печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000127 від 26.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 26.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що організована група осіб, діючи на території України, шляхом незаконних операції із використанням електронно-обчислювальної техніки, організували шахрайське заволодіння грошима громадян України в особливо великому розмірі.

Так, на виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні, оперативними співробітниками ГУ СБУ в АР Крим встановлено, що невідомі особи залучили до протиправної діяльності жителів м. Києва та м. Одеси, зокрема представників БО «БФ «Людина» ЄРДПОУ 43375813, керівником якої являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зокрема, механізм залучення до протиправної діяльності полягає у виведенні коштів, здобутих злочинних шляхом у легальний обіг шляхом зарахування на банківські розрахункові рахунки БО «БФ «Людина» ЄРДПОУ 43375813, після чого у подальшому здійснюється їх обготівковування та розподіл між учасниками протиправних дій.

Органом досудового розслідування встановлено, що БО «БФ «Людина» ЄРДПОУ 43375813 у своїй діяльності використовує банківські розрахункові рахунки АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), а саме:

- НОМЕР_1 ;

- НОМЕР_2 .

Прокурор зазначає, що на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів та попередження подальшого відчуження вказаних грошових коштів, набутих кримінально протиправним шляхом, на користь третіх осіб.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне здійснити розгляд провадження без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 26.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів та попередження подальшого відчуження вказаних грошових коштів, набутих кримінально протиправним шляхом, на користь третіх осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що з метою збереження речових доказів та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти які знаходяться на банківських рахунках у банківських установах.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в частині надання довідки про залишок грошових коштів на рахунках на момент постановлення ухвали слідчого судді, оскільки вказане виходить за межі розгляду клопотання про арешт майна, разом з тим прокурор не позбавлений можливості звернутися з тимчасовим доступом до відповідних установ для отримання зазначеної інформації.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 та на рахунку НОМЕР_2 , що відкриті БО «БФ «Людина» ЄРДПОУ 43375813 в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1д.

Встановити заборону на розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 та на рахунку НОМЕР_2 , що відкриті БО «БФ «Людина» ЄРДПОУ 43375813 в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1д.

Зупинити видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на рахунок та вже містяться на рахунку НОМЕР_1 та на рахунку НОМЕР_2 , що відкриті БО «БФ «Людина» ЄРДПОУ 43375813 в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1д.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000127 від 26.01.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1