Справа № 127/16/20
Провадження №11-кп/801/327/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - ОСОБА_2 (суддя-доповідач),

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачені: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисник - ОСОБА_10 ,

потерпілий - Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ»,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 10004613 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, дані про місце реєстрації та проживання відсутні, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 грудня 2007 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358, ст. 70 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково 21 лютого 2014 року з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 14 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, дані про місце реєстрації та проживання відсутні, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 грудня 2007 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358, ст. 70, 71 КК України на 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю покарання 27 листопада 2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

Зміст оскарженого судового рішення

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2023 року визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання, тобто з 09 січня 2023 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Визнано винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначено ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання, тобто з 09 січня 2023 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі прокурор просить:

вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2023 року у кримінальному провадженні 10004613 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість;

ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі;

визнати винним ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі;

в іншій частині вирок залишити без змін.

Не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинувачених, прокурор посилається на те, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості.

Стверджує, що судом не враховано ставлення обвинувачених до вчиненого та наслідки їх діяння. Зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні не визнали, у вчиненому не розкаялись, не надали критичної оцінки своїй поведінці та не усвідомили характер скоєного.

Указує, що призначена судом першої інстанції міра покарання обвинуваченим не відповідає ступеню суспільної небезпечності вчинення злочину та не сприятиме досягненню мети покарання.

Захисник ОСОБА_11 в апеляційній сказі просить:

вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2023 року у кримінальному провадженні 10004613 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України скасувати на підставі ст. ст. 407, 409 - 413, 417 КПК України через неповноту судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;

кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України через відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

Указує, що суд першої інстанції всупереч вимог ст. 17, 94, 370 КПК України не надав належної правої оцінки доводам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про невинуватість, в тому числі, про істотні порушення вимог КПК України, порушення прав обвинувачених на захист під час досудового розслідування, в результаті суд дійшов неправильних висновків щодо обставин справи та допустив помилку при застосування кримінального закону.

Захисник ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просить:

вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2023 року щодо ОСОБА_9 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, за відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у діях ОСОБА_9 відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, яка характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом.

Допитані як свідки продавці магазину «Єва» показання обвинуваченого не спростували.

ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2023 року щодо нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Указує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки усім обставинам справи упереджено та необ`єктивно підійшов до розгляду справи.

Стверджує про упередженість суду першої інстанції та надання ним неправильної правової оцінки доказам у кримінальному провадженні, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, необґрунтовану відмову в задоволенні клопотань сторони захисту про допит свідка, обмеження сторони захисту у часі для підготовки до допиту обвинуваченого та судових дебатів, чим порушено право останнього на захист.

Вина та умисел на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є недоведеними.

ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2023 року щодо нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 є ідентичні доводам апеляційної скарги ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 подані обвинуваченим та захисником апеляційні скарги підтримали та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на викладені у них доводи, зокрема неналежне фіксування судового провадження судом першої інстанції, що призвело до істотних порушень кримінального процесуального закону.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 подані обвинуваченим та захисником апеляційні скарги підтримали та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на викладені у них доводи, зокрема неналежне фіксування судового провадження судом першої інстанції, що призвело до істотних порушень кримінального процесуального закону.

Окрім того, обвинувачені та їх захисник заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Прокурор ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційні скарги обвинувачених та захисників залишити без задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Вважає, що в апеляційній скарзі прокурора наведені достатні підстави для її задоволення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_8 за невстановлених обставин вступив у попередню змову зі своїм братом-близнюком ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки.

Реалізовуючи вищевказану попередню змову, діючи повторно, з корисливими мотивом та метою, опираючись на дії один одного і заздалегідь розподіливши між собою ролі, 25 листопада 2018 року прийшли до магазину «ЄВА-2017» ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 89, та почали виконувати свій спільний злочинний умисел.

Так, 25 листопада 2018 року приблизно о 14 год 20 хв, виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_8 увійшов до приміщення указаного магазину, де помітивши на полиці чоловічу туалетну воду торгової марки «Versace Pour Homme» об`ємом 100 мл, таємно взяв її до рук та перемістив на полицю магазину з жіночими резинками для волосся, після чого залишив приміщення магазину.

Приблизно о 14 год 25 хв до вищевказаного приміщення увійшов ОСОБА_9 , який, достовірно знаючи про виконання ОСОБА_8 відведеної йому ролі, підійшов до полиці магазину з жіночими резинками для волосся, з якої таємно взяв до рук залишену там ОСОБА_8 вищевказану туалетну воду торгової марки «Versace Pour Homme» об`ємом 100 мл, яка належить ТОВ «РУШ» та вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи № 6017/19-21 від 01 жовтня 2019 року на момент вчинення злочину становить 1539,50 грн, заховав її до внутрішньої кишені свого плаща не розрахувавшись за товар, пройшов повз касу та залишив приміщення магазину. Викраденим в подальшому обвинувачені розпорядилися на власний розсуд.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог статті 65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши ретельно доводи апеляційних скарг обвинувачених, захисників та прокурора, апеляційний суд дійшов висновку про їх часткове задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (частина перша статті 55 КПК).

Частиною третьою статті 56 КПК встановлено, що під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право, зокрема, бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.

Кримінальний процесуальний закон покладає на суд обов`язок забезпечити реалізацію потерпілим указаних процесуальних прав (частина шоста статті 22 КПК України).

Процесуальні вимоги щодо участі потерпілого в судовому засіданні стосуються усіх потерпілих, які беруть участь у кримінальному провадженні. Неналежне повідомлення хоча б одного з них є підставою для скасування судового рішення.

Порядок здійснення судового виклику у кримінальному провадженні урегульовано главою 11 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Належним підтвердженням факту отримання особою повідомлення відповідно до статті136 КПК України є розпис особи про його отримання, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Відповідно до частини першої статті 325 КПК України, якщо до суду не з`явився потерпілий належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, в залежності від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Отже, суд повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення участі потерпілого в судовому засіданні. У разі, коли потерпілий не з`явився за викликом, суд вирішує питання про розгляд справи або її відкладення залежно від того, чи можливо за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини справи і захистити його права та законні інтереси.

За указаними вимогами закону, проведення судового засідання за відсутності потерпілого можливо тільки за умови завчасного та належного його повідомлення про час і місце судового розгляду та в залежності від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

При цьому, наявність в матеріалах провадження заяви потерпілого про проведення судового розгляду у його відсутності не звільняє суд від обов`язку повідомити такого про час та місце судового засідання.

Матеріалами справи встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_9 надійшов до суду першої інстанції 02 січня 2020 року.

Ухвалою Вінницького міського суду від 03 січня 2020 року призначено підготовче судове засідання, яке в подальшому було відкладено у зв`язку з неявкою представника потерпілої особи ТОВ «РУШ».

21 лютого 2020 року представником ТОВ «РУШ» подано заяву в якій останній просив провести розгляд указаного кримінального провадження призначеного на 02 березня 2020 року без його участі (т. 1 а. с. 67).

02 березня 2020 року судом першої інстанції проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд на 12 березня 2020 року.

В силу різних підстав судовий розгляд у даному кримінальному провадженні неодноразово відкладався, однак матеріали кримінального провадження не містять відомостей про належне повідомлення потерпілої особи ТОВ «РУШ» щодо таких відкладень, зокрема, на: 15 січня, 09 липня , 15 липня, 26 листопада, 04 грудня, 23 грудня 2020 року, 24 лютого, 28 лютого, 05 липня, 14 липня, 07 грудня 2021 року, 13 січня, 07 лютого, 14 лютого, 12 вересня, 08 листопада, 06 грудня, 20 грудня, 27 грудня 2022 року, 10 січня, 18 січня, 19 січня, 20 січня 2023 року, як і заяви про проведення судового розгляду без його представника.

Отже, суд першої інстанції приймаючи рішення про судовий розгляд цього кримінального провадження за відсутності представника потерпілої юридичної особи, не з`ясував чи завчасно та належним чином вона повідомлена, чи можливо за відсутності потерпілої особи з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, ураховуючи заперечення обвинувачених проти обставин вчинення злочину, що відповідно до частини п`ятої статті 412 КПК України є істотним порушенням указаних вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окрім того, відповідно до пункту 6 статті 129 Конституції України, однією з засад судочинства є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Зазначений конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.

Засада гласності судового процесу закріплена у статті 27 КПК України і складається із трьох взаємопов`язаних елементів: 1) гласність судового провадження; 2) відкритість судового провадження; 3) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною п`ятою статті 27 КПК України встановлено, що під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження, зокрема в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Проте, в порушення указаних вимог закону, наявні в матеріалах кримінального провадження примірники технічних носіїв інформації не містять повної фіксації усіх процесуальних дій судового провадження, здійснених в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при перевірці законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення суду першої інстанції, перевіривши наявність інформації на указаних цифрових носіях інформації, встановив, що в матеріалах провадження наявні журнали судових засідань, зокрема від 04 серпня 2022 року (т. 2 а. с. 174), 18 січня 2023 року (т. 3 а. с. 48-49), 19 січня 2023 року (т. 3 а. с. 55-58), 20 січня 2023 року (т. 3 а. с. 60-61), проте прослухати апеляційним судом звукозапис указаних судових засідань не виявилось можливим через їх відсутність на технічних носіях інформації.

Указане свідчить про неналежне фіксування судового засідання судом першої інстанції, що призвело до істотних порушень кримінального процесуального закону.

Отже апеляційним судом встановлено повну відсутність звуко- та відеозапису фіксування судових засідань суду першої інстанції технічними засобами за 04 серпня 2022 року, 18 січня 2023 року, 19 січня 2023 року, 20 січня 2023 року.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідно до вимог частини першої, пунктів 5, 7 частини другої статті 412, пункту 1 частини першої статті 415 КПК України ці порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є істотними та такими, що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому тягне безумовне його скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання. Однак, ці доводи, зокрема ті, що зазначені в апеляційних скаргах як сторони захисту, так і сторони обвинувачення підлягають оцінці при новому розгляді та ухваленні рішення судом першої інстанції. У зв`язку зі скасуванням вироку із указаних підстав, апеляційний суд не входить в обговорення інших доводів апеляційних скарг, які необхідно перевірити при новому розгляді кримінального провадження по суті суду першої інстанції, усунувши указані порушення, з дотриманням вимог закону перевірити доводи, зазначені в апеляційних скаргах та постановити законне й обґрунтоване судове рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 497 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є встановлення порушень, передбачених пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом першої інстанції допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, тому постановлено вирок, який не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, що є підставою для його скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Вирішуючи питання стосовно запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд апеляційної інстанції, з урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні судом першої інстанції запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою залишалися без змін, беручи до уваги усі дані кримінального провадження, згідно із якими обвинувачені не мають місця проживання та реєстрації, є неодноразово судимими, порушували обов`язок обвинувачених щодо явки до суду внаслідок чого до них застосовувався ухвалою суду першої інстанції привід та розшук, з метою запобігання ризику переховування останніх від суду, вважає за необхідне запобіжні заходи у виді утримання під вартою залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжні заходи у виді утримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4