Справа № 333/3299/23
Провадження № 1-кс/333/1377/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000477 і додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неоднаразово судимого, -

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2023 року старший слідчий СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000477 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 25.03.2023 року, приблизно о 08 год. 27 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо замаскувавшись, з метою приховування ідентифікації облич, використовуючи захисну маску зеленого кольору, проник до приміщення поштового відділення № 35 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, буд. 5, в якому працює потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , дістав з лівої внутрішньої кишені своєї куртки заздалегідь підготовлений до скоєння злочину невстановлений у ході досудового розслідування предмет, який потерпілий ОСОБА_8 розцінив як небезпечний для життя та здоров`я, утримуючи його у своїй правій руці, з метою особистого збагачення напав на потерпілого ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_5 , зайшов за касову зону, схопивши двома руками за шию потерпілого ОСОБА_8 , за допомогою фізичної сили рук повалив на підлогу, наніс декілька ударів в обличчя потерпілого та перевернув останнього на живіт. Після чого, ОСОБА_5 дістав заздалегідь підготовлені для скоєння злочину стяжки чорного кольору, за допомогою яких зв`язав обидві руки потерпілого ОСОБА_8 , подолавши опір з боку останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до касового апарату та заволодів невстановленою сумою грошових коштів купюрами по 100 та 200 гривень, які поклав до своєї сумки. У подальшому, ОСОБА_5 підняв з підлоги потерпілого ОСОБА_8 , утримуючи руками за стяжки та почав висловлювати вимогу щодо передачі грошових коштів та ключа від сейфу. Отримавши ключ, ОСОБА_5 проник до сейфу та заволодів грошовими коштами у сумі 2000,00 гривень, монетами номіналом по 1 гривні, 920,00 гривень, монетами номіналом 2 гривні та грошовими коштами у сумі 2 000,00 гривень, купюрами номіналом по 20 гривень, а всього майна на загальну суму 8 097 грн. 30 коп., які поклав у свою сумку. Далі, ОСОБА_5 відвів потерпілого ОСОБА_8 до приміщення вбиральні, з метою забезпечення безпеки вчинення злочину та разом із грошовими коштами покинув місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «Нова пошта» майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 28.04.2023 року, ОСОБА_5 , у невстановленому місці на території м. Запоріжжя, знайшов та привласнив, тим самим придбав бойовий корпус гранати та підрив типу УЗРГМ, переніс їх до місця мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 578, Інструкції про порядок виготовлення. Придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів почав зберігати вказані предмети з метою їх подальшого збуту, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення.

Так, 28.04.2023 року, в ході санкціонованого обшуку за місце мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 11 год. 24 хв. до 13 год. 35 хв., на балконі ОСОБА_5 виявлено підривник типу УЗРГМ з маркувальними позначеннями на зовнішній стороні:72-75 УЗРГМ 583 та корпус бойової гранати РГД-5 з маркуваннями, які читаються як // -30-85 Т , що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 28.04.2023 року належить до категорії «небезпечно» та є підривником типу УЗРГМ з маркувальними позначеннями на зовнішній стороні: 75-72 УЗРГМ 583 та бойовим корпусом гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі, який читається як // -30-85 Т .

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, зберігання, збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Вважаючи обґрунтованою оголошену підозру та посилаючись на наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на скоєння особливо тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце працевлаштування потерпілого, тому йому ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякуванні останнього з метою зміни показів; вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який судимий за скоєння злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, що характеризує останнього як особу, яка не припиняє свою злочинну діяльність, зокрема на розгляді в Комунарському районному суді м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, який на даний час судом не розглянутий, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову скоїв злочин, а також враховуючи те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, наявність схильності до вчинення злочинів корисливого характеру, існує ризик того, що ОСОБА_5 буде продовжувати скоювати злочини проти власності, для забезпечення незаконного доходу, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам, а тому просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, пояснив, що вину в скоєнні інкримінованих йому злочинів він не визнає в повному обсязі, весь час він знаходився вдома, оскільки відносно нього діє запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосований в рамках іншого кримінального провадження, що перебував на розгляді в суді. Зазначив, що під час обшуку за місцем його мешкання співробітниками поліції дійсно було вилучено боєприпаси, але він не має до цих речей жодного відношення, вважає, що їх було навмисно підкинуто працівниками поліції під час обшуку.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши про відсутність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховуючи такі обставини, як наявність у ОСОБА_5 постійного місця мешкання, просив суд застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, зокрема домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 25.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (кримінальне провадження № 0000477).

28.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (кримінальне провадження № 0000670).

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень і долучено розпис ОСОБА_5 про вручення йому о 16 год. 40 хв. 28.04.2023 року копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався об 11 год. 00 хв. 29.04.2023 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України у повному обсязі.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28.04.2023 року, ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення 28.04.2023 року о 13 год. 53 хв.

28.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 28.04.2023 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000477 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000670 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України об`єднані в одне провадження під № 0000477.

28.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. .

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується, насамперед, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2023 року, протоколом огляду місця події від 25.03.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.03.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2023 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2023 року, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 25.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.03.2023 року, протоколом обшуку від 28.04.2023 року, довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 28.04.2023 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_5 діянь сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цих злочинів.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів.

З огляду на тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, в яких підозрюють ОСОБА_5 в сукупності з даними про особу підозрюваного та іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 вплинути на потерпілого, слідчий суддя враховує, що згідно з чинним законодавством, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, на розгляді в Комунарському районному суді м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, в рамках якого до останнього було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та який на даний час судом не розглянутий, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, що на думку слідчого судді, об`єктивно вказує на можливість вчинення ним нових злочинів, а тому такий ризик є актуальним на даний час.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації, яке співпадає з адресою його мешкання, його соціальні зв`язки - неодружений, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не має, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, той факт, що один із злочинів, в якому підозрюється ОСОБА_5 підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому застосування застави неможливо.

Керуючись ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000477, - задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» до 26 червня 2023 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя ОСОБА_1