Дата документу 29.08.2023
Справа № 334/5974/23
Провадження № 1-кп/334/655/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за № 0001255 від 20.06.2023 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, вірменина, громадянина України, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022року о 05год. 30хв. 24 лютого 2022року на території України, у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, введено воєнний стан та Указом Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03 березня 2022року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 07.11.2022 № 758/2022 на території України продовжено загальну мобілізацію.

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, пройшовши військово-лікарську комісію, за результатами якої, 22 липня 2022року згідно таблиці Додаткових Вимог наказу МОУ України № 402 від 14.08.2008 року «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби, за відсутності обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність явки на загальну мобілізацію до ІНФОРМАЦІЯ_2 26 квітня 2023 року о 08.00год., для проходження військової служби за мобілізацією, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи повідомленим про передбачену законом відповідальність за неявку у визначені дату та час, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації і бажаючи їх настання та маючи можливість прибути до вказаного центру комплектування, мотивуючи свої дії небажанням проходити військову службу через невідповідність за станом здоров`я з його власного переконання, 25 квітня 2023року приблизно о 10 годині 00 хвилин відмовився від отримання повістки та в послідуючому без поважних причин не прибув у визначену дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Під час досудового розслідування 19.07.2023 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю захисника, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор і підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 336 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 336 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю і просив суд затвердити укладену між ним і прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення і вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні також просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до нетяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений і прокурор, визначена з урахуванням положень ст. ст. 53, 65, 66, 67 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Заходи забезпечення та запобіжні заходи, у кримінальному провадженні, не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 119, 374, 468, 469, 473, 474, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 липня 2023 року в кримінальному провадженні № 0001255 між прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 336 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 липня 2023 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений засудженим, захисником, прокурором, виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1