Справа № 553/5760/22
№ провадження 1-кп/646/234/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2023 Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000763 від 23.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням, обставинах в серпні 2022 року, більш точної дати під час досудового розслідування, так і під час судового засідання, встановити не виявилось за можливе, придбав кастет, та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне носіння придбаного ним кастету, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, розуміючи, що придбаний кастет є холодною зброєю та усвідомлюючи, що він не має ніякого дозвільного документу, діючи всупереч Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 576 від 12.10.1992, зберігав при собі даний кастет для особистих потреб та без передбаченого законом дозволу незаконно носив при собі, пересуваючись вулицями м. Харкова та маючи можливість його застосувати.

Надалі 23.08.2022 близько 13год 45хв обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , носив при собі кастет, де його протиправні дії виявили працівники поліції та в подальшому вилучили кастет, який відноситься до категорії не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, а саме кастетом виготовленим саморобним способом, який ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу незаконно носив при собі.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України - носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, як вони викладені в обвинувальному акті, визнав повністю,щиро покаявся.Зазначив про те, що у серпні 2022 року придбав кастет та зберігав його при собі для особистих потреб та без передбаченого законом дозволу. Пояснив, що 23.08.2022 перебував за адресою: АДРЕСА_2, мав при собі кастет, надалі був виявлений працівниками поліції, які вилучили кастет.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і не оспорює викладені в обвинувальному акті обставини скоєного кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, немає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин у справі, які ніким не оспорюються, обмежившись показаннями обвинуваченого і дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині даних, що характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив учасникам судового розгляду застосування та наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають обставинам та пред`явленому йому обвинуваченню.

Суд вважає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за яке він підлягає покаранню.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його покарання.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке є нетяжким злочином відповідно до ч.4 ст.12 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, в силу ст. 66 КК України, для обвинуваченогоє визнання провини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, в силуст. 67 КК України, для обвинуваченого судом не встановлено.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено наступне.

ОСОБА_4 має середню освіту, зі слів працює неофіційно, неодружений, третіх осіб на утриманні не має. У лікаря-нарколога на обліку не перебуває, до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР впродовж останніх п`яти років не звертався. Раніше не судимий.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення та наслідки, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, і вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк та в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. При цьому, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення та попередження ним нових злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, і дотримуючись вимог п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване, а тому враховуючи обставини конкретної кримінальної справи та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, та обставини, що пом`якшують його покарання, а саме визнання вини, щире розкаяння у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , застосувавши до нього положення ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, такий висновок відповідає правовій позиції викладеній у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо призначення покарання особам, які вперше вчинили злочин.

Запобіжний захід обвинуваченому в ході досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування у справі проведена судова-криміналістична експертиза фахівцями науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2ст. 124 КПК України.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст.263 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки .

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік .

У відповідності до п.п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Речовий доказ: металевий предмет, схожий на кастет, що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід Держави витрати, пов`язані з залученням експерта за проведення судово-криміналістичної експертизи холодної зброї №СЕ-19/121-22/11536-ХЗ від 19.09.2022 у розмірі 755,12грн.

Прокурору та обвинуваченому копію вироку вручити негайно після його проголошення, учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку суду - направити його копію.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Червонозаводський районний м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. В іншому разі вирок набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційного суду, якщо його не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1