Справа № 461/4604/23
Провадження № 1-кс/461/3092/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, про визнання протиправною бездіяльності з нерозгляду клопотання та про зобов`язання вчинити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

07.06.2023 року заявник звернулася до суду зі скаргою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність слідчого СБУ у Львівській області ОСОБА_4 з не розгляду клопотання №4 потерпілого ОСОБА_3 від 04.05.2023 з не виконанням Ухвали Галицького районного суду м.Львова від 30.03.2023 в справі №461/1628/23 та постановлення 6.04.2023 постанови про закриття кримінального провадження №0000156 від 26.05.2023;

- скасувати постанову старшого слідчого 2-го відділення Слідчого відділу Управління СБУ ОСОБА_5 від 26.05.2023 про відмову визнати потерпілим в кримінальному провадженні №0000156 від 16.04.2022 за ст.109 ч.1 КК України як незаконну;

- зобов`язати слідчого УСБУ ОСОБА_5 у виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 30.03.2023 року надати ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні.

Скарга вмотивована тим, що 01.06.2022 року отримав рекомендованим листом постанову ст. слідчого СБУ ОСОБА_5 про відмову визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000156 від 16.04.2022. Вважає, що слідча ОСОБА_5 свідомо не допускає його до участі в досудовому розслідуванні, тому постановила постанову про відмову визнати потерпілим ОСОБА_3 . Просив скаргу задоволити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив таку задовольнити.

Слідча до суду не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчої на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. У ч. 2 ст. 220 КПК України зазначено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, в скаржника наявне право заявити відповідні клопотання, а в особи, дії, якої оскаржуються, - обов`язок у визначений строк розглянути клопотання та у встановленій законодавством належній формі повідомити про результати їхнього розгляду.

Підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчий зазначає те, що склад злочину ст.109 КК України не передбачає завдання моральної, фізичної або майнової шкоди фізичній особі, чи майнової шкоди юридичній особі, а отже є злочином, що не передбачає визнання будь-кого потерпілим у кримінальному провадженні.

Однак, слідчий суддя не може погодитись із таким висновком, оскільки відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є заявником у кримінальному провадженні № 0000156 від 16.04.2022 року.

Відтак, саме з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, у ОСОБА_3 виникли права і обов`язки потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не наведено в постанові від 26.05.2023 року про відмову у визнанні потерпілим достатніх та належних мотивів відмови.

Оскаржувана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження та не є вмотивованою.

За таких обставин слідчим грубо порушені права потерпілого, які надані останнім КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скаргу в цій частині необхідно задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

В той же час, суд не вбачає правових підстав для зобов`язання слідчого УСБУ у Львівській області ОСОБА_5 на виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 30.03.2023 року надати ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Із зазначеного слідує, що вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого здійснюється відповідною уповноваженою особою після прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Стаття 55 КПК України визначає, що потерпілим є, зокрема, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Встановлення наявності такої шкоди здійснюється співробітником органу, який проводить досудове розслідування. З огляду на те, що слідчою було прийнято постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 від 26.05.2023 року в суду відсутні правові підстави для задоволення даної вимоги.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

В статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік бездіяльності слідчого, прокурора, які можливо оскаржити на досудовому провадженні:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на іншу бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Аналіз вищезазначених пунктів ч. 1 статті 303 КПК України дозволяє зробити висновок, що слідчому судді може бути оскаржена не будь-яка бездіяльність у нездійсненні інших процесуальних дій, а лише бездіяльність у нездійсненні таких процесуальних, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як вбачається з скарги ОСОБА_3 , останній просить «визнати протиправною бездіяльність слідчого СБУ у Львівській області ОСОБА_4 з не розгляду клопотання №4 потерпілого ОСОБА_3 від 04.05.2023 з не виконанням Ухвали Галицького районного суду м.Львова від 30.03.2023 в справі №461/1628/23 та постановлення 6.04.2023 постанови про закриття кримінального провадження №0000156 від 26.05.2023». При цьому, до компетенції слідчого судді не відноситься розгляд даної вимоги ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову ст. слідчого в ОВС 2-го відділення СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 від 26.05.2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000156 від 16.04.2022 р.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1