Справа № 159/4519/23
Провадження № 1-кс/159/2042/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 від 06.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001119 від 06.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На розгляд клопотання слідчий та прокурор, не з`явились, в клопотанні просять судове засідання проводити без їх участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 04.08.2023 надійшла заява ОСОБА_5 про те, що на початку березня 2023 року невідома особа перебуваючи в одній із квартир по АДРЕСА_1 , під час спільного проведення дозвілля, викрала мобільний телефон марки «Redmi-7» чорного кольору, чим спричинила збитків останньому на суму 3000 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 від 06.08.2023 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

11.08.2023 ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Redmi-7», чорного кольору, ЕМЕІ: НОМЕР_1 , ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № РSР 2153106.

Постановою слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 11.08.2023 мобільний телефон марки «Redmi-7» визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Додатками клопотання підтверджується, що вилучені речі є речовими доказами, отже має значення для забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для його володільця, виходячи і з розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на вказане майно завданням кримінального провадження, приймаючи до уваги, що є достатні підстави вважати, що вище вказані речі мають значення для забезпечення кримінального провадження, що відповідно до частини 2 ст. 170 є правовими підставами для накладення на нього арешту, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що тимчасове обмеження власника майна, на яке слідчий просить накласти арешт, є обґрунтованим і такий ступінь втручання у його права та свободи, виправдовуюся потребами досудового розслідування, а тому клопотання суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi-7», чорного кольору, ЕМЕІ: НОМЕР_1 , ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном окрім сторони кримінального провадження під час проведення слідчих (розшукових) дій.

Арештоване майно зберігати у камері схову речових доказів Ковельського РУП у Волинській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1