Справа 758/6795/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1863/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000312 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, непрацюючого, з середньою освітою, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого:

25.02.2019 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 86, ч. 4 ст. 70 КК України КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,

засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 25.07.2022 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, будучи зупинений працівниками поліції у вестибюлі станції метро «Академмістечко» у м. Києві, добровільно видав блістер з 10 таблетками метадону, який він незаконно придбав шляхом знахідки та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання не врахував положення ч. 3 ст. 61 КК України, так як обвинувачений являється інвалідом ІІ групи. Апелянт звернув увагу, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання з випробуванням не було належним чином враховано дані про підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_8 , який будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив та вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовини. Вважав, що у ході судового розгляду у суді першої інстанції не було здобуто жодного доказу, який би обґрунтовано вказував на можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. На думку прокурора, лише реальне відбування покарання призведе до наслідків у виді виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді арешту строком на 4 місяці.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисника та обвинуваченого, які апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою, просили залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Необхідність застосування більш суворого покарання є підставою для ухвалення нового вироку відповідно до п.2 ч.1 ст. 420 КПК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України суд першої інстанції не звернув уваги на те, що обвинувачений є інвалідом ІІ групи та не врахував положення ч.3 ст. 61 КК України, відповідно до яких, покарання у виді обмеження волі до інвалідів ІІ групи не застосовується. Наведене указує на незаконність вироку в частині призначення покарання, що указує на необхідність скасування вироку у цій частині.

При вирішенні питання про покарання колегія суддів звертає увагу на підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_8 . Так, обвинувачений раніше неодноразово судимий, у тому числі і із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, відбував покарання у виді позбавлення волі після чого продовжував вчиняти злочини. Аналіз даних, які характеризують особу обвинуваченого указує на відсутність переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, що указує на необхідність призначення обвинуваченому покарання із реальним його відбуванням. Із урахуванням наведених вище обставин та із урахуванням вимог апеляційної скарги, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді арешту строком 4 місяці. На думку колегії суддів, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, сприятиме досягненню мети покарання, визначеній у ст. 50 КК України. Оскільки покарання у виді арешту із реальним відбуванням цього покарання за своїми формою і змістом є більш суворим від покарання у виді обмеження волі, яке не підлягає реальному відбуванню, у цій справі необхідно ухвалити новий вирок в частині призначеного покарання відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити..

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 рокущодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

ОСОБА_8 за ч.1 ст. 309 КК України призначити покарання у виді арешту строком на чотири місяці.

Строк відбування покарання обчислювати із 27.07.2023 року.

Врешті вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, а обвинуваченим у той же строк із моменту отримання копії цього вироку.

СУДДІ

____________________ _________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4