Справа № 461/5328/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1075/22 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та обрано покарання - 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного покарання - 5 років позбавлення волі, із визначенням 2 років іспитового строку.

Згідно з ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено цілодобовий домашній арешт.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду, ОСОБА_7 16.07.2022 року в період часу з 23:15 год. по 23:45 год., перебуваючи поблизу перехрестя вулиць Староєврейська - Галицька у м. Львові, а саме - за адресою: вул. Староєвреська, 5, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, під час дії воєнного стану на території України, викрав мобільний телефон марки "iPhone 13 Pro" IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , вартістю 48000, 00 грн., що належав потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 48000, 00 грн.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 22.07.2022 року о 23:00 год., перебуваючи у сквері поблизу Львівської ОДА, що розташований за адресою: м. Львів, вул. Підвальна, 13, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з рюкзака, що належав потерпілому ОСОБА_11 два мобільні телефони марки «iPhone 11» : один чорного кольору IMEІ: НОМЕР_4 вартістю 18 497, 00 грн. та другий білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_5 вартістю 18 497, 00 грн., грошові кошти у розмірі 4800, 00 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду у загальному розмірі 41 794, 00 грн.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , 24.07.2022 року у період часу з 21:00 год. по 22:30 год., перебуваючи на вул. Валовій, 19 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, під час дії воєнного стану на території України, викрав мобільний телефон марки " iPhone 12 Pro" ІМЕІ: НОМЕР_6 , синього кольору вартістю 40 000, 00 грн. із чохлом оранжевого кольору та електронною сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 40000, 00 грн.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , 02.08.2022 року о 23:00 год., перебуваючи у сквері поблизу Львівської ОДА, що розташований за адресою: м. Львів, вул. Підвальна, 13, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, повторно та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "iPhone 13" ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_8 , вартістю 35 000, 00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 35 000, 00 грн.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 12.08.2022 року в період часу з 20:30 год. по 21:00 год., перебуваючи на вул. Сербській, 4 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, повторно та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "Motorola moto g60" IMEI: НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 , з сім-картою мобільного оператора ТзОВ «Лайфселл» НОМЕР_11 та сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_12 , вартістю 7000, 00 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 7000, 00 грн.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 14.08.2022 року о 21:30 год., перебуваючи на вул. Сербській, 4 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, повторно та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "Айфон XR" ІМЕІ: НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_15 , вартістю 17 300, 00 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду у розмірі 17 300, 00 грн.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 25.08.2022 року о 22:45 год., перебуваючи на пл. Різні, що за адресою: м. Львів, проспект В. Чорновола, 7, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із гаманця грошові кошти в розмірі 1500, 00 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду у розмірі 1500, 00 грн.

На вказаний вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2022 щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України, невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у вироку судом не зазначено, які саме дані слугували підставою для висновку про те, що виправлення обвинуваченого за вчинення ним злочинів можливе без відбування покарання. У той же час, суд залишив поза увагою та не надав відповідної оцінки даним про ступінь тяжкості злочину, особу винного та іншим обставинам справи.

Зокрема не врахованого того, що ОСОБА_7 раніше судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти власності, маючи непогашену судимість, в умовах воєнного стану, знову вчинив злочин цієї категорії, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, судом не встановлено та у вироку суду не зазначено про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_7 матеріальної шкоди, заподіяної вчиненням злочинів, та про щире каяття з приводу вчинених злочинів. Єдиною обставиною, що пом`якшує покарання. судом визнано повне визнання обвинуваченим вини, що з огляду на вчинення ОСОБА_7 тяжких злочинів проти власності, зокрема у період непогашеної судимості та в умовах воєнного стану, не свідчить про можливість його виправлення без відбування покарання.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Прокурор просив вимоги апеляційної скарги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 відповідають кваліфікації за інкриміновані йому злочини, а висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Підставою звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду повинен ґрунтуватися на відомостях про вчинений особою злочин, посткримінальну поведінку та її характеристику, спосіб життя, соціальні зв`язки, наявність чи відсутність судимості тощо. Лише проаналізувавши всі зазначені обставини, суд може дійти висновку про наявність підстав для звільнення особи від відбування покарання в умовах застосування ст.ст.75,76 КК України.

Колегія суддів, дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України, вважає їх обґрунтованими, оскільки суд першої інстанції, виходячи зі змісту оскаржуваного вироку, недостатньо врахував вимоги ст.ст.50,65 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, як це слідує зі змісту вироку, врахував: ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочинів визнав повністю, а також посередню характеристику обвинуваченого, який на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд першої інстанції визнав - повне визнання вини.

Обставин, які згідно з вимогами ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Врахувавши наведені обставини та відомості, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та звільнив його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання. Але, на переконання колегії суддів, не навів у вироку достатніх мотивів на обґрунтування рішення про можливість виправлення обвинуваченого в умовах застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зокрема, суд першої інстанції у повній мірі не врахував те, що ОСОБА_7 раніше судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти власності, маючи непогашену судимість, в умовах воєнного стану, знову вчинив злочин цієї категорії, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Так, ОСОБА_7 судимий 22.02.2011 Франківським районним судом м. Львова за ч.3 ст.186, ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі (звільнений 29.08.2014); 10.10.2017 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі (звільнений 01.10.2020). Після зазначених злочинів, відбувши реальні покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_7 знову вчинено 7 епізодів злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, що є тяжкими, за обставин, що значно підвищують його суспільну небезпеку, а саме, повторно та в умовах воєнного стану.

Зазначені обставини негативно характеризують особу обвинуваченого та викликають обґрунтований сумнів про можливість його виправлення та запобіганню вчиненню ним нових злочинів без відбування покарання.

Окрім цього, судом не встановлено та у вироку суду не зазначено про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_7 матеріальної шкоди, заподіяної вчиненням злочинів та про щире каяття з приводу вчинених злочинів. Єдиною обставиною, що пом`якшує покарання, судом визнано повне визнання обвинуваченим вини, що з огляду на вчинення ОСОБА_7 тяжких злочинів проти власності, зокрема у період непогашеної судимості та в умовах воєнного стану, не свідчить про можливість його виправлення без відбування покарання.

Вищенаведеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції не дав відповідної оцінки, передусім з точки зору суспільної небезпечності засудженого.

На переконання колегії суддів, звільнення у даному випадку ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням не сприятиме досягненню мети покарання, яка полягає не лише у виправленні засудженого, а й у запобіганні вчиненню ним нових злочинів, виконанню завдань кримінального судочинства щодо захисту прав і свобод людини від злочинних посягань.

Таким чином, висновки суду про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням суперечать принципу справедливості покарання і не відповідають його меті - виправлення засудженого та запобігання скоєнню нових злочинів як ними, так і іншими особами.

За таких обставин колегія суддів констатує неправильне застосування Закону про кримінальну відповідальність, яка виразилась у неправильному звільненні обвинуваченого від відбування покарання, що відповідно до п. 4 ч.1 ст. 420 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку.

Призначаючи покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, наведені вище дані про особу обвинуваченого, обставину що пом`якшує покарання, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєні ним злочини.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з реальним його відбуттям буде достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а отже апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 418, 420,615 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задоволити.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання та звернення вироку до виконання.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді