Справа №705/2838/22
1-кп/705/652/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2023 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 19.06.2022 року близько 19 години 45 хвилин, перебуваючи по вулиці Симоненка, м. Умань, неподалік від будинку № 2, побачив службовий автомобіль співробітників ВРПП Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому знаходився екіпаж «Умань024», у складі старшого інспектора ВРПП Уманського РУП капітана поліції ОСОБА_6 , інспектора ВРПП Уманського РУП капітана поліції ОСОБА_7 та поліцейського ВРПП Уманського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_8 , які згідно з розстановкою сил та засобів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебували в наряді і виконували свої службові обов`язки з охорони публічного порядку на території м. Умань та Уманського району Черкаської області в період з 08.00 години до 20.00 години 19.06.2022 року.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до службового автомобіля працівників поліції, які попередньо зупинили автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 в ході огляду якого було виявлено шприц із невідомою речовиною та в подальшому на місце події викликали та чекали слідчо-оперативну групу Уманського РУП ГУНП, переслідуючи хуліганські мотив, безпідставно, почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, на що вказані посадові особи зробили зауваження та попередили ОСОБА_10 про недопустимість порушення громадського порядку. Однак останній, перебуваючи в публічному місці за вищевказаною адресою, відмовляючись від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог та розпоряджень співробітників поліції, які виконували свої службові обов`язки, продовжив висловлюватися на адресу останніх нецензурною лайкою. Так, старший інспектор ВРПП Уманського РУП капітан поліції ОСОБА_6 та інспектор ВРПП Уманського РУП капітан поліції ОСОБА_7 , правомірно реагуючи на хуліганські дії ОСОБА_4 , виконуючи свої службові обов`язки, з метою припинення протиправних дій останнього, враховуючи його агресивну поведінку, відповідно до ст. ст. 42-45 Закону України «Про Національну поліцію», прийняли рішення обмежити рух ОСОБА_4 та застосували відносно останнього спеціальний засіб «кайданки», при цьому повідомили про намір і причини застосування такого засобу, в цей час поліцейський ВРПП Уманського РУП лейтенант поліції ОСОБА_8 здійснював відеофіксацію правомірних дій працівників поліції під час застосування відносно ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення спеціального засобу. Під час застосування спеціального засобу «кайданки», ОСОБА_4 почав чинити активну фізичну протидію, а саме: здійснював довільні рухи руками та ногами, та у останнього виник раптовий умисел спрямований на погрозу вбивством працівнику правоохоронного органу та він реалізовуючи вказаний умисел, усвідомлюючи, що працівники поліції перебувають на службі та виконують свої обов`язки, декілька разів висловив погрозу вбивством в адресу поліцейського ВРПП Уманського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_8 , який згідно наказу № 121 о/с від 25.04.2022 року призначений на вказану вище посаду, яка була виражена ззовні, доведена до останнього словесно та сприйнята як конкретна та реальна з достатністю підстав побоюванням її виконання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що ввечері 19.06.2022 перебуваючи на вулиці Симоненка в м. Умані побачив, що працівники поліції зупинили якийсь автомобіль та проводять його огляд. Він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирішив підійти та з`ясувати причини таких дій патрульної поліції і почав вимагати від останніх пояснень, та оскільки був на підпитку, не дуже контролював свої емоції, почав поводитися агресивно, у зв`язку з чим на нього було одягнуто кайданки. Він, зрозумівши, що сталося, почав кричати та погрожувати працівникам поліції, хоча ніякого умислу на завдання будь-якої шкоди не мав, а така його поведінку була лише наслідком стану сп`яніння. Розуміє тяжкість вчиненого, щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчиненого кримінального правопорушення, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 21 рік, осудний, одружений, на утриманні має малолітнього сина, не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Під час досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 14.07.2022 року до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 днів, до 11.09.2022 року, та в подальшому не продовжувався.

Враховуючи обраний судом вид покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає у даному випадку недоцільним обирати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 65, 100, 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не обирався.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази:

- диск формату «СD-R» з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських залишити при матеріалах справи;

- службовий автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», р.н. НОМЕР_2 залишити в користуванні Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1