Справа № 357/8467/23
У Х В А Л А

15 липня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003417, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2023 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернулися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003417, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2023.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 14.07.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 , до втечі.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні), обгрунтовує тим, що перебуваючи не під вартою підозрюваний ОСОБА_4 , знаючи особисті дані та місце проживання потерпілих та свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення може незаконно впливати на них з метою уникнення відповідальності за скоєне. ОСОБА_4 може може здійснювати незаконний вплив на них шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, а також враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, тому наявний ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, в тому числі стосовно свідків даного злочину шляхом незаконного впливу на них з метою викривлення події злочину та реабілітації себе як злочинця.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 крім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та слідчий СВ Білоцерківського РУп ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 клопотання підтримали за викладених у ньому обставин та просили його задовольнити. Слідчий ОСОБА_9 додатково пояснила, що дружина підозрюваного категорично проти того, щоб підозрюваний домашній арешт у його квартирі

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, щоб надати йому змогу працювати та відшкодувати шкоду потерпілим. Додатково пояснив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 Кк Укаїни визнає, з приводу вчинення вимагання нічого не пам`ятає. Запевняє, що він не буде вчиняти тиску ні на потерпілих, ні на свідків, не буде переховуватися від слідства, а навпаки буде сприяти. Наразі він працевлаштований неофіційно у будівельній фірмі, його взяли на роботу із випробувальним терміном 2 місяці. Він проживав у квартирі, яка належить на праві власності його дружині. Потерпілий, це його пасинок, вони з ним проживають в одній квартирі. Між ними завжди були не дуже добрі відносини, вони дивилися один на одного скоса. З батьками у нього нормальні відносини, тому просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домайшнього арешту, який він буде відбувати за своїм місцем реєстрації, тобто за місцем проживання своїх батьків.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 просив застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час за місцем його реєстрації. Додатково звернув увагу на те, запобіжний захід це не покарання. Підозрюваний не має наміру вчиняти дії по ухиленню від слідства та впливати на потерпілих і свідків. Наразі немає висновку експерта з приводу визначення тяжкості завданих тілесних ушкоджень потерпілому, тому кваліфікація дій підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України під питанням. З приводу вчинення підозрюваним вимагання також під великим сумнівом, оскільки він цього не пам`ятає.

Позиція слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

За змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, та у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненій в умовах воєнного стану за викладених у клопотанні обставин.

Так, 13.07.2023 близько 23:15 год. ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_4 перебували на другому поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , де між ними раптово виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_4 зайшов до квартири АДРЕСА_4 взяв кухонний ніж, яким мав намір спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_10 , та попрямував до місця їх попереднього конфлікту.

13.07.2023 близько 23:20 год. ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, тримаючи в руці кухонний ніж, прийшов до східцевого майданчику між 2 та 3 поверхом під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , де в цей час спілкувались між собою ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

На фоні попереднього виниклого конфлікту з ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, перебуваючи на східцевому майданчику, тримаючи в руці заздалегідь приготовлене знаряддя для спричинення тілесних ушкоджень - кухонний ніж, умисно завдав ОСОБА_10 два удари ножем в область грудей, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням лівої частки печінки.

Крім того, 13.07.2023 близько 23:30 год ОСОБА_4 після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з ножем в руках, піднімаючись по сходах із другого на третій поверх під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_12 , який покуривши повертався до помешкання.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошових коштів, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з погрозами застосування насильства, приставив до горла ОСОБА_12 ніж та висловив вимогу останньому надати наявні у нього вдома грошові кошти, на що ОСОБА_12 відмовив.

З метою отримання грошових коштів, ОСОБА_4 , тримаючи ніж біля горла ОСОБА_12 продовжив погрожувати останньому застосуванням фізичного насильства, тим самим здійснюючи на нього психологічний тиск. У свою чергу, ОСОБА_12 сприйняв висловлені погрози ОСОБА_4 , як реальні, побоювався за своє життя та здоров`я, однак на вимоги останнього відмовляв.

14.07.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 14.07.2023, проведеного за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба 195, в під`їзді № 1, в ході якого на другому поверсі східцевого майданчику виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору; протоколом огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено: кухонний ніж який поміщено до паперового конверту; змив з леза ножа речовини бурого кольору (далі - РБК), який поміщено до паперового конверту; сліди папілярних ліній на поверхні рукоятки ножа які поміщено до паперового конверту; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який показав, що він підійшов до ОСОБА_10 в той час як ОСОБА_4 відійшов по ніж, та який повідомив, що бачив, як ОСОБА_13 спричинив ОСОБА_14 тілесні ушкодження; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , який відтворив механізм спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , який показав, що 13.07.2023 близько 23:20 год до нього в під`їзді біля його квартири підійшов ОСОБА_4 приставив ніж до горла та вимагав надати наявні у нього грошові кошти; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , який відтворив механіст здійснення йому погрози та вимоги грошових коштів ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який показав, що ОСОБА_4 13.07.2023 близько 23 години 30 хвилин заходив до нього в помешкання та вийшов. У подальшому через незначний проміжок часу останній повернувся до квартири із кухонним ножем свідка. Зазначений ніж ОСОБА_4 поклав на підвіконня кімнати квартири; довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» від 14.07.2023 №03-05/1276, відповідно до якої у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням лівої частки печінки; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який повідомим, що дійсно наніс декілька ударів ножем по тулубу ОСОБА_10 .

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів, за якепередбачено покарання до восьми років розбавлення волі, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі).

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_4 та характером злочинів у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя також погоджується із доводами прокурора про обгрунтованість ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Поряд з тим, слідчий суддя вважає не переконливим та необгрунтованим доводи прокурора про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів. Таких доказів на обгрунтування вказаного ризику слідчому судді надано не було.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 одружений, на утриманні має малолітню дитину, працевлаштований неофіційно.

Також в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний наніс ножем тілесні ушкодження своєму пасинку (сину його дружини), з яким він проживав в одній квартирі, тому власник квартири, у якій проживає підозрюваний на протязі останніх десяти років (дружина підозрюваного) категорично заперечує проти відбування підозрюваним домашнього арешту у належній їй на праві власності квартирі. Відомостей про можливість відбуття підозрюваним домашнього арешту за місцем його реєстрації (місце проживання його батьків) в судовому засіданні також не здобуто.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та незаконного впливу на потерпілих і свідків.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду, впливу на свідків та потерпілих у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про те, що ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах СІЗО, слідчому судді не надано.

Згідно протоколу затримання від 14.07.2023 підозрюваний ОСОБА_4 був фактично затриманим 14.07.2023 о 01-30 год.

Зважаючи, що злочин вчинено із застосуванням насильства, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає стосовно ОСОБА_4 шістдесятиденний строк тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0003417, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту його фактичного затримання - 14.07.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18.07.2023 о 13-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1