Провадження № 1-кп/537/216/2023
Справа № 537/2118/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000268 від 17.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

встановив:

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Від прокурора надійшли клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтуванні клопотань вказано, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке кваліфікується як особливо тяжке, що підтверджується зібраними у кримінальному провадження доказами в їх сукупності. Обвинуваченому слід обрати саме такий запобіжний захід з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Метою застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. У разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення санкція статті передбачає покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому останній з метою ухилення від відбування покарання може ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду. ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, є особою яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності. Також метою застосування саме такого запобіжного заходу є запобігання спробам незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так, як обвинувачений перебуваючи на волі може вплинути на останніх з метою зміни останніми показань на свою користь. Також метою застосування саме такого запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є особою працездатного віку але не працює, постійного джерела доходу не має, а тому може продовжити свою злочинну діяльність з метою отримання засобів на проживання. При цьому інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати у зв`язку з їх об`єктивною нездатністю запобігти наявним вказаним вище ризикам.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке кваліфікується як особливо тяжке, що підтверджується зібраними у кримінальному провадження доказами в їх сукупності. Обвинуваченій слід обрати саме такий запобіжний захід з метою запобігання спробам останньої переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Метою застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є запобігання спробам останньої переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. У разі визнання обвинуваченої винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення санкція статті передбачає покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому остання з метою ухилення від відбування покарання може ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду. ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштована, є особою яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності. Також метою застосування саме такого запобіжного заходу є запобігання спробам незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так, як обвинувачена перебуваючи на волі може вплинути на останніх з метою зміни останніми показань на свою користь. Також метою застосування саме такого запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченої вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, обвинувачена раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, є особою працездатного віку але не працює, постійного джерела доходу не має, а тому може продовжити свою злочинну діяльність з метою отримання засобів на проживання. При цьому інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати у зв`язку з їх нездатністю запобігти наявним вказаним вище ризикам.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні подані клопотання підтримав та прохав задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечували та прохали застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 не заперечували проти обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_9 підтримали думку прокурора.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023 року до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк дії запобіжного заходу закінчується 15 червня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 року ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023 року скасовано та постановлено нову, якою ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 червня 2023 року. Взято ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Згідно ч. 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання щодо обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, не одружений, офіційно не працевлаштований, тобто відсутні джерела доходу.

Вказані обставини вказують на ризик продовження обвинуваченим злочинної діяльності та спроб ухилення від явки до суду для уникнення покарання.

Щодо незаконного впливу на свідків та потерпілого для уникнення покарання, то в ході кримінального розслідування встановлено свідків вказаних злочинів, які своїми показами викривають злочину діяльність обвинуваченого, тому останній з метою уникнення покарання, може вчиняти дії з метою зміни показань свідків, а також вчиняти тиск на потерпілого з метою зміни ним показань.

Медичних висновків які б обґрунтовано давали суду підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в умовах установи виконання покарань суду не подані.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст. 177, ст. 178, ст. 197, ст. 199 КПК України, при цьому менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання щодо обрання обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що обвинувачена обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що обвинувачена в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, не одружена, без зареєстрованого місця проживання, офіційно не працевлаштована, тобто відсутні джерела доходу.

Вказані обставини вказують на ризик продовження обвинуваченою злочинної діяльності та спроб ухилення від явки до суду для уникнення покарання.

Щодо незаконного впливу на свідків та потерпілого для уникнення покарання, то в ході кримінального розслідування встановлено свідків вказаних злочинів, які своїми показами викривають злочину діяльність обвинуваченої, тому остання з метою уникнення покарання, може вчиняти дії з метою зміни показань свідків, а також вчиняти тиск на потерпілого з метою зміни ним показань.

Медичних висновків які б обґрунтовано давали суду підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачена не може утримуватися в умовах установи виконання покарань суду не подані.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст. 177, ст. 178, ст. 197, ст. 199 КПК України, при цьому менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, з метою запобігання встановлених ризиків, що передбачені статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти повторно кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи, що злочин вчинений із застосуванням насильства, тож суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183,194, 199, 315, 371, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме: з 07 червня 2023 року до 05 серпня 2023 року до 24 години.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме: з 07 червня 2023 року до 05 серпня 2023 року до 24 години.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.06.2023 року о 13.00 год.