Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2392/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління служби безпеки України в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14 травня 2023 року, з визначенням застави у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень,

щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АР Крим, проживаючого: АДРЕСА_1 ,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000 від 25.10.2022 року.

Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначення застави у розмірі 107 360 грн., достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК з метою гарантування належної його процесуальної поведінки, ураховуючи передовсім межі, передбачені п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПКУ України та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, яка є необхідною та достатньою для гарантування виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Вважає, що вказана ухвала є незаконною. Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, враховуючи наявність ризиків, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, визначивши ОСОБА_8 заставу, суд виклав у судовому рішенні висновок, яким істотно порушив кримінальний процесуальний закон.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджується, зокрема: копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №9 від 11.03.2022 про зарахування до особового складу в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 , який вважається таким, що посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 11.03.2022; копією військового квитка на ім`я ОСОБА_11 , виданого ЖРТЦК та СП від 31.03.2022; копією рапорта начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 13.03.2023 про надходження 07.12.2022 в медичну частину роти в/ч НОМЕР_1 повідомлення від головного сержанта ОСОБА_8 про направлення на госпіталізацію для лікування у КЗ ЛОР "Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи"; копією акту службового розслідування від 28.02.2023. відповідно до якого ОСОБА_8 : втретє протягом року самовільно залишив військову частину; копією листа генерального директора КНП "Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім.Ю. Липи ОСОБА_13 від 14.03.2023 про знаходження ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні в госпіталі з 06.12.2022 року по 19.12.2022 та з 20.12.2022 по 03.01.2023; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 09.03.2023 року та від 15.03.2023, відповідно до яких 05.01.2023 ОСОБА_8 отримав наказ прибути 06.01.2023 до місця несення служби у смт. Кегичівка Харківської області, однак не з`явився вчасно на службу; копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , відповідно до яких ОСОБА_8 після лікування та відпустки не з`явився до місця несення служби у смт. Кегичівка Харківської області.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу з визначенням застави, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті ухвали по даній справі, в зв`язку з чим, до підозрюваного застосовано запобіжний захід з визначенням розміру застави, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками та даними про його особу.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому була вислухана думка захисника та підозрюваного, які вказували на необґрунтованість підозри, а також вислухана думка слідчого, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки відсутність підозрюваного в місці проходження військової служби тривало понад 2 місяці.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання апеляційного суду, до підозрюваного застосовано запобіжний захід з визначенням розміру застави, співмірний з існуючими ризиками та даними про його особу, підстав для зміни запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.

Доводи прокурора про те, що визначивши ОСОБА_8 заставу, суд виклав у судовому рішенні висновок, яким істотно порушив кримінально процесуальний закон колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки перевіркою матеріалів провадження вказані факти не знайшли свого підтвердження

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховував, що підозрюваний вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, його сімейний та майновий стан, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 107 360 гривень, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2023, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління служби безпеки України в Житомирській області ОСОБА_10 погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: