Справа №718/1330/23
Провадження №1-кп/718/59/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року Кіцманського районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіцмань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000110 від 17.04.2023 року за обвинуваченням неповнолітнього

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, студент 2-го курсу Кіцманського фахового коледжу, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 16.04.2023 близько 21 год. 00 хв. знаходились поряд з магазином за адресою: АДРЕСА_3 , де разом проводили дозвілля. В цей же час у вказаному місці між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення фізичного болю шляхом нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , маючи на меті заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлено, ОСОБА_5 взяв до лівої руки кухонний ніж, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив один удар цим ножем в область черевної порожнини потерпілому ОСОБА_4 , завдавши йому фізичного болю і заподіявши тілесні ушкодження.

В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки з ушкодженням чепця, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.1 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке є небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_5 в присутності законного представника та захисника вину визнав у повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, пояснив, що на Паску розпивали спиртні напої з друзями, а згодом на грунті конфлікту з потерпілим наніс йому удар ножем у живіт. З чого почався конфлікт не пам`ятає. Щиро вибачився перед потерпілим, батьки оплатили його лікування. Вони між собою помирилися.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що поряд з магазином в АДРЕСА_3 , де вони разом з ОСОБА_5 проводили дозвілля та розпивали спиртні напої, виникла між ними суперечка у ході якої ОСОБА_5 вдарив його ножем у живіт. Вказав, що претензій до обвинуваченого немає, він йому пробачив та просив не позбавляти волі ОСОБА_5 .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, його законний представник та захисник, а також потерпілий, не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, яке є небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставинами, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно вимог ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді представника Чернівецького районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від 02.06.2023 року вбачається, що обвинувачений на даний час навчається в м.Кіцмань - являється студентом денної форми навчання відділення №1 спеціальність 211 «Ветеринарна медицина» ІІ курсу групи В-22, проживає разом з батьками, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення у віці 17 років, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, шкодує про скоєне. Вважає за можливе виправлення обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, є неповнолітньою особою, навчається, раніше не судимий, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, шкода потерпілому відшкодована, а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а також з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь суспільної небезпечності, приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст.121 КК України, і вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановлення іспитового строку, передбаченого ст.75, ст.104 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який застосовано до 19.06.2023 року, залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376, п.15 ст. 615 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, ст.104, ст.76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити раніше обраний у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням можливості відлучатися з місця проживання до АДРЕСА_4 для реалізації права на навчання.

Речові докази по справі, а саме: марлеві тампони зі змивами бурого кольору, які упаковані в паперовий конверт, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2, - знищити;

Медичну карту стаціонарного хворого №2624/600/259, яка зберігається в КНП «Кіцманська БЛІЛ», - залишити на зберіганні КНП «Кіцманська БЛІЛ».

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, законному представнику, захиснику, прокурору, потерпілому.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1