Справа № 199/7130/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 року м.Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні СД № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від 31.08.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2023 року під час патрулювання Амур-Нижньодніпровського району, по вул. Донецьке шосе, біля буд. 91б, було зупинено транспортний засіб, марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , в якого в салоні автомобілю, на підлозі, було виявлено сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

31.08.2023 року в період часу з 01 год. 20 хв. по 01.50 хв. за адресою: м.Дніпро, вул. Донецьке шосе, біля буд.91б, в ході огляду місця події було оглянуто та вилучено вказаний транспортний засіб, який було поміщено на території ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке поміщено в сейф пакет МВС України. Постановою дізнавача вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні та міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, дізнавач просить накласти арешт на вказаний транспортний засіб, як на предмет кримінального правопорушення.

В судове засіданні дізнавач не з`явилася, надавши заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від 31.08.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Зі змісту протоколу огляду місця події від 31.08.2023 року вбачається, що за адресою: м.Дніпро, вул. Донецьке шосе, біля буд.91б, в ході огляду місця події було вилучено: сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, транспортний засіб, марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Постановою дізнавача вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНОМЕР_3 є необґрунтованим.

Так, досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, диспозиція якої передбачає незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

В той же час дізнавачем не доведено, що вилучений в ході огляду місця події у ОСОБА_5 автомобіль та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу мають в цьому кримінальному провадженні значення речових доказів, так як в матеріалах клопотання немає даних, що ці речі містять будь-які сліди правопорушення чи інші відомості, які мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні за статтею 309 КК України.

Слідчий суддя вважає, що сам по собі факт пересування на транспортному засобі особи, у якої виявлено сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, не виправдовує такий ступінь втручання в права власника автомобіля як позбавлення права користування цим майном.

За таких обставин, в задоволенні клопотання дізнавача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого дізнавача СД ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме: автомобіля марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення .

Слідчий суддя ОСОБА_1