ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , законного представника підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Фастівської РВА ОСОБА_7 психолога ОСОБА_8 та секретаря судових засідань ОСОБА_9 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП В Київській області капітан поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001385 від 19.052023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло до суду 21.05.2023 та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_4 21.05.2023 в 05-56годин, його захиснику адвокату ОСОБА_6 20.05.2023.

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001385 від 19.052023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2023, приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_11 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , спільно розпивали спиртні напої.

Перебуваючи в даному приміщенні, приблизно о 17 год.00 хв. цього ж дня, у ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення з малолітньою ОСОБА_13 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що ОСОБА_13 не досягла чотирнадцяти років, ОСОБА_4 роздягнула малолітню ОСОБА_13 , оголивши її.

Після цього, ОСОБА_4 всупереч волі малолітньої ОСОБА_13 , усвідомлюючи відсутність інших осіб, які могли б припинити їх злочинні дії щодо потерпілої, силоміць поклала її, ОСОБА_13 , на ліжко, та покликала до кімнати ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .

У подальшому, ОСОБА_12 підняла руки малолітньої ОСОБА_13 та силоміць утримуючи її руки у неї за головою, поклала на обличчя ОСОБА_13 рушник. В цей час підійшла ОСОБА_4 разом з ОСОБА_12 силоміць тримали руки малолітньої ОСОБА_13 , одночасно утримуючи рушник на її обличчі. ОСОБА_14 в цей час силоміць утримувала ноги малолітньої ОСОБА_13 та розводила їх в сторони. Продовжуючи протиправні дії, до ліжка підійшов ОСОБА_11 , який ліг зверху на малолітню ОСОБА_13 та вчинив з малолітньою ОСОБА_13 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_13 з використанням геніталій.

ОСОБА_16 в цей час здійснював відеозйомку зґвалтування малолітньої ОСОБА_13 на мобільний телефон.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням з метою обрання запобіжного заходу підозрюваному.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_6 просили застосувати більш м`який запобіжний захід, з метою забезпечення права на освіту.

Законний представник ОСОБА_5 мати підозрюваної, просила суд застосувати до доньки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 19.05.2023 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.05.2023 за процесуальним керівництвом Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні групою осіб дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтуванні), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України.

Відповідно до ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Частина 4 ст.152 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, та на підставі ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, у зв`язку з чим, до неповнолітнього підозрюваного відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування, а саме:протоколом прийняття заяви від ОСОБА_17 від 19.05.2023; протоколом огляду місця події від 19.05.2023; консультаційним висновком спеціаліста від 19.05.2023; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_13 від 19.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 19.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.05.2023; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_4 від 19.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.05.2023; протоколом затримання ОСОБА_15 від 19.05.2023; протоколом вилучення відеозапису від 20.05.2023; протоколом огляду відеозапису від 20.05.2023; відеозаписами вилученими з мобільного телефону ОСОБА_17 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 скоїла умисний особливо тяжкий злочин проти статевої недоторканості малолітньої особи, прогнозуючи неминучість тривалого покарання у вигляді ув`язнення, він, без виключення, буде переховуватись від правоохоронних органів, як спосіб уникнення від відповідальності;

Крім цього ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Вказане дає підстави вважати, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 по даній справі, може стати причиною ухилення останньої від явки до слідчого, прокурора чи суду.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для ОСОБА_4 до втечі.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань. Незаконний вплив на свідків у цьому провадженні може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати до суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки злочин вчинений із застосуванням фізичної сили, та підозрюваний проживає поруч з потерпілою, свідками та іншими підозрюваними, вказаний ризик залишається актуальним на весь строк досудового розслідування, з огляду на встановлену КПК України процедура безпосереднього допиту судом свідків під час судового розгляду.

Зазначені обставини, на переконання суду, свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, також, звертає увагу на Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембл і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1999, в якому зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Тому, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри через відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення

При цьому, прокурором надані достатні на цьому етапі слідства докази про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого останньому злочину.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В даному випадку, при вирішенні питання пов`язаного із застосуванням запобіжного заходу щодо неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 суд, зважаючи на обставини встановлені органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, дійшов висновку про абсолютну обґрунтованість поданого клопотання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» дії особи, яка не вчинила і не мала наміру вчинити статевий акт чи задоволення статевої пристрасті неприродним способом, але безпосередньо застосовувала фізичне насильство, погрожувала його застосуванням чи довела потерпілу особу до безпорадного стану шляхом уведення в її організм проти її волі наркотичних засобів, психотропних, отруйних,сильнодіючих речовин з метою зґвалтування її чи вчинення щодо неї насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом іншою особою, повинні розглядатися як співвиконавство у цьому злочині. Дії таких співвиконавців визнаються вчиненими групою осіб і кваліфікуються без посилання на статтю 27 КК ( 2341-14 ). Дії особи, яка,сприяючи виконавцю (виконавцям)злочину у вчиненні насильницького статевих зносин чи насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, застосовувала насильство до особи, яка намагалася перешкодити вчиненню злочину, надала приміщення для вчинення злочину тощо, необхідно кваліфікувати як пособництво в зґвалтуванні або насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом за частиною п`ятою статті 27 КК (2341-14) і відповідною частиною статті 152 КК чи статті 153 КК.

Обгрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив, що органом досудового розслідування було встановлено, що подія кримінального правопорушення відбувалась в квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 , і саме остання тримала на роті потерпілої рушник, щоб та не кричала.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вагомість наявних доказів вчинення нею злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, а саме 16 років, разом з цим підозрювана досягла віку кримінальної відповідальності, відповідно до характеристики з місця навчання, враховуючи стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існують ризики, передбачені у п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, бо підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також незаконно впливати на потерпілу, з якою проживає в одному населеному пункті, та з огляду резонансність злочину, в якому обґрунтовано підозрюється інші неповнолітні особи, більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам, а отже слідчий суддя дійшов до переконання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваній розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП В Київській області капітан поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001385 від 19.052023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України - задовольнити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Житомир, громадянці України, не працюючій, учениці 9 класу Данилівської гімназії, не заміжній, утриманців не має, проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 17 липня 2023 року.

Строк дії ухвали до 17.07.2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1