Справа № 466/6582/23
Провадження № 1-кп/466/852/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

справа №466/6582/23

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000679 від 28 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення -прокурор ОСОБА_5

захисту -захисник ОСОБА_6

-потерпілий ОСОБА_7

-представник потерпілого ОСОБА_8

-заявник ОСОБА_3 -обвинувачений ОСОБА_4

установив:

27.06.2023 до Шевченківського районного суду м.Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679 від 28 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

27.06.2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 справа № 466/6582/23 (провадження №1-кп/466/852/23) була розподілена на розгляд судді ОСОБА_1 ( протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 року).

20 липня 2023 року через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Заявник клопотання мотивує тим, що в межах кримінального провадження № 0000679 від 28.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Peugeot 308», р.н. НОМЕР_1 , ключ до автомобіля із сірим брелком, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони права відчуження, розпорядження та користування такими. Після звернення до слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області з заявою щодо повернення йому вищезгаданого автомобіля, заявник ОСОБА_3 отримав відповідь у якій вказано, що йому відмовлено у поверненні автомобіля, оскільки автомобіль марки «Peugeot 308», р.н. НОМЕР_1 визнано 29.04.2023 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000679 від 28.04.2023.

Просить скасувати накладений арешт на автомобіль, оскільки накладення арешту є обтяжливим способом арешту майна для власника даного автомобіля, оскільки він необхідний йому для щоденного користування та пересування на роботу, а також для належного піклування та догляду за малолітніми дітьми. Крім того даний автомобіль в рамках кримінального провадження оглянутий.

Розглянувши клопотання про скасування арешту, заслухавши думку учасників судового провадження, заперечення прокурора, дослідивши надані докази, оглянувши матеріали судового провадження, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 29.04.2023 автомобіль марки «Peugeot 308», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом. Постанова слідчого на даний час не скасована, а тому відповідно існують підстави для продовження арешту майна, оскільки, в ході судового розгляду може виникнути необхідність у дослідженні такого автомобіля.

За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до п. 3 частини другої, п`ятої статті 170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, конфіскації майна як виду покарання, який накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до частин третьої, четвертої статті 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Розглядаючи клопотання, оцінюючи доводи на їх обґрунтування, суд дійшов висновку про недоведеність того, що в подальшому у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна наразі відпала потреба або, що такий арешт накладено необґрунтовано. На переконання суду, на цей час таке втручання у право власності як арешт майна переслідує легітимну мету, а саме, забезпечення збереження речового доказу, тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотань.

Виходячи із зазначеного, оскільки наразі судове провадження у даному кримінальному провадженні триває, розгляд кримінального провадження на теперішній час не завершений, судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато, та станом на цей час судом не з`ясована позиція обвинуваченого стосовно кримінального правопорушення, потерпілого, свідків та обвинуваченого не допитано, докази не досліджено, приймаючи до уваги, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України, а вказаний автомобіль є речовим доказом, суд доходить висновку, що за таких обставин не можна вважати, що у застосуванні цього заходу наразі відпала потреба, а тому правові підстави для скасування арешту майна відсутні, оскільки доцільність арешту майна станом на цей час зберігається, ухвала слідчого судді та постанова слідчого продовжує діяти та не скасована.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна необхідно відмовити.

Керуючись статтями 170, 174, 369, 371, 376 КПК України, суддя, -

постановила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Peugeot 308», р.н. НОМЕР_1 , ключ до автомобіля із сірим брелком, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1