Справа № 201/7924/23
Провадження № 1-кс/201/3029/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 (відеоконференцзв`язок), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 2-го відділення СВ 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 , погодженого прокурором Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими 2-го відділення СВ 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000062 від 19.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набула статусу підозрюваної у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, її оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; На території України не допускається розташування іноземних військових баз; Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, військові адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, або припинення їх повноважень згідно із законом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 17 травня 2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 за №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 02.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається із цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, 25 червня 2022 року м. Сєвєродонецьк, яке відноситься до Сєвєродонецької міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, захоплено збройними силами рф спільно з незаконними збройними формуваннями так званої «лнр».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 09.03.2023 № 84 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 за № 309 та викладено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією. Згідно з зазначеним переліком Сєвєродонецька міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф та незаконного збройного формування так званого «лнр».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, до 31.07.2022 року працюючи заступником директора з навчально-виховної роботи «Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12 м. Сєвєродонецька», яка розташована за адресою: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, буд. 9, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалось приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території м. Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району Луганської області, маючи умисел на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, та реалізуючи його вступила в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», погоджуючись з позицією окупаційного керівництва щодо подальшої роботи закладу за освітніми стандартами держави-агресора та виявивши бажання на зайняття посади директора т.зв. «Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной Республики «Северодонецкая средняя школа №12» (мовою оригіналу), в порушення вимог Конституції та Законів України у серпні 2022, більш точний час встановити не вдалося, добровільно, умисно почала виконувати обов`язки директора.

Реалізуючи свій злочинний умисел, громадянка України ОСОБА_6 , з 29 листопада 2022 року, офіційно призначена окупаційною адміністрацією держави-агресора на посаду директора т.зв. «Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной Республики «Северодонецкая средняя школа №12» (мовою оригіналу).

Встановлено, що з 29 листопада 2022 року громадянка України ОСОБА_6 , маючи повноваження директора т.зв. «Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной Республики «Северодонецкая средняя школа №12» (мовою оригіналу), реалізуючи злочинний умисел, спрямований на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, розробляє навчальні програми в школі за стандартами російської федерації, на постійній основі від представників російсько-окупаційних військ отримує для школи освітні матеріали російської федерації, для подальшого використання у навчальному процесі.

Крім того, встановлено, що громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора т.зв. «Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной Республики «Северодонецкая средняя школа №12» (мовою оригіналу) у січні 2023 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, надавала інтерв`ю представникам окупаційної адміністрації т.зв. «лнр», в ході якого повідомила, що у школі планується проведення екзаменаційного заліку «ЕГЭ» (Единый государственный экзамен мовою оригіналу).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, громадянка України ОСОБА_6 , виконуючи обов`язки директора т.зв. «Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной Республики «Северодонецкая средняя школа №12» (мовою оригіналу), організувала освітній процес відповідно до стандартів освіти держави-агресора.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили факт зайняття посади ОСОБА_6 директора т.зв. «Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной Республики «Северодонецкая средняя школа №12» (мовою оригіналу), впровадження стандартів освіти держави-агресора та перебування останньої на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району Луганської області;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі вищезазначених свідків;

- протоколами огляду за участю вищезазначених свідків;

- протоколом огляду від 20.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мобільному додатку «Telegram» публікацію на «Telegram-каналі» - « ОСОБА_9 »;

- протоколом огляду від 20.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію на сайті «Rusprofile»;

- протоколом огляду від 21.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мобільному додатку «Telegram» публікацію на «Telegram-каналі» - « ОСОБА_10 »;

- протоколом огляду від 21.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мобільному додатку «Telegram» публікацію на «Telegram-каналі» - « ОСОБА_10 »;

- протоколом огляду від 21.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію в соціальній мережі «Вконтакте»;

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 69 (7467) від 07.04.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 07.04.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_11 на 10 годину 00 хвилин на 11.04.2023, 12.04.2023, 13.04.2023 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000062 від 19.01.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної, тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 14.04.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру 14.04.2023 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 75 (7473) від 14.04.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № 75 (7473) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 14.04.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_6 на 10 годину

00 хвилин 18.04.2023, 19.04.2023, 20.04.2023 за зазначеній в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000062 від 19.01.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Таким чином 14.04.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється. Санкція

ч. 3 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів огляду публікацій за участю свідків, які містять матеріали фотозйомки (у тому числі комп`ютерні дані), що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_6 ;

- переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування на окупованій державою-агресором території, про що свідчить неприбуття на виклик до СВ 3 управління шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим її оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (здійснює колабораційну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити

ОСОБА_6 будь-яку із речей чи документів (реєстраційні документи, накази, розпорядження, функціональні обов`язки, посадові інструкції, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у можливості незаконного впливу на свідків, має місце, оскільки, не будучи обмеженою у вільному доступі до інших осіб, підозрювана може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, а показання свідків, на яких посилається сторона обвинувачення у даному кримінальному провадженні, мають значущість для доведення обставин, які підлягають доказуванню. Крім того, ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- ОСОБА_6 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора російської федерації та представниками незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», і далі займає посаду т.зв. «Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной Республики «Северодонецкая средняя школа №12» (мовою оригіналу), впроваджує стандарти освіти держави-агресора та перебуває на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району Луганської області;

- продовжуючи займати зазначену вище посаду, підозрювана ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує свою колабораційну діяльність, активно співпрацює з представниками держави агресора, що має наслідком подальше вчинення нею злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, а також інших злочинів проти основ національної безпеки України.

Щодо розшуку.

У зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 20.04.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Щодо перебування підозрюваної на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року. Згідно зазначеного переліку Сєвєродонецька міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Сєвєродонецької міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили факт зайняття посади ОСОБА_6 директора т.зв. «Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной Республики «Северодонецкая средняя школа №12» (мовою оригіналу), впровадження стандартів освіти держави-агресора та перебування останньої на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району Луганської області;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі вищезазначених свідків;

- протоколами огляду за участю вищезазначених свідків;

- протоколом огляду від 20.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мобільному додатку «Telegram» публікацію на «Telegram-каналі» - « ОСОБА_9 »;

- протоколом огляду від 20.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію на сайті «Rusprofile»;

- протоколом огляду від 21.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мобільному додатку «Telegram» публікацію на «Telegram-каналі» - « ОСОБА_10 »;

- протоколом огляду від 21.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мобільному додатку «Telegram» публікацію на «Telegram-каналі» - « ОСОБА_10 »;

- протоколом огляду від 21.02.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію в соціальній мережі «Вконтакте»;

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, її оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи факт її переховування від органу досудового розслідування, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину їй може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2023 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1