УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територаіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч 1 ст. 366 КК України, подане в кримінальному провадженні № 0000487 від 11.08.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва Житомирської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000487 від 25.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що Указом Президента України від 23 серпня 2012 року №484/12 ОСОБА_5 призначений суддею Романівського районного суду Житомирської області строком на п`ять років. Указом Президента України від 26 вересня 2015 року №564/2015 останній переведений на посаду судді Чуднівського районного суду Житомирської області (далі Чуднівський районний суд).

Указом Президента України від 14 січня 2020 року №7/2020 ОСОБА_5 призначено на посаду судді Чуднівського районного суду безстроково.

Рішенням зборів суддів Чуднівського районного суду від 17.02.2020 ОСОБА_5 обраний головою Чуднівського районного суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді судді Чуднівського районного суду Житомирської області, є представником влади.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та ст. ст. 3, 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права, є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-IV (далі Закон від 05.06.2003) право на земельну частку (пай), серед іншого, мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно зі ст. 2 Закону від 05.06.2003 основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 12 Закону від 05.06.2003 невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

У разі якщо до 01.01.2025 власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

У порушення вимог указаного законодавства ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді судді Чуднівського районного суду, будучи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язаним діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у період з кінця 2022 року початку 2023 року вчинив умисні злочини за таких обставин.

З огляду на встановлений мораторій на безоплатну приватизацію земельних ділянок на час дії військового стану в Україні ОСОБА_7 , яка працює юристом в ТОВ «Іващенко», за вказівкою директора цього товариства ОСОБА_8 у ІІ кварталі 2022 року, але не пізніше 26.05.2022, звернулась до ОСОБА_9 щодо вирішення питання отримання у власність земельних ділянок (невитребуваних паїв) на території Чуднівської міської та Вільшанської об`єднаної територіальних громад Житомирської області, у тому числі в обхід мораторію, та подальшого їх передання у власність або оренду ТОВ «Іващенко».

У свою чергу, у ОСОБА_9 , який усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, виник умисел на створення стійкої групи осіб для спільного здійснення злочинної діяльності, пов`язаної з шахрайським заволодінням земельними ділянками.

З метою реалізації свого умислу, розуміючи, що шахрайські операції із земельними ділянками і продаж добросовісним покупцям здійснити власноручно не вдасться та є великий ризик бути викритим, ОСОБА_9 , маючи лідерські якості, організаторські здібності, комунікабельність, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, повідомив раніше знайомим йому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також судді Чуднівського районного суду ОСОБА_5 про свої злочинні наміри, довівши до них деталі злочинного плану.

Відповідно до розробленого ОСОБА_9 злочинного плану, організована група готувала та подавала до Чуднівського районного суду позовні заяви про визнання права власності на земельні ділянки за довіреними особами, які, будучи введеними в оману учасниками групи, надавали їм відповідні документи. Позовні заяви подавались по двом попередньо розробленим схемам. У першому випадку у позовні заяви вносилась завідомо недостовірна інформація щодо того, що позивачі успадкували вищевказані земельні ділянки від померлих осіб за заповітами і просять визнати за ними право власності. У другому позивачі у позовних заявах вказували, що вони, їх померлі батьки, працювали у соціальній сфері в селі, у зв`язку з чим зазначали, що мають право на земельну частку (пай) і просили визнати за ними право власності на конкретну земельну ділянку, яка перебувала у віданні територіальної громади. Підписані позовні заяви скеровувались до Чуднівського районного суду для прийняття рішень про визнання права власності на земельні ділянки. На виконання спільного злочинного плану суддею Чуднівського районного суду ОСОБА_5 ухвалювалось рішення про задоволення позовів. На підставі вказаних рішень, які набули законної сили, реєструвалось право власності на земельні ділянки за підконтрольними злочинній групі підставними особами. Кінцевим результатом вчинених злочинів групи було незаконне отримання права власності на земельні ділянки, які у подальшому передавались за винагороду у власність ОСОБА_8 та його близьким родичам, або залишались у власності підставних осіб, які отримували прибуток за рахунок передачі земельних ділянок ТОВ «Іващенко» в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію від ОСОБА_9 та надали добровільну згоду на участь у організованій групі.

Всі зазначені особи добровільно та свідомо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних із шахрайським заволодінням земельними ділянками, з метою досягнення єдиної мети незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

ОСОБА_9 детально розподілив ролі всіх учасників цієї групи, визначивши час і способи їх виконання, забезпечив взаємозв`язок між співучасниками злочинної діяльності для злагодженого досягнення запланованого злочинного результату.

Окрім виконання загальних функцій керування створеною організованою групою, ОСОБА_9 взяв на себе роль виконавця окремих етапів підготовки та вчинення кримінальних правопорушень, зокрема: забезпечував надходження позовних заяв до суду; повідомляв судді Чуднівського районного суду ОСОБА_5 про факти надходження позовних заяв від підставних осіб та надавав вказівку останньому на ухвалення рішення; здійснював керівництво та координацію дій окремими підставними особами, які ним були залучені та з якими він перебуває у довірливих відносинах; здійснював особистий інструктаж та поодинокий супровід окремих учасників угруповання, а також інших співучасників, у тому числі підставних осіб, до місця виконання повноважень особами, які згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноважені на прийняття рішень щодо реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) права власності на нерухомість, вчинення нотаріальних дій; проводив виплату винагороди за виконану «роботу» та безпосередню участь причетним особам до вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 , як учасниця створеної ОСОБА_9 організованої групи, виконувала наступні функції: здійснювала пошук невитребуваних земельних ділянок, на які у Державному реєстрі прав не зареєстровано право власності та які перебувають у віданні Чуднівської міської та Вільшанської об`єднаної територіальних громад Житомирської області; встановлювала анкетні дані осіб, на яких видавались сертифікати про право власності на вищевказані земельні ділянки, які померли і не оформили його; підбирала та затверджувала осіб, які за винагороду погодяться виступити фіктивними позивачами; виготовляла позовні заяви, відповідно до наданих документів фіктивних позивачів; комунікувала з державним реєстратором, уповноваженим згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на прийняття рішень щодо реєстрації права власності у Державному реєстрі прав на земельні ділянки за підставними особами, шляхом введення його в оману, користуючись у тому числі особистими дружніми відносинами з такою особою; здійснювала дистанційний та фізичний контроль своєчасного отримання підставними особами рішень судів, швидкого перереєстрування земельних ділянок від набувачів на третіх осіб, зокрема ОСОБА_8 та його родичів, передання зазначених земельних ділянок в оренду ТОВ «Іващенко».

ОСОБА_8 , як учасник створеної ОСОБА_9 організованої групи, виконував наступні функції: здійснював керівництво та координацію дій окремими підставними особами, які ним були залучені та з якими він перебуває у довірливих відносинах; здійснював особистий інструктаж та поодинокий супровід окремих учасників угруповання, а також інших співучасників, у тому числі підставних осіб, до місця виконання повноважень особами, які згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноважені на прийняття рішень щодо реєстрації у Державному реєстрі прав на нерухоме майно права власності на нерухомість, вчинення нотаріальних дій; забезпечував перереєстрацію отриманих шахрайським шляхом земельних ділянок на себе та своїх родичів, передання їх в оренду ТОВ «Іващенко», виплачував винагороду за перереєстровані земельні ділянки; отримував незаконний прибуток з використання набутих шахрайським шляхом земельних ділянок, використовуючи їх у сільському господарстві.

ОСОБА_5 , як учасник створеної ОСОБА_9 організованої групи, виконував наступні функції: за наслідком розгляду позовних заяв приймав рішення суду про визнання права власності на земельні ділянки за підставними особами, підписував їх, заносив в систему Єдиного державного реєстру судових рішень; реєстрував зазначені рішення та забезпечував їх скерування учасникам злочинної групи для подальшої реєстрації права власності на земельні ділянки на підставних осіб.

Окрім іншого, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підібрали довірених осіб з числа своїх близьких родичів та знайомих, які не були обізнані про загальний злочинний план угрупування, та які погодились надати свої особисті дані та вчинити відповідні дії для подання позовної заяви, отримання рішення суду та подальшої реєстрації і продажу земельних ділянок.

Група мала стійкий характер, довготривалий період існування, високий ступінь організованості, відрізнялась чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, стабільністю складу, розподілом ролей і функцій, а також наявністю чіткої ієрархії між учасниками злочинної групи.

У період з травня 2022 року по березень 2023 року відповідно до вимог

ст. 125 Земельного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» злочинна група під керівництвом ОСОБА_9 за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та за пособництва ОСОБА_5 , який шляхом ухвалення рішень Чуднівського районного суду сприяв вчиненню кримінальних правопорушень іншими співучасниками, шахрайським шляхом заволоділа 32 земельними ділянками площею 93,87 га, якими розпорядилась на власний розсуд, завдавши територіальним громадам збитків на загальну суму близько 2,018 млн грн, що є особливо великим розміром.

Крім того, будучи обізнаним з вимогами чинного законодавства, діючи умисно, з метою надання можливості злочинній групі шахрайським шляхом заволодіти земельними ділянками, ОСОБА_5 , у період з 28.11.2022 але не пізніше 05.12.2022, перебуваючи в приміщенні Чуднівського районного суду за адресою: м. Чуднів, вул. Соборна, 3, усвідомлюючи, що:

ОСОБА_10 не міг у 2017 році успадкувати земельну ділянку від ОСОБА_11 , оскільки у 2000 році помер, вніс у рішення Чуднівського районного суду від 05.12.2022 у справі №294/1671/22 завідомо недостовірні відомості, що після смерті спадкодавця ОСОБА_11 , його майно успадкував ОСОБА_10 , та визнав за ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :05:000:0210 площею 3,5348 га в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_10 ;

ОСОБА_12 не могла у 2018 році успадкувати земельну ділянку від ОСОБА_13 , оскільки у 2008 році померла, вніс у рішення Чуднівського районного суду від 05.12.2022 у справі №294/1727/22 завідомо недостовірні відомості, що після смерті спадкодавця ОСОБА_13 , його майно успадкувала ОСОБА_12 , та визнав за ОСОБА_14 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0864 площею 6,5 га в порядку спадкування після смерті його баби ОСОБА_12 ;

ОСОБА_15 не міг у 2012 році успадкувати земельну ділянку від ОСОБА_16 , оскільки у 2009 році помер, вніс у рішення Чуднівського районного суду від 05.12.2022 у справі №294/1674/22 завідомо недостовірні відомості, що після смерті спадкодавця ОСОБА_16 , його майно успадкував ОСОБА_15 , та визнав за ОСОБА_17 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0858 площею 6,5162 га в порядку спадкування після смерті її діда ОСОБА_15 .

Після цього, зазначені судові рішення ОСОБА_5 роздрукував, підписав та відправив в систему Єдиного державного реєстру судових рішень, чим надав вказаним документам статусу офіційного. У подальшому, на підставі рішень Чуднівського районного суду:

від 05.12.2022 у справі №294/1671/22 у Державному реєстрі прав 28.01.2023 за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :05:000:0210 площею 3,5348 га;

від 05.12.2022 у справі №294/1727/22 у Державному реєстрі прав 16.01.2023 за ОСОБА_14 зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0864 площею 6,5 га;

від 05.12.2022 у справі №294/1674/22 у Державному реєстрі прав 22.01.2023 за ОСОБА_17 зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0858 площею 6,5162 га.

11.08.2023 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України, повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Миропіль Романівського району Житомирської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , судді Чуднівського районного суду.

Посилаючись на відповідні обставини, слідчий просить застосувати у кримінальному провадженні № 0000487 від 25.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що еквівалентно 671 000 (шістсот сімдесят одна тисяча) гривень, в межах строків досудового розслідування, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання обов`язки, що передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

В обогрунтування необхідності застосування запобіжного заходу слідчий покладає наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які, на думку слідчого, полягають у можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний зауважив на невизнанні обставин, наведених у повідомленні про підозру, заперечив необхідність застосування запобіжного заходу, звернув увагу на відсутності виваженого підходу до розміру застави, запропонованого слідчим у клопотанні, яка фактично сягає річного доходу особи.

Захисник просив обмежитись запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому зауважив на тому, що вчинювані підозрюваним ОСОБА_5 як суддею дії ґрунтувались на вимогах чинного законодавства, в тому числі в розрізі процесуального права, положеннями якого, зокрема, передбачено можливість ухвалення рішення про задоволення позову при визнанні такого позову іншими учасниками.

Звернув увагу, що матеріальний інтерес будь-яких осіб не порушено, судові рішення не оскаржувались.

Захисник також вказав на недостатності доказів, покладених в обгрунтованість підозри, серед яких, зокрема, відсутні аркуші опису справи з відомостями про документи, які відповідно до затвердженої інструкції з діловодства прошиваються та нумеруються згідно порядкового розташування. Сторона захисту у поясненнях зазначила про можливість існування в матеріалах цивільних справ доказів, які за своїм змістом указують на ґрунтовність отриманих суддею висновків у цивільно-правових відносинах учасників справ.

Захисник відкидав наявність обумовлених слідчим процесуальних ризиків як таких, що не відповідають фактичним обставинам. За твердженням сторони, ОСОБА_5 був допитаний як свідок, від участі від проведення слідчих дій не ухиляється, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином наміру не має.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши зміст клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що грунтується на доданих до клопотаннях матеріалах, оцінку яким надано слідчим суддею як окремо, так і в їх взаємному зв`язку, з точки зору належності та достатності.

Слідчий суддя зауважує, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи (слідчий суддя) мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював відмінність між стандартом доказування «обґрунтованої підозри» та «поза розумним сумнівом», оскільки вирішення питання про застосування запобіжного заходу не вимагає і не може вимагати такого ж ступеня доведеності причетності особи, що й для визнання його винним у вчиненні злочину.

За таких обставин, слідчий суддя відхиляє зауваження захисника про відсутність відомостей про повний обсяг документів у справах, сформованих за поданими позовами, оскільки з`ясування відомостей обгрунтованості підозри здійснюється за системним підходом з огляду на досліджені в судовому засіданні протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; матеріали цивільних справ з ухваленими по таких справах рішеннями, протоколи допиту свідків.

На час розгляду клопотання слідчим суддею також встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваного переховування від органів досудового розслідування або суду, що пов`язується з усвідомленням особою передбаченої міри покарання в разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та негативних наслідків для неї; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що обумовлюється обізнаністю підозрюваного про значимі для розслідування в розрізі доведення обставин документи, в тому числі матеріали цивільних справ, інші судові документи, наявні в розпорядженні суду та доступ до яких має підозрюваний; можливість незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою надання вказівок або порад як кваліфікованого юриста задля побудови узгодженої поведінки на уникнення відповідальності.

Вказаний висновок ґрунтується на оцінці тяжкості покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, можливому розмірі заподіяних збитків, завданих у зв`язку з фактичним позбавленням власників (територіальної громади) їх матеріального права, соціальному статусі особи підозрюваного.

Суд відхиляє доводи захисника з приводу неможливості підозрюваного впливати на процедуру зібрання доказів внаслідок перебування судді у відпустці та фактичного здобуття всіх необхідних доказів на час розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу, оскільки підозрюваний є суддею, перешкод у доступі до приміщення суду не має, а досудове розслідування триває.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді застави, визначивши її в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведений розмір застави відповідатиме принципу істотності процесуального заходу, який за своїм змістом повинен достатньо гарантувати дотримання підозрюваним належної поведінки, та, одночасно, характеру співмірності між процесуальним тягарем у вигляді застосованих обов`язків, в тому числі з урахуванням майнового стану підозрюваного, відомостей про склад родини, та інтересами досудового розслідування, направлених на забезпечення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального.

Враховуючи вищенаведене, подане клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000,00 грн. (шістсот сімдесят одна тисяча), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на спеціальний рахунок територіального управління ДСА.

Підозрюваний або заставодавець не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Покласти на підозрюванго ОСОБА_19 на строк до 11.10.2023 року такі обов`язки:

- не відлучатися з населеног пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також свідками ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо нього, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а також, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, та якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Виготовлення повного тексту ухвали відбудетсья 17.08.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1