Справа №538/922/23
Провадження по справі №1-кп/538/157/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої- адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000283 від 01.05.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Свиридівка Лохвицького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, осіб на утриманні немає, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , проживаючи на підставі усного дозволу ОСОБА_6 у її домогосподарстві за адресою АДРЕСА_2 , та, відповідно, маючи вільний доступ до всіх господарських приміщень цього домоволодіння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України (Закон України від 24 лютого 2022 року №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"), зайшовши до гаражного приміщення, звідки викрав належний ОСОБА_6 саморобний, тобто незареєстрований у встановленому порядку причіп до легкового автомобіля, вартість якого згідно висновку спеціаліста № 19/23 становить 11569,00 грн., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії охоплені єдиним умислом, спрямованими на таємне викрадення майна належного ОСОБА_6 , в кінці листопада 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, викрав з приміщення зали будинку ОСОБА_6 належний їй телевізор марки «Sony», вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-23/7073-ТВ від 03.05.2023 року становить 2566,67 грн., з гаражного приміщення мотокосу марки «Makita» вартістю 2 222,56 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/7068-ТВ від 03.05.2023, та з території подвір`я металевий лист вагою 80 кілограм, вартість якого відповідно до довідки вартості становить 240,00 гривень.

В результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 16598,23 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до іншого приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним повністю у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах, цивільний позов визнав частково, витрати на правову допомогу визнав в повному обсязі, щиро розкаявся.

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов підтримала просила задовольнити в повному обсязі, та просила суд стягнути з ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 13946,00 грн. Також просила призначити обвинуваченому сувору міру покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, обвинувачений та прокурор не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 4 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, в яких визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. При цьому, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, повністю визнав свою провину.

Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середні, відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному покарання, у межах санкцій ст. 185 ч. 4 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Крім того, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати положення ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Відповідно до ст. 76 КК України необхідно зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Вирішуючи питання щодо заявленого по справі цивільного позову потерпілою ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в сумі 100000 (сто тисяч) грн. та витрат на правову допомогу в сумі 13946,00 (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок шість) грн., суд оцінює характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину моральних страждань, спричинених потерпілому внаслідок злочину, бере до уваги порушення нормальних життєвих умов потерпілої, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої їй моральної шкоди у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 пронесено витрати на правову допомогу у сумі 13946,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 08.05.2023 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Зважаючи на принципи розумності та справедливості, а також складність справи і витрачений адвокатом час, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу в розмірі 13946,00 грн. підлягають задоволенню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання речових доказів визначити на підставі вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час судового провадження, не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 1912,00 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у сумі 13946,00 (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок шість) гривень.

Речові докази: телевізор марки «Sony» чорного кольору, мотокоса марки «Makita» зеленого кольору, саморобний причіп до легкового автомобіля без державного номерного знаку, сірого кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити у потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1