО з ударно-дистанційним запалом (УДЗ), ручної оборонно-наступальної гранати DM51A2 з додатковим екраном з уламками з запалом ручної гранати DM82А3, гранати з позначенням на важілі 10-07-20 до м. Миргород Полтавської області, де почав незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу гранату на території гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого перебуваючи на кладовищі в м. Миргород по вул. Зірковій вийняв з гранати кільце з запобіжником та кинув на відкритій ділянці місцевості у трав`янисті насадження, де 31.07.2023 в ході огляду місця події було вилучено: важіль від гранати іноземного виробництва з маркуванням 10-02-20, рештки осколки з воронки. 31.07.2023 в ході обшуку в останнього було вилучено: корпус гранати РГО, предмет зеленого кольору за зовнішніми ознаками схожий на корпус гранати DM-51, підривач типу УДЗ, предмет ззовні схожий на підривач до гранати DM-51 ВМ-32, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-23/11862-ВТХ від 09.08.2023, є корпус ручної гранати РГО з ударно-дистанційним запалом (УДЗ), ручної оборонно-наступальної гранати DM51A2 з додатковим екраном з уламками з запалом ручної гранати DM82А3, споряджений в середині, які у конструктивному зборі є вибуховим пристроєм придатним для вибуху, що встановлено слідчим експериментом.

31.08.2023 розпочате досудове розслідування за фактом незаконного носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР 31.08.2023 за № 0000944.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

В січні 2023 року під час перебування у м. Званівці Донецької області, маючи вільний доступ до вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, вибухових пристроїв взяв три корпуси ручної гранати із запалами. 06 липня 2023 року, ОСОБА_4 , прибув на реабілітацію в лікарні до м. Краматорськ Донецької області, взявши з собою з районну виконання завдань за призначенням корпус ручної гранати РГО, ручної оборонно-наступальної гранати DM51A2, гранати з позначенням на важілі 10-07-20, які перебували в зборі.

Витяг з кримінального провадження № 0000944 свідчить про те, що відомості про вчинення ОСОБА_4 ,. кримінального правопорушення було внесено до ЄРДР 31.07.2023 року з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосовування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам зазначених у пунктах 1-5 цієї частини статті.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: копією протоколу обшуку від 31.07.2023, копією протоколу огляду місця події від 31.07.2023, копіями висновків експерта від 09.08.2023, 15.08.2023, протоколом допиту підозрюваного від 11.08.2023.

П.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити не лише обґрунтованість підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а й недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , порушено з метою запобігання ризиків, визначених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 вчинив злочин проти громадської безпеки, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, зважаючи на можливе засудження, останній може безперешкодно покинути територію населеного пункту, в якому проживає, впливати на свідків з метою схилення до зміни показань, а також вчинити новий злочин.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вбачає доведеними обставини, визначені п.п. 1, 2,5 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді доведеним ризикам в співставленні з даними про особу підозрюваного може запобігти запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Для досягнення мети запобіжного заходу слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, про застосування яких просить слідчий в клопотанні.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 194, 196, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків встановити в межах строку досудового слідства по 16.10.20203 року.

Копію цієї ухвали для відома та виконання негайно вручити підозрюваному, повідомивши його під підпис про покладені на нього зобов`язання.

Роз`яснити підозрюваному, що у відповідності з ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням вказаної ухвали у відповідності до ч. 3 ст. 179 КПК України покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування.

Відповідно до положень ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1