справа № 208/7405/21
№ провадження 1-кп/208/166/23
ВИРОК

Іменем України

16 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 і його законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000322 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, незаміжньої, маючої професійно-середню освіту, не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

УХВАЛИВ:

Приблизно о 09.30 годині 19.07.2021 року, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 , куди утримуючи при собі гострий предмет, схожий на ніж, прийшла ОСОБА_6 .

Через особисту неповагу до малолітнього потерпілого, у ОСОБА_9 раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на спричинення малолітньому ОСОБА_10 будь-яких тілесних ушкоджень, реалізуючи який вона усвідомлюючи, що потрапляння гострого предмету в тіло дитини, може спричинити їй тілесні ушкодження, з відстані приблизно 8-10 метрів, стоячи навпроти потерпілого, який сидів на автомобільних шинах біля зазначеного будинку, правою рукою кинула у бік малолітнього ОСОБА_10 гострий предмет, схожий на ніж, який потрапив у праве плече потерпілого.

У результаті зазначених вище умисних протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна з синцем на правому плечі, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину при зазначених в обвинувальному акті обставинах не визнала та пояснила суду наступне.

В зазначений в обвинуваченні час, вона знаходилася за місцем мешкання по АДРЕСА_4 . Різала масло ножем та в цей час почула, що на дворі як бігають якість діти та гучно виражаються нецензурною лайкою. Обурившись такими діями, вона вибігла на вулицю де побачивши підлітків кинула в них ключами від квартири. Ножа в неї не було. Вину свою у інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнає. Заявлений цивільний позов не визнає.

Вина ОСОБА_6 встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними та належними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив що раніше мешкав в будинку АДРЕСА_5 . Раніше обвинувачену знав, неприязливих стосунків чи сварок з нею ніколи не було. ОСОБА_9 постійно знаходиться в нетверезому стані.

Напередодні подій, що розглядаються, мати обвинуваченої ОСОБА_9 попросила його та друзів купити корм та погодувати їх котів, дала їм гроші.

Зранку 19.07.2021 року, він разом з друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , купили в магазині корм для котів, та чекаючи на цих тварин знаходились на подвір`ї, на ділянці за будинком АДРЕСА_5 . На подвір`я до них вийшла обвинувачена ОСОБА_9 та щось викрикуючи, дістала із-за пазухи ніж та кинула в їх сторону. Під час замаху ножем він та друзі злякались та почали розбігатись і в цей час ніж потрапив в його праве плече і в нього пішла кров. Він побіг до матері та вона викликала поліцію;

- поясненнями представника потерпілого ОСОБА_5 , яка зазначила, що раніше, разом з сином потерпілим у справі ОСОБА_13 , мешкала в будинку АДРЕСА_5 . З обвинуваченою особисто не знайома, але неодноразово бачила останню поряд з їх місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння. Їй відомо, що напередодні подій травмування сина, матір обвинуваченої ОСОБА_9 попросила дітей купити корм та погодувати їх котів. Син віднісся до цього відповідально, попросив розбудити вранці для того, щоб він з друзями купив корм та погодував котів. Прокинувшись син пішов на вулицю, а повернувшись через деякий час повідомив, що обвинувачена кинула в нього ніж.

Дитина відчула страх та біль, вони перенесли моральний стрес, переїхали з місця мешкання з будинку по АДРЕСА_3 . Шкоду завдану злочином обвинувачена не відшкодувала. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди підтримує та просить його задовольнити.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_15 його товариш. Обвинувачену ОСОБА_9 знає як сусідку. 18.07.2021 року матір обвинуваченої ОСОБА_9 , попросила їх з товаришами купити корм для їх котів. Вранці 19.07.2021 року, вони придбавши корм пішли за будинок для того щоб погодувати котів. Потім до них вийшла сусідка ОСОБА_9 , дістала з-під футболки та кинула в них кухонний ніж, яким влучила в ОСОБА_16 . Вони злякавшись, розбіглися а якісь перехожі чоловіки забрали у ОСОБА_9 ніж.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_4 вони товаришують. Обвинувачену раніше бачив, вона мешкає в їх дворі. Остання зловживає алкоголем. Напередодні, матір обвинуваченої ОСОБА_9 попрохала купити для їх котів корм та в подальшому погодувати.

Зранку 19.07.2021 року, ОСОБА_10 , він, та їх товариш ОСОБА_11 придбали корм та приблизно о 11.00 годині сиділи позаду будинку АДРЕСА_5 чепкаючи коли випустять тварин. До них вийшла ОСОБА_9 , дістала та кинула в них ножем і вони злякавшись розбіглися. Потім ОСОБА_10 показував йому синець, який він отримав від зазначених подій.

- витягом з ЄРДР від 27.07.2021 року, згідно якого ОСОБА_5 повідомила, що 19.07.2021 року, в подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , невстановлена особа завдала тілесних ушкоджень її малолітньому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 14);

- протоколом огляду місця події від 30.07.2021 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення злочину ділянки місцевості прилеглої до будинку АДРЕСА_3 та фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 20-26);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2021 року, згідно якого малолітній потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_6 як особу яка 19.07.2021 року кинула в нього ножем (т.2 а.с. 36-41);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.08.2021 року, згідно якого малолітній потерпілий ОСОБА_4 надавав аналогічні своїм поясненням в суді показання (т.2 а.с. 42-49);

- протоколом пред`явлення особи впізнання за фотознімками від 04.07.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_6 як особу яка 19.07.2021 року кинула в нього та його друзів ножем (т.2 а.с. 57-62);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.08.2021 року, згідно якого малолітній свідок ОСОБА_17 надавав аналогічні своїм поясненням в суді показання (т.2 а.с 63-69);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2021 року, згідно якого малолітній свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_6 як жінку яка 19.07.2021 року кинула ножа в нього та його друзів (т.2 а.с.84-89);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.08.2021 року, згідно якого малолітній свідок ОСОБА_14 надавав аналогічні своїм поясненням в суді показання (т.2 а.с. 77-83);

- висновком судово-медичної експертизи №701-Е від 04.08.2021 року, згідно якого на тілі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлені ушкодження у вигляді садна з синцем на правому плечі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, з обмеженою загостреною контактуючою поверхнею. Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення до 1-ї доби на момент огляду (20.07.2021 року) Зазначені ушкодження виникли від однієї травматичної дії твердого предмета, з обмеженою загостреною контактуючою поверхнею, про що свідчать кількість, характер та локалізація ушкоджень (т.2 а.с. 91-92);

- висновком судово-медичної експертизи №726-Е від 11.08.2021 року, згідно якого враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 , не виключено, що вони могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападниці, і за механізмом, як вказано у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_17 (т.2 .а.с. 95, 98-99)

Стандарт доведення обвинувачення поза розумним сумнівом, який є усталеною правовою позицією (рішення «Кобець проти України» в тому числі), означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Судом встановлено, що показання потерпілого, свідків, письмові докази по справі, узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність. Наведені докази проаналізовані судом, оцінюються при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими і у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а її умисні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Не визнання ОСОБА_9 своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, є її правом на власний розсуд формувати лінію свого захисту.

Оцінюючи показання обвинуваченої, суд бере до уваги, що вона особисто зацікавлена у результатах судового розгляду, і це може впливати на достовірність її показань.

Показання обвинуваченої ретельно перевірені судом, та оцінені за тими ж правилами, що й усі докази, наявні у матеріалах кримінального провадження.

Суд вважає, що єдиною розумною та доведеною на підставі належних та допустимих доказів, є саме версія подій викладена в обвинувальному акті.

Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено, і ОСОБА_9 поза розумним сумнівом є винною у його вчиненні, судом виключається.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, скарг на її поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває, враховує обставини, що обтяжують покарання.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, позиції державного обвинувачення та потерпілої сторони, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченої можливо шляхом призначення їй покарання у виді громадських робіт, визначених в максимальному розмірі встановленому санкцією ч.1 ст. 125 КК України.

На думку суду, саме таке покарання є законним, справедливим, таким яке повністю відповідає обставинам вчинення кримінального правопорушення та наслідкам, що настали.

Розглядаючи заявлений по справі цивільний позов, суд встановив наступне.

Кримінальне правопорушення тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

В законодавстві України не визначені чіткі механізми встановлення наявності моральної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Здоров`я особи це стан людського організму, за якого нормально функціонують усі його органи та тканини. При цьому в преамбулі Статуту Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ) зазначено, що здоров`я це стан повного фізичного, психічного і соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних вад.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого.

Стаття 1167 ЦК України, якою визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Дитина повинна сприйматись як самоцінна й неповторна особистість, здатна до волевиявлення та ініціативи. Оточуючий світ встає перед дитиною як «картина світу» сприймаючи який вона в першу чергу виділяє з нього те, що важливо для неї, є цінним та значимим.

Становлення суб`єктності дитини напряму залежить від дорослих, їх дбайливого, уважного, терплячого й тактовного ставлення, від поваги до дитини з перших днів її життя, від змістовного й емоційно теплого спілкування з нею, що формує в них початкові уявлення про чимдалі складніші знання про оточуючий світ.

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченої ОСОБА_9 малолітньому потерпілому ОСОБА_10 заподіяні фізичні страждання внаслідок травмування, моральні страждання внаслідок неправомірних поведінки дорослої людини щодо дитини.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає цивільний позов законного представника цивільного позивача про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди від кримінального правопорушення підтвердженим, таким, що підлягає повному задоволенню.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Позовні вимоги законного представника цивільного позивача ОСОБА_5 задовольнити повністю, стягнувши на її користь з засудженої ОСОБА_6 в якості відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень, заподіяної малолітньому ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженої ОСОБА_6 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1