справа № 492/1061/14-к
провадження № 1-кп/492/1/23
ВИРОК

Іменем України

05 травня 2023 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_5 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_6 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

неповнолітньої обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000537внесеному 05 червня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням неповнолітнього:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Задунаївка Болградського району Одеської області, болгарина, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 20 грудня 2019 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23 червня 2021 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України до 8 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України враховано вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2019 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

04 червня 2013 року, приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись на пасовищі біля с.Главані Болградського району Одеської області, більш точного часу та місця вчинення злочину в ході судового слідства встановити не представилося можливим, неповнолітній ОСОБА_8 , якому було достовірно відомо про те, що ОСОБА_9 у зв`язку зі своїми психічними вадами не може правильно оцінити і зрозуміти зміст, характер та значення своїх дій та керувати ними, повторно, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно, із користі, зловживаючи психічними вадами ОСОБА_9 , викликавши у ОСОБА_9 впевненість про вигідність продажу, переконав останнього добровільно передати йому майно, а саме: бика, вагою 500 кг, вартістю 4000,00 грн. із розрахунку 8,00 грн. за 1 кг живої ваги; коровою, вагою 400 кг, вартістю 3200,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 8,00 грн.; коровою, вагою 340 кг, вартістю 2720,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 8,00 грн.; коровою, вагою 357 кг, вартістю 2856,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 8,00 грн.; коровою, вагою 368 кг, вартістю 2944,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 8,00 грн.; телям, вагою 137 кг, вартістю 1644,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 12,00 грн.; телям, вагою 146 кг, вартістю 1752,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 12,00 грн.; двома телятами, вагою по 126 кг, вартістю 1512,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 12,00 грн., загальною вартістю 3024,00 грн.; телям, вагою 153 кг, вартістю 1836,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 12,00 грн.; телям, вагою 106 кг, вартістю 1272,00 грн., із розрахунку 1 кг живої ваги 12,00 грн., які належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 25248,00 грн., після чого місце вчинення злочину залишив та здобутою своїми шахрайськими діями живністю розпорядився на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення злочину, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_10 про дату, час та місце проведення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла письмова заява, в якій просив здійснити судовий розгляд обвинувального акту у його відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглянути обвинувальний акт за відсутності потерпілого, враховуючи що обвинувачений ОСОБА_8 на час судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно нього досяг повноліття, суд дійшов висновку про проведення судового провадження без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, беручи до уваги що обвинувачений на час судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно нього досяг повноліття, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, законного представника обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 дав суду показання про те, що він, будучи неповнолітнім, влітку 2013 року, на автомобілі приїхав на пасовище, яке розташоване біля с.Главані Болградського району Одеської області, де випасав тварин ОСОБА_9 та, знаючи що останній має психічні вади, пообіцяв покатати його на автомобілі взамін на передачу йому тварин, а також запевнив про вигідність продажу тварин, тому останній добровільно передав йому одного бика, чотири корови, шістьох телят, яких в подальшому продав. Потерпілому ОСОБА_10 повернув матеріальну шкоду.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_8 доводиться їй сином, якому уже виповнилося 27 років. До повноліття ОСОБА_8 ріс здоровим та ніяких відхилень щодо психічного стану не мав та вона мала над ним контроль. Про вчинення сином злочину їй стало відомо від сусідів. Просила суд не позбавляти її сина волі.

Представники служби у справах дітей, ювенальної превенції в судовому засіданні висловили думку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання пов`язаного з позбавленням волі.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

Сукупність наведених і вивчених судом доказів, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового слідства, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує: за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Судом в силу положень ч. 1 ст. 103 КК України враховуються також умови життя неповнолітнього обвинуваченого та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, оскільки у кримінальному провадженні неповнолітньою особою вважається той, хто був таким у момент вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив у неповнолітньому віці злочин, який відноситься до категорії нетяжких злочинів; на час вчинення злочину проживав разом з матір`ю та братами; стан житла та умови проживання були задовільні; характеризується за місцем проживання, навчання задовільно; на диспансерному психіатричному обліку, диспансерному наркологічному обліку КНП «Арцизька центральна районна лікарня» не перебуває; на профілактичному обліку у службі у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області у зв`язку зі складними життєвими обставинами не перебуває; на профілактичному обліку в ЮП СП відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області не перебуває; до вчинення злочину не судимий, однак після вчинення злочину судимий та відбуває покарання у виді позбавлення волі.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Крім того, судом враховано, що потерпілий до обвинуваченого ОСОБА_8 в рамках цього обвинувального акту не має претензій матеріального та морального характеру, про що заявив у своїй заяві, поданій до суду.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового розгляду на підставі обвинувального акту судом не встановлено.

Відповідно до висновку досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , враховуючи інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі не може становити небезпеку для суспільства.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, а також відомості про соціально-психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді та рекомендації органу пробації, беручи до уваги особу неповнолітнього обвинуваченого, а також що обвинувачений на час судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно нього досяг повноліття, потерпілий ОСОБА_10 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, тяжкість вчиненого ним злочину, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. ст. 69, 75, 104 КК України суд не вбачає.

Також, з урахуванням встановлених обставин по справі, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за цим вироком, за сукупністю кримінальних правопорушень, частково зарахувати покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 25 червня 2021 року, яким ОСОБА_8 засуджено до восьми років дев`яти місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки судом встановлено що обвинувачений вчинив злочин по ухвалення вказаного вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 23 червня 2021 року.

Судом встановлено, що у наявному кримінальному провадженні ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 13 травня 2015 року до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та він під вартою перебував з 12 травня 2015 року по 14 травня 2015 року. У зв`язку з внесенням застави у розмірі 24360,00 грн. обвинуваченого ОСОБА_8 14 травня 2015 року було звільнено з-під варти, тому суд дійшов висновку, що в силу положень ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_8 слід зарахувати строк його попереднього ув`язненняз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 у порушення законодавчо визначених умов обраного йому запобіжного заходу у виді застави неодноразово, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликами до суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, чим порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки прибувати на виклик до суду, не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, у зв`язку з чим судом неодноразово були постановлені ухвали про примусовий привід обвинуваченого після досягнення ним повноліття, однак його привід не здійснено, оскільки до суду поверталися ухвали з письмовим поясненням про причини їх невиконання, внаслідок чогоухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 11 квітня 2016 року було оголошено розшук обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 порушив обраний ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 13 травня 2015 року запобіжний захід у виді застави, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 182 КПК України застава підлягає зверненню в дохід держави та зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України й використання у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: транспортний засіб марки «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 7606,50 грн.; 4 корови, 1 бика та 6 телят, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 підлягають поверненню власникам; 9 відрізів липкої стрічки з відбитками слідів пальців рук підлягають залишенню при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Керуючись ст. ст. 100, 182, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань призначеного за цим вироком та вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 25 червня 2021 року, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років десять місяців з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 05 травня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 12 травня 2015 року по 14 травня 2015 року у наявному кримінальному провадженні, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбуття покарання за цим вироком, строк відбутого ОСОБА_8 покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 25 червня 2021 року.

Заставу, внесену ОСОБА_8 у розмірі 24360,00 грн., згідно квитанції № N11XQ36873 від 14 травня 2015 року звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України, використовуючи у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Речові докази: транспортний засіб марки «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 7606,50 грн.; 4 корови, 1 бика та 6 телят, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 повернути власникам; 9 відрізів липкої стрічки з відбитками слідів пальців рук залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_1