Справа № 308/9759/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/314/23, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 (далі - слідчий), погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0000255, відомості про кримінальне правопорушення в якому 07.11.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, такий, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, учасника бойових дій, військовослужбовця, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, до 12 серпня 2023 року включно, з покладенням на ОСОБА_6 таких процесуальних обов`язків; прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 15 червня 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263 КК України, у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, та ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, у збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що відповідно до ст. 12 КК України, скоєні діяння віднесено до тяжких злочинів, за які у разі доведення вини ОСОБА_6 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Слідчий у клопотанні посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення; незаконно впливати на свідків, їхніх родичів, інших учасників у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 і надалі матиме можливість вчинити кримінальні правопорушення, а саме збувати зброю, боєприпаси та вибухові пристрої іншим особам. Слідчий у клопотанні також зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів і за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які слугували підставою для висунення підозри. На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні обставини є підставами вважати про існування ризику, передбаченого п 1. ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: існує ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також на переконання слідчого судді, наявні достатні підстави вважати, що з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, існує ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити незаконний вплив на свідка ОСОБА_10 . Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про наявність яких зазначає слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні, а саме: перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання або вчинення іншого кримінального правопорушення, - матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведено. Окрім того, слідчим суддею взято до уваги і дані про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме: ОСОБА_6 одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше не судимий, є молодим за віком. Також, слідчий суддя взяв до уваги репутацію підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 з 28.08.2014 по 03.08.2015 у складі ДПСУ брав участь в АТО та відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.08.2015 є учасником бойових дій, із 17.10.2022 по 26.05.2023 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , що стороною обвинувачення не заперечується і 26.05.2023 звільнений за сімейними обставинами відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні - обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, обов`язкові для встановлення під час розгляду клопотання слідчим суддею. На переконання слідчого судді, відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на нього відповідних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, наявний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності; може як особисто, так і через інших осіб незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не встановлені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, оскільки на даний час не встановлено, чи всю наявну в ОСОБА_6 зброю, боєприпаси та вибухові речовини реалізовано та виявлено, у зв`язку з чим він може самостійно, або за допомогою інших осіб продовжувати переховувати або реалізовувати вищевказане майно, а також, будучи військовослужбовцем з метою затягування кримінального провадження, або усунення можливості проведення з ним слідчих дій, вибути для проходження військової служби в інші місцевості, що ускладнить можливість проведення досудового розслідування; існує також ризик знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, документи, пов`язані з обліком зброї, боєприпасів та вибухових речовин військової частини, звідки можливо викрадено зброю та боєприпаси, місцезнаходження яких наразі невідоме; також існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_6 підозрюється, оскільки після вчинення злочину 10.10.2022 ОСОБА_6 продовжив незаконну діяльність, пов`язану зі злочинами проти громадської безпеки та 03.01.2023, а також 03.06.2023 повторно збув ОСОБА_10 боєприпаси. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування - до 15.08.2023.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в тому випадку, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 07.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Із журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 , що не свідчить про порушення права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, та у збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, а саме протоколами допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , добровільної видачі, огляду та вручення грошових коштів, про результати контролю за вчиненням злочину, про результати проведення візуального спостереження за особою, за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, постановою про визнання предметів речовими доказами, висновками експерта, на підставі яких 15.06.2023 винесено повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 . Наявність цих ризиків сторонами кримінального провадження також не оспорюється.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про недоведеність органом досудового розслідування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, ОСОБА_6 може підшуковувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав обґрунтовану оцінку відомостям про особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки (одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, та постійне місце проживання, раніше не судимий, є молодим за віком), а також репутацію підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 з 28.08.2014 по 03.08.2015 у складі ДПСУ брав участь в АТО та відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.08.2015 є учасником бойових дій, із 17.10.2022 по 26.05.2023 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 і 26.05.2023 звільнений за сімейними обставинами відповідно до абз.13.ч.1ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, в яких ОСОБА_6 підозрюється, ґрунтуються на припущеннях. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів, які б із достовірністю свідчили про наявність передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги прокурора про наявність цих ризиків.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Тому, доводи слідчого та прокурора про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що домашній арешт не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, наведеним у клопотанні, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, до 12 серпня 2023 року включно; прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - до 12 серпня 2023 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною обвинувачення не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, у кримінальному провадженні № 0000255, відомості про кримінальне правопорушення в якому 07.11.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та обрано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, до 12 серпня 2023 року включно, з покладенням на ОСОБА_6 відповідних процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: