ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1696/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002043 від 31.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за

адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 27 липня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002043 від 31.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_6 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року на строк 90 діб.

ОСОБА_6 , маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, 31 травня 2023 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом на вчинення крадіжки з метою власної наживи, перебуваючи на 19 поверсі вказаного будинку, шляхом зламу замків дверей, проник до квартири АДРЕСА_3 та повторно, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , на загальну суму 28 651,80 грн.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з метою реалізації власних потреб, ОСОБА_6 , проходячи повз будинку АДРЕСА_2 , зайшов до вказаного будинку з метою виявлення квартири, двері якої були б обладнані ненадійними засобами захисту та які він з легкістю міг би зламати для відшукання та викрадення цінних речей.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), пов`язаного з проникненням до житла (крадіжка), ОСОБА_6 , піднявшись на 19 поверх вказаного будинку, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його злочинні дії носять таємний характер, виявив вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , які були обладнані одним врізним циліндричним замком. Перебуваючи біля вказаних дверей квартири, використовуючи заздалегідь заготовлені предмети для зламу замків, відчинив двері та проник до вказаної квартири, де з метою відшукання цінних речей, обшукав її та таємно викрав звідти майно, а саме: павербанк «Elfbar» ємністю 40 000 МАН, вартістю 550 грн; чохол пристрою для нагрівання тютюну GLO, вартістю 120 грн; 4 пристрої для нагрівання тютюну GLO, загальною вартістю 1 916,80 грн; Apple Macbook Air13 2015 року випуску разом з зарядним пристроєм, вартістю 9 075 грн; Apple Macbook Pro15 2010 року випуску разом з зарядним пристроєм, вартістю 8 000 грн; Apple Macbook Pro13 2012 року випуску разом з зарядним пристроєм, вартістю 8 990 грн, а всього викрав майна на загальну суму 28 651,80 грн.

У подальшому, ОСОБА_6 , заховавши викрадене до власної сумки чорного кольору, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, яким розпорядився у подальшому на власний розсуд, завдавши матеріального збитку ОСОБА_7 на загальну суму 28 651,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та надав суду детальні показання щодо обставин вчиненого, що він 31 травня 2023 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом на вчинення крадіжки з метою власної наживи, перебуваючи на 19 поверсі вказаного будинку, шляхом зламу замків дверей, проник до квартири АДРЕСА_3 та повторно, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , на загальну суму 28 651,80 грн. Викрадене майно повернуто потерпілому, останній дон ього претензій не має та про вчинене щиро шкодує.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинуваченого та матеріалами щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження - вчинив раптовий корисливий злочин через скрутне матеріальне становище; його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину); особу обвинуваченого, а саме: раніше судимого, молодого віку, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з повною середньою освітою, працював на меблевій фабриці, має сім`ю та постійне місце проживання тощо.

Судовий розгляд проведено відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений детально й повно надав суду показання щодо вчиненого ним злочину, не оспорюючи фактичні обставини провадження - дату, місце, спосіб вчинення злочину, перелік викраденого та його вартість, пояснив свій вчинок, позицію свою не змінював - від початку проведення судом підготовчих дій висловив позицію на повне визнання висунутого обвинувачення, та під час проведення якого прокурор у судових дебатах просив суд з урахуванням даних про особу, ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання, застосувати до обвинуваченого інститут звільнення від відбування покарання, вважаючи таке виправлення можливим без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне й повне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Разом з тим, суд, оцінюючи дані про особу обвинуваченого, а отже його потенційну небезпечність для суспільства, не вбачає, що останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання, тому суд вважає можливим застосування положень статей 75, 76 КК України.

Суд, приймаючи рішення про вид й розмір покарання й застосування інституту звільнення від відбування покарання на підставі статей 75, 76 КК України, зважує й на думку потерпілого, який його вибачив, відмовився від заявлення цивільного позову, не просив суд карати останнього суворо тощо.

Процесуальні витрати, здійснені у цьому кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 був затриманий 31 травня 2023 року. Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід на строк 60 діб.

Під час підготовчого судового засідання клопотання прокурора задоволено й обвинуваченому ОСОБА_6 28 липня 2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням альтернативно застави у розмірі 74 430 грн.

Вказаний строк з 31 травня 2023 року до 31 липня 2023 року включно підлягає зарахуванню у строк відбування покарання.

Втім, з урахуванням того, що суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства із звільненням від його відбування покарання з випробуванням, обраний судом під час підготовчого судового засідання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, а обвинувачений ОСОБА_6 - звільненню з-під варти негайно у залі суду.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Обраний судом під час підготовчого судового засідання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, а обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити з-під варти негайно у залі суду.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальні витрати, здійснені у цьому кримінальному провадженні, за проведення експертизи (висновок експерта від 02.06.2023 № СЕ-19/111-22/28185-ТР) у розмірі 3 824 грн, за проведення експертизи (висновок експерта від 05.06.2023 № СЕ-19/111-22/28159-ТР) у розмірі 3 824 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:

- павербанк «Elfbar» ємністю 40 000 МАН; чохол пристрою для нагрівання тютюну GLO; 4 пристрої для нагрівання тютюну GLO; Apple Macbook Air13 2015 року випуску разом з зарядним пристроєм; Apple Macbook Pro15 2010 року випуску разом з зарядним пристроєм; Apple Macbook Pro13 2012 року випуску разом з зарядним пристроєм, передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити як власнику за належністю;

- особисті речі обвинуваченого ОСОБА_6 (ремінь, кросівки, мобільний телефон, рукавиці, ключі, замок), передані до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 002153), повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1