справа № 462/1444/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт

№ 0000119 від 01.02.2023 року та обвинувальний акт № 0000017 від 14.02.2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, солдата резерву, військовослужбовця, перебуває на посаді водія з аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону ВОС-790037 Д, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

встановив:

25.01.2023 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на вул. Любінській, 104 у м. Львові, виявив на землі банківську картку № НОМЕР_1 , що обслуговується в банку AT «A-Банк», яка належала потерпілому ОСОБА_6 , та яка у відповідності до норм ст.1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1. 4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» - є офіційним документом. Після чого, маючи умисел на викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підібрав вказану банківську картку та з метою подальшого викрадення коштів з неї, заховав собі у кишеню куртки. В подальшому, маючи в своєму розпорядженні викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який на підставі Указу Президента України від 18 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжений з 05:30 год. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення 25.01.2023 о 18:25:08 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Новий Градус», що на вул. Любінській, 102 у м. Львові, здійснив покупку товару на суму 164 гривні без відома та дозволу потерпілого, розраховуючись банківською карткою останнього та використовуючи послугу безконтактного платежу, здійснив безготівкову оплату з допомогою системи «PayPass», продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір охоплений єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 25.01.2023 року о 18:32:27 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-1067» «АТБ-маркет», що на вул. Любінська, 98 у м. Львові здійснив покупку товару на суму 499,40 грн, розраховуючись банківською карткою потерпілого, використовуючи послугу безконтактного платежу, здійснив безготівкову оплату за допомогою системи «РауРаss», тобто таємно викрав кошти потерпілого на загальну суму

663,40 грн.

Надалі, перемістившись на вул. Залізничну у м. Львові, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який на підставі Указу Президента України від 18 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжений з 05:30 год. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення ОСОБА_3 , 25.01.2023 о 19:22:43 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», що на вул. Залізнична, 21 у м. Львові, діючи повторно, здійснив покупку товару на суму 536,94 грн, розраховуючись банківською карткою без відома та дозволу потерпілого, використовуючи послугу безконтактного платежу, здійснив безготівкову оплату за допомогою системи «РауРаьБ», після чого, 25.01.2023 о 19:26:01 год., перебуваючи в цьому ж магазині «Близенько», що на вул. Залізнична, 21 у м. Львові, здійснив покупку товару на суму 239,90 грн, розраховуючись банківською карткою без відома та дозволу потерпілого, використовуючи послугу безконтактного платежу, здійснив безготівкову оплату за допомогою системи «РауРаss». Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав кошти потерпілого на загальну суму 776,84 грн. Після чого, викрадену картку потерпілого викинув.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану і таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , маючи досвід поводження зі зброєю і боєприпасами та знаючи вимоги законодавства України про те, що зброя та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, з метою особистого збагачення, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, а також положення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених; гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, із не встановленого досудовим розслідуванням часу до 16.02.2023, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці зберігав патрони калібру 5,45x39 мм до автоматів та кулеметів системи Калашникова в кількості 691 штука, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, 2 корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 оборонного типу, 1 корпус ручної осколкової гранати РГТ-5 наступального типу та 3 уніфікованих запали ручних гранат модернізованих УЗГРМ-2, які у конструктивному поєднанні із будь якими корпусами гранат є боеприпасом.

Надалі, у ОСОБА_3 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часу винник злочинний умисел на збут боєприпасів з метою отримання грошових коштів.

Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований па збут боєприпасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 16.02.2023, близько 13 год. 30 хв. незаконно переніс до вул. Лютневої у м. Львові патрони калібру 5,45x39 мм до автоматів та кулеметів системи Калашникова в кількості 691 штук, 2 корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 оборонного типу, 1 корпус ручної осколкової гранати РГТ-5 наступального типу та 3 уніфікованих запали ручних гранат модернізованих УЗГРМ-2, які цього ж дня близько 13 год. 40 хв. збув громадянину ОСОБА_7 за грошову винагороду в сумі 1000 (тисяча) доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на

16.02.2023 року становило, 36 560 (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному зберіганні, носінні та збуті боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст.357, ч. 4

ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах. Пояснив, що дійсно 25.01.2023 року на вул. Любінській, 104 у м. Львові виявив на землі банківську картку № НОМЕР_1 , яку вирішив залишити собі з метою скористатись наявними на ній грошовими коштами та того ж дня, розрахувався нею, використовуючи послугу безконтактного платежу, за покупки у магазинах «Новий Градус», що на вул. Любінській, 102 у м. Львові, «Продукти-1067» «АТБ-маркет», що на вул. Любінська, 98 у м. Львові та «Близенько», що на вул. Залізнична, 21 у

м. Львові. Розміру завданої потерпілому шкоди не оспорив. Крім того, 16.02.2023 року, бажаючи отримати грошові кошти, здійснив продаж боєприпасів, дозвіл на володіння і зберігання яких не мав, а саме патрони калібру 5,45x39 мм до автоматів та кулеметів системи Калашникова в кількості 691 штук, 2 корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 оборонного типу, 1 корпус ручної осколкової гранати РГТ-5 наступального типу та 3 уніфікованих запали ручних гранат модернізованих УЗГРМ-2. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, в матеріалах справи міститься письмова заява потерпілого ОСОБА_6 , в якій просить судовий розгляд кримінального провадження проводити за його відсутності та зазначив про повне відшкодування заподіяних збитків.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Таким чином, аналізуючи наведене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану і таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та незаконному зберіганні, носінні та збуті боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України доведена повністю і його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, згідно положення ст. 12 КК України, кримінальним проступком та тяжкими злочинами, вчинені умисно, таємне викрадення чужого майна вчинено з корисливих мотивів, повторно та в умовах воєнного стану, беручи до уваги розмір завданої потерпілому протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди, а також враховує особу винного, який раніше не судимий, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, згідно наданої характеристики за місцем проживання та місцем служби характеризується позитивно, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 в ході судового розгляду не встановлено.

Виходячи з наведеного та із врахуванням всіх обставин по справі, беручи до уваги також думку прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що саме таке пок/арання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, суд призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.

Витрати на залучення експерта становлять 7 928,76 грн.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 1 року обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 3 років позбавлення волі;

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 70 КК Укpаїни, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до частини 4 статті 76 Кримінального кодексу України нагляд за ОСОБА_3 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_2 , у разі зміни місця служби командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби - контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_3 згідно з частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід, обраний слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2023 р. залишити, до вступу вироку в законну силу.

Після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 53680 грн, визначену ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2023 року, внесену ОСОБА_9 на рахунок НОМЕР_3 , повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експерта у розмірі 7 928 (сім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 76 копійок.

Речові докази квитанції № 4; № 5; № 2; № 8, на яких зафіксовані трансакції з оплатою в магазинах; відеозаписи під назвою "Зал 25.01.23 (18-25) Любінська 102" та "Над касою 25.01.2023 (18-25) Любінська, 102 які збережені на компакт-диску та відеозаписи під назвою "ch01-3106-00000000" та "XVR_ch1_main_2030_ 2700" - залишити при справі; патрони калібру 5.45 мм в загальній кількості 32 шт., патрони калібру 5,45 мм в загальній кількості 691 шт. конфіскувати; корпус гранати "Ф-1 в кількості 2 шт; корпус гранати "РГД-5" в кількості 1 шт; 3 підривача типу УЗРГМ-2 - знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал вироку у справі № 462/1444/23

Суддя ОСОБА_1