Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000212 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 та накладено арешт на мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max», синього кольору та сімкарту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з серійним номером НОМЕР_1 , які поміщені до спеціального пакету «Національна поліція України WAR 0031204», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області (м. Дубно вул. Пекарська, 10), з можливістю переміщення вказаного майна для проведення судових експертиз, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що накладення арешту на вказаний мобільний телефон порушує права власника на вільне володіння даним предметом. Вказує, що прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він посилався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Наголошує, що ОСОБА_7 добровільно надав доступ до телефону, а також до файлів та інформації, яка міститься в ньому працівникам поліції, у зв`язку з чим слідчий мав можливість зробити копії з нього та переконатися в тому, що відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у вказаному телефоні відсутні.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max», синього кольору та сімкарту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар».

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст.94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, а згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано повному обсязі.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

05.04.2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

В рамках даного кримінального провадження 04 квітня 2023 року о 12 годині на автомобільній заправці «WOG» було зупинено автомобіль марки «FORD» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . При поверхневому огляді автомобіля виявлено психотропні речовини у поліетиленовому пакеті та в ході проведення обшуку ОСОБА_7 , було виявлено мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max» синього кольору та сім картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з серійним номером НОМЕР_1 . Вказані речі 04.04.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є підстави вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди вчинення злочину, які в подальшому являються доказами факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування даного кримінального провадження, тому слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на зазначені предмети.

За наслідками розгляду зазначеного клопотання слідчим суддею було прийнято рішення про його задоволення, оскільки зазначені у клопотанні дані відповідають критеріям, визначеним ст.8 КПК України, тому арешт накладено з метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення до його скасування у визначеному КПК України порядку.

Апеляційним переглядом встановлено, що з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам можуть відігравати важливе значення під час проведення подальшого досудового розслідування слідчим суддею цілком законно та обґрунтовано в даному випадку було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно.

Колегія суддів цілком погоджується з висновком слідчого судді та вважає, що хоча вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, він також є найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного засобу зв`язку, недопущення його приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення неможливо, тому застосування вказаного заходу дійсно важливе для забезпечення збереження речових доказів.

На переконання колегії суддів, вилучення в ході проведення обшуку мобільного телефону відповідало умовам, визначеним ч.2 ст.168 КПК України. Тому, вказаний мобільний телефон та сім картка до нього тимчасово вилучені органом досудового розслідування у ОСОБА_7 на законних підставах та у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що для встановлення вмісту вказаного телефону, а також перевірки наявності на ньому видалених файлів, які можуть мати доказове значення для даного кримінального провадження необхідне проведення додаткового його огляду. Додані до клопотання слідчого матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів для запобігання можливості їх знищення або приховування, а також перевірки наявності на вилучених в ході проведення обшуку мобільних телефонах видалених файлів та копіювання всієї інформації, яка може мати доказове значення для даного кримінального провадження. Стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор вказав, що на даний час дослідження вмісту мобільного телефону не було можливим, оскільки він заблокований та доступу до нього немає.

Посилання захисника на той факт, що слідчим пропущено строк на подачу клопотання про арешт майна не заслуговує на увагу, оскільки вилучено майно було 04.04.2023 року, а клопотання слідчим подано 05.04.2023 року, тобто протягом 48 годин після його вилучення, що відповідає кримінальному процесуальному законодавству а інші підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, зазначені адвокатом у поданій до суду апеляційній скарзі, також не спростовують висновків слідчого судді. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна його власником не надано та колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. Проте, у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, заявник не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000212 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3