ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/6010/19 Номер провадження 11-кп/814/605/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.11.2007 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 186 ч. 1, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки; 17.09.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч.ч. 2,3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 03.02.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2, 71 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі; 05.07.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.15 ч. З, ст. 185 ч. 2, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік; 29.07.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч. 2 ЮС України до 6 місяців арешту,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 ч.1 ст.70, КК України на 5 років позбавлення волі..

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду В кінці грудня 2018 близько 18:00 год., більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 знаходився в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , де вживав алкогольні напої разом з останнім. В подальшому в ході розлиття алкогольних напоїв ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_10 розмовляв по мобільному телефону марки «NOMI і 4510» та користувався планшетом марки «LENOVO A3300HV», які належать потерпілому, після чого, ОСОБА_8 , , повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_10 ліг спати та поклав мобільний телефон і планшет на стілець в приміщенні спальної кімнати вищезазначеного будинку і не слідкує за його діями, таємно викрав мобільний телефон марки «NOMI і 4510» вартість якого, згідно висновку експерта від 14.05.2019 року № 6/1169СЕ-19 становить 1056 грн. 00 коп. та планшет марки «LENOVO АЗЗОО HV» вартість якого, згідно висновку експерта від 14.05.2019 року № 6/1169СЕ-19 становить 1350 грн. 00 коп., після чого, утримуючи при собі викрадене, привласнивши його таким чином, з місця скоєння злочину зник, в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2406 грн. 00 коп.

Крім того, 12.12.2018 близько 05.40 год. ОСОБА_8 знаходився поблизу будівлі «Будинку дитячої та юнацької творчості», розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н № 5, буд. 2, де повторно, шляхом пошкодження віконного скла будівлі «Будинку дитячої та юнацької творчості», проник в кабінет директора, розташований на першому поверсі будівлі та зі столу таємно викрав комп`ютерний монітор марки «LG» моделі «Flatron L1730S», вартістю 324 гривні, комп`ютерний системний блок марки «LG SUPER MULTI», вартістю 1450 гривень, п`ять флеш носіїв, комп`ютерну мишку та три ключа від сейфу, вартість яких в ході досудового розслідування не встановлено, які належать Лозівському будинку дитячої та юнацької творчості Лозівської міської ради Харківської області, чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 1774 гривні.

Крім того, 10.01.2020 близько 01.20 год. ОСОБА_8 знаходився поблизу будівлі «Будинку дитячої та юнацької творчості», розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н № 5, 5уд. 2, де шляхом пошкодження віконного скла в актовій залі, проник до приміщення будівлі «Будинку дитячої та юнацької творчості», і, перебуваючи разом зі сторожем ОСОБА_11 в приміщенні приймальні, скориставшись тим, що остання не контролює його дій, через відчинені двері проник до приміщення службового кабінету № 3, де зі столу таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Хіоmі Мі8 Lite», в силіконовому чохлі з сім карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», загальною вартістю 4942 гривень 39 копійок, який належить ОСОБА_11 .Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_8 з місця події зник та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 12.05.2020 року близько 23.00 год. ОСОБА_8 знаходився біля Лозівського ДНЗ № 13 «Росинка», розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н № 3, буд. ЗО, де, зайшов на територію Лозівського ДНЗ № 13 «Росинка» та за допомогою фрагменту металевої труби розбив скло у вікні гральної кімнати, розташованої на першому поверсі навчального закладу, після чого проник до її приміщення, звідки таємно викрав телевізор марки «Ergo LE24CT4000AV», в корпусі чорного кольору, вартістю 2690 гривень 74 копійки та флеш - карту на 16 Гб в корпусі біло - рожевого кольорів, вартість якої в ході досудового розслідування не встановлено, які належать даному навчальному закладу. Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_8 з місця події зник та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду відносно ОСОБА_8 зміни та пом`якшити призначене судом покарання, застосувавши до нього ст.75 КК України. Зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні хвору матір, потерпілі не мають претензій матеріального і морального характеру.

Прокурор в апеляційній сказі просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 К України на 5 років позбавлення волі та на підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_12 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Всупереч доводів захисника та прокурора, покарання ОСОБА_12 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, відсутність обставин що обтяжують та пом`якшують покарання.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 після притягнення до кримінальної відповідальності за аналогічний попередній злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив крадіжки майна громадян, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, в межах санкції ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та є справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим або м`яким, а тому підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання або ухвалення нового вироку з призначенням більш суворого покарання, про що поставлено питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .