Справа № 307/1548/22
Провадження № 1-кп/307/131/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження № 0000940, відомості про яке 11 серпня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із базовою загальною середньою освітою, раніше судимого, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 10 серпня 2018 року близько 22 години 30 хвилин, знаходячись на автобусній зупинці по вул. Незалежності в місті Тячів, Закарпатської області, Україна, з метою помсти за глузування з нього неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , який на прохання ОСОБА_4 піти купити за 200, 00 гривень наркотичну речовину для куріння натомість приніс ОСОБА_4 стебла рослини амброзії та повернув гроші в сумі 200, 00 гривень, в ході розмови, умисно завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 один удар рукою в область голови, який завдав фізичного болю неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 і не спричинив тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує вказані дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у відкритому викраденні у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 мобільного телефону марки «SAMSUNG GT-19 000» не визнав та показав, що того вечора 10 серпня 2018 року він знаходився на автобусній зупинці по вул. Незалежності в місті Тячів, Закарпатської області, разом з ОСОБА_7 та Синьком, а також з ними була іще одна дівчина. На зупинці також стояв потерпілий ОСОБА_6 . Він підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та дав йому двісті гривень і сказав, щоби той пішов купити йому наркотичну речовину для куріння. Через деякий час потерпілий ОСОБА_6 повернувся та віддав йому двісті гривень і стебла рослини амброзії та сказав, щоб він курив цю траву. Такі глузування з нього потерпілим його розізлили і він вдарив потерпілого рукою в область голови, щоб той не давав йому курити отруйну траву. Після цього, до потерпілого ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_7 та вдарив потерпілого ОСОБА_6 рукою по обличчю та витяг з карману потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон, який забрав собі. На другий день він подзвонив ОСОБА_7 і сказав, щоб повернув телефон, а після обіду того ж дня ОСОБА_7 самостійно приніс мобільний телефон потерпілого на роботу до його матері ОСОБА_8 та віддав його їй. В подальшому, цей мобільний телефон його мати ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції. Вину у нанесенні удару неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 в область голови визнав та в цьому щиро розкаявся, показав, що з потерпілим примирився.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що ввечері 10 серпня 2018 року він знаходився на автобусній зупинці по вул. Незалежності в місті Тячів, Закарпатської області. До нього підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .. Вони попросили у нього сигарету, а коли він сказав, що у нього немає сигарети, то ОСОБА_4 дав йому 200 гривень та сказав йти купити йому наркотичну «траву» для куріння. Він відійшов, зірвав пару стебел рослини амброзії та приніс їх ОСОБА_4 і сказав, щоб він курив цю траву та повернув ОСОБА_4 200 гривень. Нащо ОСОБА_4 розізлився та вдарив його рукою в область голови. Після цього, до нього підійшов ОСОБА_7 та також наніс йому один удар рукою по обличчю і витяг з карману його мобільний телефон, який забрав собі. Він звернувся в поліцію і працівники поліції вилучили його мобільний телефон у матері ОСОБА_4 , який їй віддав ОСОБА_7 .. З обвинуваченим ОСОБА_4 вони примирилися, претензій до ОСОБА_4 немає та просить його суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 свої вини в умисному завданні удару потерпілому ОСОБА_6 , який завдав йому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, його вина у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку також підтверджена дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, показав, що того вечора 10 серпня 2018 року він разом з ОСОБА_4 знаходився на автобусній зупинці по вул. Незалежності в місті Тячів, Закарпатської області. Там також був і потерпілий ОСОБА_6 .. Вони з ОСОБА_4 попросили ОСОБА_6 піти купити їм наркотичну «траву» для куріння. Потерпілий ОСОБА_6 замість купити їм «траву» для куріння, насміхаючись над ними, приніс їм стебла трави амброзії, що їх дуже розізлило. ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 ляпаса по обличчю, і він також вдарив потерпілого по обличчю та забрав у нього з карману мобільний телефон. Наступного дня він особисто приніс мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 та передав його матері ОСОБА_4 ..

Як стверджено протоколом прийняття заяви, 10 серпня 2018 року о 23 год. 50 хв. потерпілий ОСОБА_6 звернувся до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

З протоколу огляду місця події з фото таблицею до нього від 10 серпня 2018 року встановлено місце кримінального правопорушення, яке мало місце 10 серпня 2018 року, а саме: автобусна зупинка по вул. Незалежності в місті Тячів, Закарпатської області, Україна.

Згідно заяви-клопотання від 11 серпня 2018 року ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-19 000».

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 11 вересня 2018 року за № 11/747 встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «SAMSUNG GT-19 000», бувшого у використанні, станом на 10 серпня 2018 року може становити 580,00 гривень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 304 від 28 серпня 2018 року у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент огляду яких-небудь видимих тілесних ушкоджень виявлено не було.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14 серпня 2018 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото № 1 ОСОБА_7 , а також на фото номер № 2 впізнав ОСОБА_4 , які 10 серпня 2018 року біля 22 год. 30 хвилин в м. Тячів по вул. Незалежності на автобусній зупинці завдали йому, кожний, удари долонею руки, та один з них вирвав у нього з рук мобільний телефон.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України.

Інших доказів в судовому засіданні сторонами кримінального провадження суду не надано.

У обвинувальному акті дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєданий із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, однак, така кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 не ґрунтується на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до фактичних обставин цієї справи, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, зокрема, показань обвинуваченого ОСОБА_4 , показань потерпілого ОСОБА_6 , який ствердив у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_4 , з метою помсти за його глузування над ним, умисно завдав йому один удар рукою по обличчю, а мобільний телефон у нього відкрито викрав свідок ОСОБА_7 , який при цьому також завдав йому один удар рукою по обличчю, а також показань свідка ОСОБА_7 , який під присягою дав покази суду про те, що мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-19 000» 10 серпня 2018 року у потерпілого ОСОБА_6 викрав саме він, а не обвинувачений ОСОБА_4 , а останній лише завдав потерпілому один удар рукою по обличчю, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , з метою помсти за глузування з нього неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , який на прохання ОСОБА_4 піти купити за 200, 00 гривень наркотичну речовину для куріння натомість приніс ОСОБА_4 стебла рослини амброзії та повернув гроші в сумі 200, 00 гривень, умисно завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 один удар рукою в область голови, який завдав фізичного болю неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 і не спричинив тілесних ушкоджень.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки та характеризується умисним завданням удару потерпілому ОСОБА_6 , який завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, за ч. 1 ст. 126 КК України.

Із огляду на викладене, дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 статті 126 КК України та призначити йому покарання за цією нормою закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Щодо викривальних показів свідка ОСОБА_7 , який, будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, дав покази суду про те, що мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-19 000» 10 серпня 2018 року у потерпілого ОСОБА_6 викрав саме він, а не обвинувачений ОСОБА_4 , то прокурор на виконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України після виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України суд визнає визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставин, що згідно із ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді від 03 квітня 2023 року ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, за умови здійснення органом пробації соціально виховних заходів, які будуть спрямовані на подолання криміногенних потреб, а саме, контроль над поведінкою та мисленням, освіта та робота.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, визнав повністю, характеризується по місцю проживання негативно, раніше судимий, а відповідно до довідки КЗ «Тячівська районна лікарня» ОСОБА_4 на обліку у нарколога та психіатра не значиться.

Відповідно до Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу та ті обставини, що він по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, вину визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, потерпілий до нього претензій немає, і з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і таке покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і можливість його виправлення в умовах суспільства не втрачена.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Оскільки кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, ОСОБА_4 вчинив 10 серпня 2018 року і з часу його вчинення минуло більше 4 років, та санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає покарання менш суворе, ніж обмеження волі, то на підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає, що вказаний вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2022 року слід виконувати самостійно.

Під час проведення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 14 липня 2022 року. Клопотань про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не надходило.

Речовий доказ недопалок цигарки марки «Parliament», який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Речовий доказ мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-Ш9000», який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 мобільного телефону марки «SAMSUNG GT-Ш9000» не доведена, то судові витрати в сумі 858, 00 гривень не підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 (Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) гривень.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2022 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, виконувати самостійно.

Речовий доказ недопалок цигарки марки «Parliament», який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Речовий доказ мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-Ш9000», який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя : ОСОБА_1