1-кп/465/723/23
Вирок

Іменем України

25.05.2023 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Садки, Жидачівського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 22.06.2022 року за ст.126-1 КК України до 3 місяців арешту (з відбуванням покарання на гауптвахті)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, всупереч вимог ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України "Про оборону України", ч.1 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, 04.05.2020 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю. Суду показав, що у 2020 році самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , оскільки йому було фізично важко нести військову службу у вказаній військовій чатсині.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.408 КК України, як самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, за місцем несення служби характеризується негативно, займаній посаді не відповідає, відповідно до довідки №2741 від 18.06.2020 року на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 22.06.2022 року за ст.126-1 КК України до 3 місяців арешту (з відбуванням покарання на гауптвахті). Оскільки даний злочин ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку, а саме 04.05.2020 року, тому при призначенні покарання слід застосовувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, призначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, при цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання відбуте повністю за попереднім вироком.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту.

Відтак, 3 (три) місяці арешту (з відбуттям покарання на гауптвахті), відповідають 3 (трьом) місяцям позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, позицію прокурора щодо можливості застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Слід зазначити, що станом на час розгляду справи набрав чинності Закон України від 13 грудня 2022 року № 2839-ІХ, який набув чинності з 27 січня 2023 року та відповідно до якого внесені зміни до статті 75 КК України, що значно погіршують становище особи. Таким чином, суд вважає за необхідне при призначенні покарання, із урахуванням статті 5 КК України, застосувати положення статті 75 КК України, які діяли на час скоєння інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, оскільки такі поліпшують становище обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК Українисуд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 22.06.2022 року за ст.126-1 КК України у виді арешту на строк 3 (три)місяці (з відбуттям покарання на гауптвахті) більш суворим за цим вироком призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, зарахувавши обвинуваченому ОСОБА_4 в строк покарання повністю відбуте ним покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці (з відбуттям покарання на гауптвахті) за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 22.06.2022 року.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до військової частини (установи), де він проходить військову службу, а у разі звільнення - до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти командира (начальника) військової частини (установи), де він проходить військову службу, а у разі звільнення із військової служби - уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно положень ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира (начальника) військової частини (установи), де він проходить військову службу, а у разі його звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1