Справа № 638/6827/23
Провадження № 1-кп/638/1436/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до судового розгляду та обрання запобіжного заходу

24 липня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Харкові підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000821 від 01.05.2023 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, підготовче судове засідання призначено ухвалою суду від 30.06.2023,

за участю :

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

29.06.2023 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0000821 від 01.05.2023 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у зазначеному кримінальному провадженні, так як будь-які підстави, передбачені приписами КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про повернення вказаного обвинувального акту прокурору, так як він не відповідає вимогам КПК України. Зокрема, органом досудового розслідування була допущенна неповнота досудового розслідування, так як не були встановлені суттєві обставини кримінального провадження, які послугували причиною вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вказаних у обвинувальному акті дій, що є суттєвим для правильної кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши надані суду, на вказаній стадії кримінального процесу, матеріали кримінального провадження, вважає клопотання захисника та обвинуваченого необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому зазначені всі відомості, які передбачені п.п.1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

До обвинувального акту додані всі передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки, зокрема реєстр досудового розслідування, в якому зазначені данні щодо процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування.

Не ґрунтується на вимогах КПК України та матеріалах кримінального провадження, зазначення захисником та обвинуваченим щодо допущення під час досудового розслідування неповноти досудового розслідування, а саме не встановлення суттєвих обставин кримінального провадження, які послугували причиною вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вказаних у обвинувальному акті дій, що є суттєвим для правильної кваліфікації дій останнього, так як питання кваліфікації дій обвинувачених, наявність чи відсутність в діях обвинувачених складу інкримінованого кримінального правопорушення, визначається судом після повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, саме на стадії судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання.

Таким чином, відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд при вирішені питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, встановив відповідність обвинувального акта вимогам КПК України, правильність визначення підсудності кримінального провадження Дзержинському районному суду м. Харкова, й крім того, відсутність угод визначених у ст. 468 КПК України, а також підстав передбачених пунктами 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження, вирішив питання, пов`язані із підготовкою до судового розгляду.

Справу розглядати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

У судове засідання слід викликати учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, в якому посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, наявний ризик переховування обвинуваченого від суду внаслідок репутації останнього, вважала за необхідне, на час судового провадження, обрати у відношенні ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 гривен.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просив суд на час судового провадження обрати у відношенні обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

Суд вислухав пояснення учасників судового провадження та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 19.06.2023, на час досудового розслідування, був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на шістдесят днів, з можливістю внесення застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 гривен.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

У судовому засіданні встановлено те, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження і на це вказує характер протиправних дій, у вчиненні яких він підозрюються і щодо яких є обгрунтована органами досудового слідства підозра.

Крім того, є достатні підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , з огляду на його моральні якості, вчинення тяжкого кримінального правопорушення в період підступного та зухвалого повномасштабного збройного вторгнення збройних сил РФ на територію суверенної і незалежної Держави Україна, відсутності міцних родинних та соціальних зв`язків, місця мешкання в м. Харкові, зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд зазначає, що за вчинення інкримінованого ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, визначено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, так як вказаний злочин віднесений, відповідно до приписів ст. 12 КК України, до категорії тяжкого злочину.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, характер вчиненого кримінального правопорушення - тяжкого злочину, відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосування більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений буде мати можливість незаконно вплинути на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тому суд вважає за необхідне на час судового провадження, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на максимальний строк - шістдесят днів, тобто до 21 вересня 2023 року включно, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Згідно приписів ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При таких обставинах суд вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків і тому суд визначає заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 гривен.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 314-316 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000821 від 01.05.2023 у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000821 від 01.05.2023 у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України у відкритому судовому засіданні на 10:00 годину 03 серпня 2023 року у залі Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: пр-т Перемоги, 52-В м. Харків.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово

Про час, дату та місце судового розгляду повідомити учасників судового провадження.

На час судового провадження, обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор », строком до 21 вересня 2023 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривен, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674 , МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, призначення платежу - застава згідно КПК по справі відносно ОСОБА_3 , справа № 638/6827/23 (Дзержинський районний суд м. Харкова).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом всього строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із міста Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тимчасового тримання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Дзержинського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду, в частині обрання запобіжного заходу, протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1