Справа № 185/6040/23
Провадження № 1-кс/185/1159/23
07 травня 2023 року м. Павлоград
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який має середню освіту, має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
Відповідно до клопотання 05.05.2023 до Павлоградського РВП надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що невстановлена особа, в у мовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , завдавши тілесні ушкодження, заволоділа грошовими коштами у сумі 800 грн, які належать заявниці.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 05 травня 2023 року, приблизно о 13 годині 55 хвилин, будучі у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись повз будинок АДРЕСА_2 , припустив, що у вказаному будинку можуть перебувати речі, які становлять матеріальну цінність, в тому числі грошові кошти, в цей час у ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням небезпечного насильства відносно ОСОБА_9 , поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану (згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року) та подальшому незаконному збагаченні за рахунок майна, яке йому не належить, при цьому достовірно розуміючи, що вказане майно є чужим майном, і правомочності в частині розпорядження таким в нього відсутні.
В послідуючому, в той же день, приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, яке знаходилося у володінні ОСОБА_9 , зайшов на територію зазначеного домоволодіння, де побачив відчинені до будинку вхідні двері. Надалі ОСОБА_6 з землі підняв два фрагмента каменя, та з метою залякування потерпілої ОСОБА_9 , кинув один камінь у пластикове вікно коридору, розбивши його при цьому та одразу, тримаючи інший фрагмент каменя в руці, через відкриті вхідні двері, проник до середини будинку.
В послідуючому, на гуркіт розбитого скла до коридору вийшла потерпіла ОСОБА_9 , в свою чергу ОСОБА_6 , з метою присікання можливого опору зі сторони ОСОБА_9 та залякування останньої, за допомогою принесеного з собою фрагмента каменя, усвідомлюючи свою фізичну перевагу перед потерпілою, розуміючи, що використання вказаного предмету може спричинити тяжкі наслідки здоров`ю потерпілої, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс останній один удар фрагментом каменя по обличчю, в район лівого ока та в послідуючому не менше п`яти ударів руками по голові та обличчю ОСОБА_9 , при цьому вимагав у останньої передати йому грошові кошти, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді пароорбітальної гематоми зліва, забою м`яких тканин обличчя, гематоми лівої щоки та скулової ділянки. Після чого, потерпіла ОСОБА_9 , будучі наляканою, боячись за своє життя та здоров`я, дістала з шафи, що перебуває в приміщенні коридору, вазу з грошовими коштами в сумі 800 грн, якими в послідуючому заволодів ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму.
Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.
Момент фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України 05.05.2023 о 17 год. 00 хв.
05.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину повністю обґрунтована та підтверджується доданими до клопотання доказами.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Крім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку, є підстави вважати, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, підозрюваному ОСОБА_6 відомі дані потерпілої та свідка по кримінальному провадженню, в зв`язку з чим слідство вважає, що останній може незаконно впливати на них, спотворюючи їх показання.
Отже, під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, просили задовольнити з підстав зазначених в клопотанні, зазначили, що підозра обґрунтована, ризики доведені, застосування більш м`якого запобіжного заходу такого як домашній арешт не можливо, так як потерпіла та підозрюваний є сусідами, підозрюваний перебуваючи вдома зможе здійснювати тиск на потерпілу, після скоєння злочину підозрюваний втік за межі міста, тому є ризик, що він буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, обвинувачення не є приватним, тому закриття кримінального провадження за примиренням не можливо.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт, зазначив, що прийшов до потерпілої забрати свій борг та розбити вікно, був у стані алкогольного сп`яніння, що робив після того як розбив скло не пам`ятає, потім сів на автобус і поїхав, ставлення до вчиненого злочину негативне, живе з мамою, потерпіла живе на відстані 500 м.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з засобами електронного контролю, зазначив, що ризики не обґрунтовані та не доведені.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.
Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.
Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи наявні у матеріалах клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даний час є достатні підстави вважати підозру обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йде мова - підозрюваний, міг вчинити правопорушення, та дана інформація не спростована іншими доказами.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний не має місця офіційної роботи, як постійного джерела прибутку, не одружений, не має утриманців, так як син проживає в іншій країні, проживає з мамою, але доказів зазначеного стороною захисту не надано, тобто не має міцних соціальних зв`язків, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Враховуючи дані про підозрюваного та те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини та обґрунтування сторони обвинувачення, позицію та обґрунтування підозрюваного та його захисника, встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків, потерпілого.
Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, які інкримінується та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії, так як підозрюваний в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочилу, жодних даних та доказів щодо певних соціальних зв`язків підозрюваного, а саме проживання з мамою, слідчому судді не надано, що позбавляє слідчого суддю можливості вирішити питання щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Також, слідчим суддею враховано, діючий в Україні воєнний стан, та те, що перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний буде мати доступ до спілкування та зможе вчиняти вплив на потерпілу, свідків, особи яких йому відомі.
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Враховуючи вищезазначене, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відноситься до особливо тяжкого злочину вчиненого з застосуванням насильства відносно потерпілої, з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.176-178,183,186,193-194,196,197,205,309,372,395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17:00 год 03 липня 2023 року.
Строк дії ухвали обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 17:00 год. 05.05.2023.
Строк дії ухвали - до 17:00 год 03 липня 2023 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1