Справа № 308/6822/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 13.02.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, села Концово, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі ст. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022 з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 лютого 2023 року близько 18 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи на ділянці автодороги біля приватного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника вилучив велосипед марки «ARDIS», ринкова вартість якого становить 1797 грн (одна тисяча сімсот дев`яносто сім гривень 00 копійок), чим завдав потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

Після чого неповнолітній ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

16.05.2023 року прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000124 від 13.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з однієї сторони (далі прокурор), та неповнолітнім обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 (далі обвинувачений), з другої сторони, за обов`язкової участі захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 згідно з вимогами ст. ст. 468 470, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора уклали угоду про визнання винуватості (далі Угода).

Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнавав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в пред`явленому обсязі у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75, 104 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України

Сторонам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди та наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. Просив звільнити ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, додатково вказавши, що обвинувачений є неповнолітнім, раніше не судимий.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, з застосуванням ст. 75, 104 КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 , у підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим не заперечує про що надано відповідні заяви прокурором від потерпілої в судовому засіданні.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме вчинення злочину неповнолітньою особою, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що є пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст.66 КК України.

Обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням та судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що характеризують особу ОСОБА_5 , який непрацює, не навчається, характеризується посередньо, раніше не судимий.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Частина перша ст.75 КК України визначає: якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 , покарання узгоджене сторонами, а саме передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст. 104 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Згідно до ч.2 ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Разом із цим, суд з врахуванням фактичних обставин справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, вважає за можливе його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому покарання пов`язане з позбавленням волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75, 104 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння нових злочинів. Суд вбачає за належне визначити йому узгоджену міру покарання в угоді та в порядку ч.3 ст. 75 та ст. 104 КК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому термін іспитового строку один рік та на підставі ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати за судову товарознавчу експертизу, що проведена Закарпатським НДЕКЦ МВС України, складають 943 гривні 90 копійок.

Разом з цим ст. 119 ч.1 КПК України регламентовано, що суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого за власною ініціативою має право своєю ухвалою звільнити особу від належних до оплати процесуальних витрат повністю або частково.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 , є неповнолітнім, на даний час не має доходу, оскільки не працевлаштований, мати отримує допомогу по догляду за дітьми, відомостей про працевлаштування останньої суду не надано, тому суд вважає за можливе процесуальні витрати, витрачені на проведення експертизи компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України, які виділяються цільовим призначенням, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процесуальні витрати відсутні, під час досудового слідства експертизи не проводилися.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 75, 100, 104, 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.05.2023 року укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000124 від 13.02.2023 за ч.4 ст. 185 КК України, з однієї сторони, та неповнолітнім обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з другої сторони, за участі захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку на 1 (один) рік на підставі ст.ст. 75, 104 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: велосипед марки «ARDIS» вважати повернутим потерпілій, СД диск з відеозаписами з камер спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, проведеної Закарпатським НДЕКЦ МВС України, суми яких становлить 943 гривні 90 копійок, віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі неподання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику, законному представнику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1