Номер провадження: 11-кп/813/1506/23
Справа № 521/1556/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2023 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого та непрацездатних (неповнолітніх) осіб на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого 13 червня 2019 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185; ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2023 року задоволено клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 та його звільнено від відбування основного покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року за ч.2 ст.185; ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 21 (двадцять один) день.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що відбувши більшу частину покарання, ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та є особою, яка стала на шлях перевиховання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що посередня характеристика та допущення засудженим злісних порушень режиму утримання, свідчать про відсутність такої складової для застосування умовно-дострокового звільнення як сумлінна поведінка та виключає можливість застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 частково підтримав апеляційну скаргу та просив провадження у справі закрити, з огляду на те, що ОСОБА_8 звільнений 25.05.2023 року, в зв`язку з повним відбуттям покарання.

Засуджений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. Повідомлення засудженого про час та місце апеляційного розгляду направлялися на адресу ДУ «Одеська виправна колонія «№14».

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності засудженого ОСОБА_8 .

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали провадження за клопотання засудженого ОСОБА_8 та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Частиною 3 статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до положень ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Так, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі, з неповною середньою освітою, не одружений, непрацездатних (неповнолітніх) осіб на утриманні не має, без інвалідності, на виробництві установи працевлаштований, зареєстрований та до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 13.06.2019 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На час розгляду клопотання судом першої інстанції засуджений ОСОБА_8 відбував покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14».

Початок строку: 25.02.2019 року, кінець строку: 25.05.2023 року. На момент розгляду клопотання засуджений відбув більш ніж 3/4 строку призначеного покарання.

З матеріалів провадження убачається, що під час тримання в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» з 28.02.2019 по 26.06.2019 року, ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. Під час тримання в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» з 26.06.2019 по 17.08.2019 року, ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. До Державної установи «Одеська виправна колонія №14» прибув 17.08.2019 року. За час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався, проте вважається таким що стягнень не має. На виробництві установи працевлаштований у цеху металевих конструкцій, на посаді зварювальник. До праці відноситься з відповідальністю, доручену роботу виконує вчасно та якісно, за що був заохочений 10 (десять) разів. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується порядку носіння форменого одягу встановленого зразка. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не порушує вимоги пожежної безпеки. З засудженим забезпечується проведення морального, правового, естетичного фізичного, санітарію-виховного та психологічного виховання, в індивідуальних і групових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів, на що він реагує позитивно, завжди робить для себе належні висновки. Засуджений приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», відвідує церкву установи, а також приймає участь просвітницьких заходах, які проводяться в установі.

При цьому, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, під час відбування покарання засуджений приймав активну участь в громадському житті установи колонії, виконував роботу з самообслуговування, приймає участь в роботах по благоустрою установи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Отже, під час судового засідання встановлено, що в матеріалах справи наявні переконливі докази сумлінної поведінки засудженого ОСОБА_8 , який під час відбування покарання додержується загальноприйнятих норм і правил поведінки, сумлінно працював в колонії, має добру поведінку в побуті, прагне своєю діяльністю спокутувати провину за вчинений злочин.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , оскільки, відбувши більшу частину покарання, останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, став на шлях перевиховання, щиро розкаявся у вчиненому, що є безумовною підставою для задоволення клопотання.

В свою чергу апеляційний суд зазначає, що, згідно з довідкою про звільнення, ОСОБА_8 звільнений 25.05.2023 року, в зв`язку з повним відбуттям покарання.

Разом з тим, оскільки прокурором була подана апеляційна скарга на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2023 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що фактично, умовно-дострокове звільнення не відбулося, а тому не підлягають задоволенню вимоги прокурора про наявність підстав для закриття провадження, оскільки ОСОБА_8 звільнений, в зв`язку з повним відбуттям покарання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_7 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2023 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3