№ 1-кп/755/100/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002849 від 24.08.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківська обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого маркетологом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 24.12.2019 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року скасовано іспитовий строк та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та відповідно до ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 12.04.2023 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 26 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 23.08.2021 року, приблизно о 20 годині 18 хвилин, знаходився у приміщенні магазину «Новус», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 17 та проходячи по торгівельному залу вищевказаного магазину, в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Новус Україна», , тому, підійшов до стелажу з алкогольними напоями та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю працівників магазину, взяв з полиці магазину: пляшку віскі «William Peel», об`ємом 0,7 л., зі штрих-кодом 507, закупівельною вартістю 250 гривень 60 копійок; пляшку віскі «William Peel», об`ємом 1 л., зі штрих-кодом 606, закупівельною вартістю 358 грн. 00 коп., загальною вартістю за 2 шт. - 608 грн. 60 коп. та, тримаючи їх в руках, направився до відділу із солодкою водою, де, таємно, взяв з полиці пляшку напою газованого «Соса-соlа», об`ємом 1 л., зі штрих-кодом 227, закупівельною вартістю 12 грн. 64 коп. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, тримаючи вказаний вище товар в руках, направився до виходу з магазину «Новус» і не розрахувавшись за вищевказаний товар, який належить ТОВ «Новус Україна», останній вийшов за лінії кас, тим самим, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але воно не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину «Новус». Внаслідок вчиненого кримінального проступку, ОСОБА_3 намагався заподіяти ТОВ «Новус Україна», , майнову шкоду на суму 621 грн. 24 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 23.08.2021 року, він перебував у магазині «Новус» по проспекту Броварський, 17, де підійшов до полиць з алкогольними напоями, непомітно взяв дві пляшки віскі, а потім, підійшов до полиці з водою, звідки взяв пляшку «Кока-Коли», та не розрахувавшись за товар, направився до виходу з магазину, де його з викраденим затримали працівники охорони. Зазначив, що розуміє, що його дії були умисними, а всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, жалкує про скоєне, у подальшому, нічого протизаконного не вчиняв, викрадене майно повернуто.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального проступку, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2021 року; рапорту працівника поліції від 23.08.2021 року; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; протоколу огляду місця події від 24.08.2021 року; постанов про визнання речових доказів від 24.08.2021 року; протоколу перегляду відеозапису від 30.08.2021 року; повідомлення про підозру від 31.08.2021 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій ч. 2 ст. 15 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав у повному обсязі, викрадене майно повернуто), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працевлаштований, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого (його щире каяття, вину визнав повністю), викрадене майно повернуто, працевлаштований, зокрема, у судовому засіданні прокурор прохала призначити обвинуваченому міру покарання у виді штрафу, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2019 року виконувати самостійно, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, тому вирок від 24.12.2019 року Святошинського районного суду м. Києва необхідно виконувати самостійно.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2019 року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме: спецпакет, всередині якого: пляшка віскі «William Peel», об`ємом 0,7 л., зі штрих-кодом 507, закупівельною вартістю 250 гривень 60 копійок; пляшка віскі «William Peel», об`ємом 1 л., зі штрих-кодом 606, закупівельною вартістю 358 грн. 00 коп.; пляшка напою газованого «Соса-соlа», об`ємом 1 л., зі штрих-кодом 227, закупівельною вартістю 12 грн. 64 коп., що передані під зберігальну розписку представнику потерпілого ТОВ «Новус Україна» ОСОБА_6 - залишити у ТОВ «Новус Україна»;

- два оптичні носії інформації (диск DVD-R 4.7 gb 120 min), які упаковано до білих паперових конвертів, які опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписом дізнавача, що приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя