справа № 462/3827/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

представника потерпілої: ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000000447 від 20.03.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Присліп, Турківського району, Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого водієм у ТОВ «ЕФЕ «Бетон», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 20.03.2023 року близько 13.23 год, керуючи вантажним сідловим тягачем Е марки «МАН TGA 01А», р.н. НОМЕР_1 із напівпричіпом марки «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_2 , розпочинаючи ним рух по вул. Авіаційній у м. Львові неподалік будинку № 7, порушив вимоги Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги чинних правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами, зокрема Р. 1 п. 1.5; Р.2 п.2.3 б), д); Р. 10 п. 10.1, що виразилося в тому, що ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, розпочинаючи рух у напрямку до будинку № 7 по вул. Авіаційній у м. Львові не переконався, що це буде безпечним та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який в цей час рухався по проїзній частині дороги справа на ліво до вказаного тягача, маючи об`єктивну можливість виявити його. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 отримав множинні садна в ділянці нижньої частини живота, тазу, лівої гомілки та обох верхніх кінцівок, множинні переломи кісток тазу, обох кульшових суглобів, лонного зчленкування та поперекових хребців з ушкодженням спинного мозку та масивними крововиливами в місцях переломів, двобічні трансацетабулярні переломи, переломи лонних та сідничних кісток зліва із значним зміщенням фрагментів, розрив лівого крижового-здуховинного зчленування, що призвело до смерті останнього. Таким чином ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що визнає усі обставини, що викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється. На даний час вибачився перед потерпілою, відшкодував заподіяну їй моральну шкоду. Просить карати його суворо та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки працює водієм транспортних засобів і ця робота є єдиними джерелом його заробітку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений відшкодував завдану їй смертю батька моральну шкоду, а тому просила не позбавляти його волі та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи, цивільний позов у справі заявлено не було, а тому докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився показаннями обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винність обвинуваченого у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, доведена повністю, а дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючі покарання обставини відсутні.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за даний вид злочину.

Водночас, із врахуванням вищенаведеного, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 75-78 КК України, звільнити від його відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення злочинів з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки обвинуваченого.

Щодо додаткового покарання то оскільки обвинувачений працює на посаді водія ТОВ «ЕФЕ Бетон» в обов`язки, якого входить керування службовим автотранспортом, даний заробіток є єдиним джерелом доходів для обвинуваченого, від директора ТОВ «ЕФЕ Бетон» на адресу суду скеровано клопотання не застосовувати додатковий вид покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_4 вчинив необережний злочин, у вчиненому щиро розкаюється, а підприємство зацікавлене у продовженні трудових відносин із ним, а також з врахуванням думки потерпілого, який претензій до обвинуваченого немає, то суд вважає, що таке не слід призначати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: крім того, суд вважає, що речові доказ по справі, а саме сідловий тягачем Е марки «МАН TGA 01А», р.н. НОМЕР_1 із напівпричіпом марки «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_2 та велосипед «SKYLPUD» слід повернути законним володільцям.

Також суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти документально підтверджені прокурором судові витрати на залучення експертів в розмірі 20552,28 грн.

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2023 р. - скасувати.

Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в сумі 20552 (двадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн 28 коп.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: сідловий тягачем Е марки «МАН TGA 01А», р.н. НОМЕР_1 із напівпричіпом марки «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_2 та велосипед «SKYLPUD» - повернути законним володільцям.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2023 р. - скасувати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом 30 днів з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1