Справа № 362/4639/23
Провадження № 1-кп/362/614/23
ВИРОК

Іменем України

06.09.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001748 від 24.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2023 близько 09 год. 13 хв. інспектором ВРПП Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , інспектором ВРПП Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 під час проведення превентивних заходів поблизу будинку № 2 по вул. Дачній в смт. Глеваха Фастівського району Київської області зупинено за порушення ПДР мопед марки «ХОНДА» моделі «ДІО» без номерних знаків під керуванням ОСОБА_4 .

Під час складання адміністративних матеріалів у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на вирішення питання щодо непритягнення його до адміністративної відповідальності шляхом надання неправомірної вигоди службовим особам Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Так, для реалізації задуманого плану 24 червня 2023 року близько 09 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки «Citroen» моделі «C-Elysee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, припаркованого на узбіччі дороги за адресою: буд. № 2 по вул. Дачній в смт. Глеваха Фастівського району Київської області, звернувся до поліцейського з пропозицією щодо уникнення адміністративної відповідальності за неправомірну вигоду, на що отримав відмову та був повідомлений про кримінальну відповідальність.

Надалі, реалізуючи злочинний план, ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки «Citroen» моделі «C-Elysee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, припаркованого на узбіччі дороги за адресою: буд. № 2 по вул. Дачній в смт. Глеваха Фастівського району Київської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що поліцейський є службовою особою, яка виконує функції представників влади в частині прийняття рішень, що мають юридичне значення та тягнуть за собою юридичні наслідки і знаходиться у вказаному місці при виконанні ним службових обов`язків, проігнорувавши слова працівника поліції щодо відмови та попередження про кримінальну відповідальність за такі дії, запропонував та надав поліцейським Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 1500 грн., поклавши її до передньої панелі навпроти переднього пасажирського сидіння службового автомобіля марки «Citroen» моделі «C-Elysee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору. Тим самим ОСОБА_4 вчинив висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення в його інтересах дії з використанням наданої їй влади.

До початку судового провадження між прокурором Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001748 від 24.06.2023, з одного боку, та обвинуваченим з іншого боку 25.07.2023 у присутності захисника ОСОБА_5 на підставі статей 468-470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., на підставі ч. 4 ст. 53 КК України із розстрочкою рівними частинами строком до одного року.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, просив затвердити угоду, укладену між ним та прокурором, вказав, що угода підписана без примусу в присутності захисника, а також зазначив, що має змогу оплатити штраф одним платежем та не потрубує розстрочки.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України. Також обвинувачений в повній мірі розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим.

Захисник не заперечував проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, прокурора, захисника, письмових матеріалів провадження суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, як вчинення висловлення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигод, надання такої вигоди за вчинення службовою особою в його інтересах будь-якої дії з використанням наданої їй влади, умови угоди відповідають вимогам КПК України, а саме: угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, прокурором при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, те, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, зокрема вона містить беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

З огляду на викладене, а також те, що умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; укладення угоди було добровільним; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні всі фактичні підстави для визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду. Спеціальна конфіскація, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів в сумі 1500 грн., а саме: три купюри номіналом 500 грн. № ХЄ5899185, № ЗА8307303, № ЗВ3311688, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Керуючись ст. ст. 100, ст. 314, ст. 374, ст. ст. 468-469, ст. ст. 472-475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.07.2023 між ОСОБА_4 та прокурором, який на підставі ст. 37 КПК України здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні№ 0001748 від 24.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді однієї тисячі неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області № 381/2761/23 від 28.06.2023.

Речові докази:

- грошові кошти в загальній сумі 1500 грн., а саме: три купюри номіналом по 500 грн. № ХЄ5899185, № ЗА8307303, № ЗВ3311688, які поміщено до паперового конверту білого кольору, опечатаного в присутності понятих та інших учасників огляду, що передано для зберігання на депозитний рахунок Головного управління Національної поліції в Київській області, конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави;

- DVD-R диск, на якому міститься відеозапис СМП від 24.06.2023, що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1