ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5514/22

Номер провадження 1-кп/495/723/2022

14 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань

за № 0000016 від 20.01.2022 відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого :

-27 жовтня 2006 року Судовою палатою по кримінальним справам апеляційного суду Одеської області за ст. ст. 115 ч.1, ст. 15 ч.2, ст. 115 ч.2 КК України до 14 років позбавлення волі, звільнився 18 вересня 2018 року з Селидовської ІК Донецької області по відбуттю міри покарання,

-31 січня 2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 263 КК України до 4-х років позбавлення волі, у відповідності до ст. ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

який зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

представник потерпілої юридичної особи- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

08 січня 2022 в період часу з 15 години 39 хвилини по 15 годину 51 хвилину, знаходячись в торгівельному залі мазанину «ЄВА №471», який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська 37,обвинувачений ОСОБА_3 побачивши чоловічу туалетну воду «Versace Eau Fraiche ТЕСТЕР» об`ємом 100 мл., яка знаходилась на торгівельній полиці, у нього раптово виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій противоправний умисел, направлений на викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що його дії не будуть поміченими, умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав чоловічу туалетну воду «Versace Eau Fraiche ТЕСТЕР» об`ємом 100 мл, тим самим він спричинив матеріальну ТОВ «РУШ» на суму 1359 грн. 20 коп. ( одна тисяча триста п`ятдесят десять дев`ять гривень двадцять копійок), далі обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив суду, що дійсно, він 08 січня 2022 приблизно в 15 годин 45 хвилин , знаходячись в торгівельному залі мазанину «ЄВА №471», який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська 37, він побачив чоловічу туалетну воду «Versace Eau Fraiche ТЕСТЕР» об`ємом 100 мл., яка знаходилась на торгівельній полиці, та у нього раптово виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном. Після чого, переконавшись в тому, що його дії не будуть поміченими, умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав чоловічу туалетну воду «Versace " після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.В скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України ,тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального проступку

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить рецидив злочинів.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального проступку, тяжкість скоєного, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює ,його вік та стан здоров`я , те що він раніше судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку. вчинив кримінальне правопорушення,яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений є судимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дїї та звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін , передбачений ст.ст. 75,76 КК України.

Оскільки інкримінований обвинуваченому кримінальний проступок він вчинив до винесення вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2023 року, згідно до якого за ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 263 КК України він засуджений до 4-х років позбавлення волі, у відповідності до ст. ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ст. 70 ч.4 КК України призначив йому покарання шляхом поглинання менш суворого покаранням, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 червня 2023 року, більш суворим покаранням, яке призначено вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2023 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений. Речовий доказ по справі - диск з камери спостереження магазину "ЕВА" який долучений до матеріалів кримінального провадження-слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі- витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи СЕ-19/116-22/10180 від 04.07. 2022 року в розмірі 755 гривень 12 коп, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 . Інші судові витрати по проведенню експертиз -віднести за рахунок держави.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності суд вважажє за доцільне не обирати.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі .

На підставі ст. 70 ч.4 КК України , шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, більш суворим покаранням, яке призначено вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2023 року ,остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в в Оеській області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Речовий доказ по справі - диск з камери спостереження магазину "ЕВА" який долучений до матеріалів кримінального провадження- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі- витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи СЕ-19/116-22/10180 від 04.07. 2022 року в розмірі 755 гривень 12 коп. Інші судові витрати по проведенню експертиз -віднести за рахунок держави.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1