УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000087 від 01.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 01.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

01.03.2023 року прокуратурою Одеської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 за матеріалами Управління Служби безпеки України в Одеській області за фактом передачі невстановленим громадянам російської федерації інформацію щодо мобілізаційних заходів Одеської митниці, персональних даних кадрових співробітників митниці, задіяних в обороні держави із наданням відомостей щодо фактичного місцезнаходження їх військових формувань а також відомостей щодо переміщення в зоні діяльності Одеської митниці гуманітарної допомоги, призначеної для виконання завдань з оборони України.

Як зазначає слідчий, за результатами виконання співробітниками управління СБУ в Одеській області доручення прокурора про проведення слідчих (розшукових ) дій в порядку ст. 36 КПК України, було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка м. Шепетівка Хмельницької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса - внутрішній» Одеської митниці, передає невстановленим громадянам російської федерації інформацію щодо мобілізаційних заходів Одеської митниці, персональні дані кадрових співробітників митниці, задіяних в обороні держави із наданням відомостей щодо фактичного місцезнаходження їх військових формувань а також; відомості щодо переміщення в зоні діяльності Одеської митниці гуманітарної допомоги, призначеної для виконання завдань з оборони України.

Водночас, попередньо встановлено, що до 2014 року вказана особа займала керівні посади в податкових органах АР Крим, де володіє нерухомістю, а після анексії півострова отримала громадянство російської федерації (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 01.05.2014 органом 900002 «Федеральная миграционная служба россии»), однак при поверненні на материкову частину України приховала даний факт та продовжила службу у державних органах.

Також, із використанням "ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 (сервер обслуговується за ІР-адресою НОМЕР_2 ) вищевказаних паспортних даних встановлено, що вказаній громадянці присвоєно податковий номер НОМЕР_3 , що підтверджує існування вищезгаданого паспорту.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак періодично відвідує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 30.08.2023 року слідчим було проведено обшук за місцем періодичного перебування ОСОБА_4 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено квитанції на оплату комунальних послуг та чеки про оплату комунальних послуг квартири за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_4 за період з 2014-2018 роки на 94 арк. різного розміру.

Слідчий з метою забезпечення збереження вилучених документів в якості речових доказів звертається до слідчого судді із клопотанням про їх арешт.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000087 від 01.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України за фактом передачі невстановленим громадянам російської федерації інформації щодо мобілізаційних заходів Одеської митниці, персональних даних кадрових співробітників митниці, задіяних в обороні держави із наданням відомостей щодо фактичного місцезнаходження їх військових формувань а також відомостей щодо переміщення в зоні діяльності Одеської митниці гуманітарної допомоги, призначеної для виконання завдань з оборони України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 30.08.2023 року слідчим було проведено обшук за місцем періодичного перебування ОСОБА_4 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено квитанції на оплату комунальних послуг та чеки про оплату комунальних послуг квартири за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_4 за період з 2014-2018 роки на 94 арк. різного розміру.

Слідчий у клопотанні визначила метою накладення арешту на вилучені документи їх збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтувала, а лише поверхово послалася на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучені документи, зокрема, не було доведено їх відношення до розслідуваного к/п № 0000087 від 01.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та яким чином зазначені документи відповідають критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Більш того, до клопотання слідчого про арешт майна, окрім витягу з ЄРДР, рапортів (процесуальних документів), копії ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси про надання дозволу на проведення обшуку та постанови про визнання речовими доказами, жодного доказу на обґрунтування необхідності та підстав для накладення арешту на вилучені документи додано не було.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучені документи потрібні органу досудового розслідування для огляду та чому орган досудового розслідування вважає, що при їх огляді буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Також відповідно до вимог ст. 171 КПК України слідчий належним чином не мотивувала своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальним правопорушенням яке розслідується та майном яке належить третій особі ОСОБА_4 .

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000087 від 01.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1