Справа № 206/3963/23
Провадження № 1-кс/206/1066/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не маючий, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16 травня 1996 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 86-1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-12 жовтня 2000 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 14 КК України лікування від наркоманії. 31 серпня 2001 року звільнений з Петровської виправної колонії Луганської області (24) на підставі ст. 3 ЗУ «Про Амністію» від 05 липня 2001 року;

-25 червня 2002 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-17 липня 2002 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-13 вересня 2005 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ст. 72, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-03 травня 2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-13 грудня 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-11 лютого 2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-19 березня 2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-16 лютого 2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-19 вересня 2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-27 грудня 2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. 13 червня 2022 року звільнений з Синельниківської виправної колонії по відбуттю строку покарання;

-31 січня 2023 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02 липня 2023 року, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 проходив повз домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де на огородженій парканом території вказаного домоволодіння, біля приміщення будинку побачив велосипед «Amulet Discovery 27.5». В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше сховище, а саме велосипеду «Amulet Discovery 27.5», який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Будучи обізнаним, що 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.05.2023 № 254/2023, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року), ОСОБА_5 приступив до реалізації вищевказаного злочинного умислу.

Так, 02 липня 2023 року точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше сховище, вчинений в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю інших осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переліз через паркан, встановлений навколо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим незаконно проник на його територію, тобто в інше сховище.

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 підійшов до приміщення будинку, біля якого, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, взяв до рук велосипед «Amulet Discovery 27.5», належний ОСОБА_8 , після чого, доводячи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану до кінця, через відчинену ним з середини хвіртку незаконно викотив вищевказаний велосипед з території домоволодіння АДРЕСА_2 , тим самим таємно викрав його, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями, ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3691,19 гривень.

Крім того, 27 липня 2023 року приблизно о 02 годині 20 хвилин, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_5 проходив по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро, де побачив приміщення кав`ярні " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, а саме майна, яке знаходиться у приміщенні кав`ярні " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Будучи обізнаним, що 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19 травня 2023 року № 254/2023, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року), ОСОБА_5 приступив до реалізації вищевказаного злочинного умислу.

Далі, цього ж дня, тобто 27 липня 2023 року, приблизно о 02 годині 25 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, з використанням лому здійснив віджим вхідної двері до приміщення кав`ярні " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", після чого зайшов до вказаного приміщення, тим самим незаконно до нього проник. Далі ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні вказаної кав`ярні, на полицях побачив 3 упаковки кави (100% арабіка) без марки, 1 упаковку кави купаж (80%/20% АР) без марки, 1 упаковку цукру в стіках (без марки) та електронний термометр марки «Nello» моделі «TD-8826», які належать ОСОБА_9 , та які він визначив об`єктами свого злочинного посягання.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_5 , у той же день, тобто 27 липня 2023 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, знаходячись в приміщенні кав`ярні " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв до рук наступне майно ОСОБА_9 : 3 упаковки кави (100% арабіка) без марки, 1 упаковку кави купаж (80%/20% АР) без марки, 1 упаковку цукру в стіках (без марки) та електронний термометр марки «Nello» моделі «TD-8826», тим самим таємно викрав його, після чого з вказаним майном вийшов з приміщення кав`ярні " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями, ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3529,05 гривень.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_5 , за сукупністю вчиненого, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше сховище, в умовах воєнного стану, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор зазначає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжній захід - домашній арешт.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000451 від 26 липня 2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28 серпня 2023 року слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено підозрюваному 29 серпня 2022 року о 07:00 годині.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 25 липня 2023 року в ході якого оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами допитів потерпілих та свідка; протоколами огляду відеозаписів; протоколом огляду місця події від 08 серпня 2023 року, в ході якого оглянуто приміщення ломбарду «Імперіал»; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 серпня 2023 року; протоколом огляду місця події від 27 липня 2023 року, в ході якого оглянуто приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; протоколом обшуку від 28 серпня 2023 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, дійсно свідчать про реальне існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, на даний час звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи факт можливої суворості покарання за вироком суду, може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та будучи звільненим від відбуття покарання з випробувальним терміном, знов підозрюється у вчиненні нового умисного злочину проти власності, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності.

Викладене вище, у своїй сукупності, є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку та виключає об`єктивну можливість щодо застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, який він та його захисник просили застосувати, оскільки застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою та не буде слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 182 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2023 року - 2684 гривень.

Враховуючи дані підозрюваного, суд вважає, що застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (80 520,00 гривень) буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не являється завідомо непомірною для нього.

В силу ч. 3 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Суд не може прийняти до уваги доводи підозрюваного та його про те, що застосовування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки ризики, що наведені прокурором, заслуговують на увагу, а протилежного стороною захисту суду не доведено.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що підозрюваний не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну йому запобіжного заходу коли перестануть існувати ризики, зазначені вище судом.

Таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184,193-194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з 30 серпня 2023 року до 28 жовтня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 80 520,00 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцями).

Підозрюваний або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0017442, призначення платежу: за кого (ПІБ) та номер справи або частка майна такого.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він буде вважатися такими, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 на строк два місяці наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та Самарського районного суду м. Дніпропетровська;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими.

Строк дії ухвали визначити до 28 жовтня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1