Справа № 690/383/22
Провадження № 1-кп/690/77/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000507 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зав`язанці Мостиського району Львівської області, освіта середня повна, розлучена, офіційно не працевлаштована, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштована, має 1 неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 02.04.2021 року в справі № 690/150/21 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 240 годин. У подальшому, 11.05.2021 року, 25.08.2021 року та 29.12.2021 року працівниками Звенигородського районного сектору № 1 Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області письмово ознайомлено ОСОБА_3 із порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389-2 КК України за злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та вручено направлення про зобов`язання приступити до відбуття 240 годин суспільно-корисних робіт у Ватутінському виробничому управлінні житлово-комунального господарства. Водночас ОСОБА_3 до виконання суспільно корисних робіт не приступила, в зв`язку з чим постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 15.02.2022 року в справі № 690/59/22 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності.

У подальшому, 16.05.2022 року працівниками Звенигородського районного сектору № 1 Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області вчетверте письмово ознайомлено ОСОБА_3 із порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389-2 КК України за злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та вручено направлення про зобов`язання не пізніше 19.05.2022 року приступити до відбуття 240 годин суспільно корисних робіт у Ватутінському виробничому управлінні житлово-комунального господарства. Однак ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на злісне ухилення від відбування суспільно корисних робіт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, без підтвердження наявності поважних причин, до фактичного відбування суспільно-корисних робіт не приступила, як наслідок, не відбула жодної з 240 годин суспільно корисних робіт у Ватутінському виробничому управлінні житлово-комунального господарства.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилилась від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Допитана в ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 спочатку визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні. Надала суду показання про те, що не прибувала на відпрацювання суспільно корисних робіт не зі злого умислу, а в зв`язку проблемами зі здоров`ям (травма ноги, алергічні прояви), однак доказів цього в неї не має.

У подальшому обвинувачена ОСОБА_3 змінила свою позицію та заперечувала факт злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, з тих же підстав, що не мала можливості приступити як до відбуття, так і відбувати суспільно корисні роботи в зв`язку з негативним станом здоров`я, у тому числі алергічними проявами. Вказала, що працівникам органу пробації вона неодноразово вказувала на наявність проблем зі здоров`ям та навіть надавала їм наявну в нею медичну документацію з даного приводу. Також пояснила, що через скрутне матеріальне становище не мала можливості продовжити обстеження в м. Черкасах за виписаними їй направленнями.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_6 , начальник Звенигородського районного сектору № 1 Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, надав суду показання про те, що на виконання до очолюваного ним сектору надійшла постанова Ватутінського міського суду Черкаської області від 02.04.2021 року в справі № 690/150/21, якою ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 240 годин.

Фахівці сектору неодноразово викликали ОСОБА_3 та роз`яснювали їй порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, а також попереджали про наслідки ухилення від їх виконання, а також 11.05.2021 року, 25.08.2021 року, 29.12.2021 року та 16.05.2022 року вручали їй направлення до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства для відбуття суспільно корисних робіт. Однак ОСОБА_3 посилаючись на проблеми зі здоров`ям фактично до відбуття суспільно корисних робіт не приступила, а після визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, отримавши 16.05.2022 року відповідне направлення взагалі не з`явилась до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства для відбування суспільно корисних робіт. З огляду на таку поведінку ОСОБА_3 ним скеровано подання до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для вирішення питання про наявність в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України. Додатково вказав, що жодних медичних документів, які б свідчили про такий стан здоров`я ОСОБА_3 , який унеможливлює відбуття нею суспільно корисних робіт, або підтверджували наявність інших поважних причин, що позбавляли її можливості прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт, ОСОБА_3 упродовж періоду часу з травня 2021 року по травень 2022 року не надавались.

Свідок ОСОБА_7 , начальник Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства, в судовому засіданні надала показання за змістом яких орієнтовно в травні-червні 2021 року ОСОБА_3 принесла їх медичні довідки, що потребує огляду алерголога в обласній лікарні, після чого сказала, що їй потрібно пройти медогляд. У подальшому ОСОБА_3 результатів медогляду їй не надавала, жодного разу до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства більше не приходила, як наслідок, до виконання суспільно-корисних робіт не приступала. Додатково на запитання суду уточнила, що упродовж 2022 року ОСОБА_3 жодного разу до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства для відбуття суспільно корисних робіт не з`являлась, причини цього їй невідомі.

Від допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор відмовився, про що написав письмову заяву.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 389-2 КК України, окрім показань свідків, підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, а також безпосередньо досліджені у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 02.04.2021 року в справі № 690/150/21 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 240 годин.

Відповідно до довідки про проведену бесіду від 11.05.2021 року фахівцем Звенигородського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ознайомлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, а також наслідки у разі ухилення від їх відбування.

Постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 15.02.2022 року в справі № 690/59/22 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, однак звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в справі закрито, в зв`язку з неможливістю призначити їй покарання, передбачене санкцією ст. 183-2 КУпАП.

Згідно направлення від 16.05.2022 року № 34/4/690-22, яке обвинуваченою ОСОБА_3 16.05.2022 року отримано особисто, вона зобов`язана не пізніше 19.05.2022 року прибути до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства для відбування 240 годин суспільно корисних робіт.

Листом від 13.06.2022 року № 240 Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства повідомило Звенигородський районний сектор № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відпрацювання суспільно корисних робіт не з`являлась, направлення від 16.05.2022 року № 34/4/690-22 не надавала.

Згідно змісту довідки Звенигородського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області від 13.07.2022 року № 34/4/1004-22 станом на 13.07.2022 року невідбутий строк суспільно корисних робіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 240 годин.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі, та сумніви в суду щодо вказаного відсутні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 389-2 КК України злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

При цьому, злісність ухилення ОСОБА_3 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт відповідно до примітки до ст. 389-2 КК України полягає в продовженні ухилення від відбування суспільно корисних робіт особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто неприбутті до місця виконання суспільно корисних робіт протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

При цьому, суд критично оцінює доводи обвинуваченої ОСОБА_3 щодо її хворобливого стану як поважної причини неявки до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства за направленням від 16.05.2022 року № 34/4/690-22 для відбування суспільно корисних робіт у Ватутінському виробничому управлінні житлово-комунального господарства, оскільки відповідно до наданої стороною державного публічного обвинувачення медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 № 66385, нею 26.05.2021 року пройдено огляд у алерголога, яким встановлено діагноз алергічний риніт, викликаний пилком рослин, а також вказано на рекомендовані обстеження та лікування, однак не вказано про існування в зв`язку з цим застережень чи обмежень щодо її трудової функції.

Крім того, забій лівого колінного суглобу, розтягнення зв`язок лівого колінного суглобу ОСОБА_3 , який діагностовано 30.08.2021 року, з урахуванням того, що при цьому травматичних змін не виявлено, не є таким ушкодженням здоров`я, що унеможливлював відбуття ОСОБА_3 суспільно корисних робіт у травні 2022 року.

Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Ватутінська міська лікарня Ватутінської міської ради» від 14.07.2022 року № 766 вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стаціонарному лікуванні в період часу з 02.04.2021 року по 14.07.2022 року не перебувала, а за результатами її огляду 07.06.2022 року на дому лікарями акушер-гінекологами факту її вагітності не виявлено.

За місцем проживання ОСОБА_3 негативно не характеризується.

У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що про необхідність сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй стало відомо у березні 2021 року коли на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. Також вказала, що її неявки для відбуття суспільно корисних робіт зумовлені виключно станом її здоров`я, однак за медичною допомогою вона не зверталась, оскільки не мала коштів для повного обстеження та лікування. Додатково вказала, що на даний час у міру можливості вживає заходів до погашення наявної заборгованості зі сплати аліментів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 в межах санкції ст. 389-2 КК України, суд враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин; особу винного, яка не має офіційного джерела доходу, її майновий стан, відсутність у минулому судимостей; думку прокурора.

З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 389-2 КК України у виді позбавлення волі строком наближеним до мінімального, та на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України звільняє її від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку мінімальним терміном, а також покладенням на неї обов`язків, з переліку, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи, що її подальше виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства, а також, що саме така міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою та справедливою для неї.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, підстави для їх обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 51, 63, 65-67, 75, 76, 389-2 КК України, ст.ст. 110, 368, 370, 373, 374, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1