печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000201 від 23.12.2022, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2023 прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власників майна.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Печерською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000201 від 23.12.2022 за фактом шахрайського заволодіння об`єктами нерухомості за попередньою змовою групи осіб, що спричинило збитки громаді міста Києва у великих розмірах, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що шляхом використання документів, які мають ознаки підробки, шахрайським способом відбулось неправомірне заволодіння нежитловою будівлею, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 33,8 м2; нежитловою будівлею, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 31,7 м2; нежитловою будівлею, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,1 м2; нежитловою будівлею, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2.

Так, 15.09.2010 ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення боргу з ПП «Гелена».

В подальшому, від ПП «Гелена» надійшла до ОСОБА_4 зустрічна позовна заява про визнання права власності та зобов`язання Київське БТІ вчинити реєстраційні дії.

На підставі договору оренди земельної ділянки (без права будівництва), висновків експертів та інших документів, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01.10.2010 та ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.11.2012 визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 33,8 м2 та на нежитлової будівлі, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2; за ОСОБА_5 визнано право власності на нежитлову будівлі по АДРЕСА_1 , загальною площею 31,7 м2; на нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,1 м2; та на нежитлової будівлі, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2.

Так, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.11.2012 виправлено описку, за заявою позивача, шляхом визначенням права власності, щодо ще одного об`єкту нерухомого майна з зазначенням безпосередньої адреси.

В подальшому, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30.11.2012 за аналогічною схемою визначено право часткової власності позивача і відповідача щодо нежитлової будівлі, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2.

Встановлено, що містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва за вищевказаними адресами не надавались, а також поштові адреси їм не присвоювались.

Відповідно до інформації, відображеної у витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 33,8 м2 належить ОСОБА_6 (на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2018); право власності на нежитлової будівлі, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2 належить ОСОБА_7 , а право власності нежитлову будівлі по АДРЕСА_1 , загальною площею 31,7 м2; на нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,1 м2; та на нежитлової будівлі, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2 належить ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене вбачається, що на підставі підроблених документів відбулась незаконна реєстрація права власності на нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 33,8 м2; нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 31,7 м2; нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,1 м2; нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 33,8 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 31,7 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,1 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2 є об`єктами кримінально протиправних дій та існує ризик їх відчуженні.

Постановою прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 від 06.06.2023, нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 33,8 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 31,7 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,1 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у збереженні цих речових доказів шляхом накладення на них арешту.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Печерською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000201 від 23.12.2022 за фактом шахрайського заволодіння об`єктами нерухомості за попередньою змовою групи осіб, що спричинило збитки громаді міста Києва у великих розмірах, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 від 06.06.2023, нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 33,8 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по проспекті Червоної Калини (колишній проспект Маяковського), 75-Б, літера А, загальною площею 31,7 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по проспекті Червоної Калини (колишній проспект Маяковського), 52-Б, літера А, загальною площею 32,1 м2; нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 32,1 м2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В клопотанні прокурора вбачаються підстави для накладення арешту на вище вказані об`єкти, оскільки вказане нерухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів., тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання про арешт майна.

Разом з тим, клопотання прокурора в частині встановлення заборони володільцям, здійснювати будівельні роботи об`єкту нерухомості, задоволенню не підлягає, оскільки встановлення такого обмеження порушує права осіб, у користуванні яких воно перебуває.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-174, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлову будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 33,8 м2, яка на праві власності належить ОСОБА_6 , встановивши заборону відчужувати вказане майно та будь-яким чином розпоряджатися ним, а також встановити заборону державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаних об`єктів нерухомості.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000201 від 23.12.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1