Номер провадження: 11-сс/813/1237/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 06.07.2023 у к/п № 0000914 від 04.07.2023 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України застосований запобіжний захід у виді нічого домашнього арешту до 06.09.2023

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та був застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком до 06.09.2023 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи ухвалу, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення доведена обґрунтованість підозри, однак стороною обвинувачення не доведено, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

- підозрюваний ОСОБА_7 не працює, на утриманні дітей не має, інкримінований злочин вчинений в умовах воєнного стану, що свідчить про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення;

- окрім цього провадження ОСОБА_7 неодноразово впродовж 2022-2023 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях, окрім того, раніше неодноразово був засуджений в тому числі за вчинення грабежів та розбійних нападів;

За таких обставин, прокурор ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу слідчого судді від 06.07.2023 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судове засідання, призначене на 26.07.2023 було відкладене у зв`язку із клопотанням захисника, водночас вийти на зв`язок із підозрюваним не видалося за можливе.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість, захисник та підорюваний заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування його підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд враховує, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину була доведена органом досудового розслідування у повному обсязі, про що також зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Водночас, колегія суддів зауважує, що доказів того, що ОСОБА_7 протягом дії запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту вчинив дії, які перелічені у ст. 177 КПК України матеріали, надані апеляційному суду, не містять.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи прокурора, які буди підтверджені відповідними матеріалами, наданими суду відносно того, що ОСОБА_7 раніше притягувався до відповідальності однак зазначені обставини не є безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Окрім того, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та практики ЄСПЛ під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу враховуються окрім даних про особу підозрюваного обґрунтованість підозри, наявність ризиків та процесуальна поведінка особи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів , які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечує достатнім чином виконання покладених на нього обов`язків.

Окрім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 Конвенції.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про обґрунтованість висновків слідчого судді про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що досудове розслідування у вказаному провадженні закінчено, обвинувальний акт скеровано до Приморського райсуду м. Одеси, у зв`язку з чим вирішення питання про те, який запобіжний захід є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 буде вирішуватися судом 1-ої інстанції.

В той же час, апеляційний суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_7 відносно того, що у судові засідання суду 1-ої інстанції він з`являється. Зазначені доводи прокурором спростовані не були.

Відповідно до приписів п.1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у зв`язку з чим не вбачає підстав задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 194, 370, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 06.07.2023 якою в межах к/п № 0000914 від 04.07.2023 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту до 06.09.2023 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4