печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2022 року № 757/21845/22-к у кримінальному провадженні № 0001026 від 06.08.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 , із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2022 року №757/21845/22-к у кримінальному провадженні № 0001026 від 06.08.2021 року, а саме: на грошові кошти у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч гривень).

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Слідчим відділом Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001026 від 06.08.2021 року, в рамках якого 22.08.2022 року на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва від 11.08.2022 року за місцем проживання ОСОБА_4 було проведено обшук, в ході проведення якого виявлено та вилучено банківські картки: №№ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , ноутбук Lenovo G580 чорний з зарядним пристроєм, телефон Samsung M21 чорний в зеленому бампері; розтер Totolink N350RT; флеш накопичувачі: білий на 8 гб, сірий металевий на 32 гб; чорний на 64 гб, SD-карта на 4 гб; грошові купюри на загальну суму 150000 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень ( купюрами 15 по 1000 грн та 270 по 500 грн).

Вилучені грошові кошти було вилучено з незрозумілих підстав, так як в самій ухвалі слідчого судді Печерського районного суду від 11.08.2022 року вони не були зазначені як речі на які надавався дозвіл на вилучення, а суд в своїй ухвалі зазначив про необгрунтованість клопотання в частині надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення грошей.

Арешт на вказане майно було накладено ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва №757/21845/22-к від 06.09.2022 року. Разом з тим, з моменту накладення арешту слідчим вже на протязі більше семи місяців із ОСОБА_4 не проведено жодної слідчої дії, окрім допиту в березні 2023 року в якості свідка. Про підозру останньому не повідомлялося. Відтак у слідчого було більше, ніж достатньо часу для проведення всебічного, повного та об?ективного розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні прокурора на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заперечення прокурора від 10.05.2023 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001026 від 06.08.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/21845/22-к від 06.09.2022 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 150000 гривень, що виявлені та вилучені при обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2022 року №757/21845/22-к, вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, вказані грошові кошти постановою слідчого від 22.08.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001026 від 06.08.2021 року.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так у клопотанні про скасування арешту майна не наведено достатньо доказів того, що потреба в подальшому арешті майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відпала, на противагу чого, як встановлено в ухвалі про накладення арешту на майно, органом досудового розслідування у обґрунтовано такий ступінь втручання в право власності з метою збереження речових доказів.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на вказане майно, на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається представник власника майна в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2022 року № 757/21845/22-к у кримінальному провадженні № 0001026 від 06.08.2021 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 13 год. 45 хв. 06.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1