Справа №591/2291/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/266/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

заявника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду Сумської області від 29 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР м. Полтави, яка полягає у невнесенні даних до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2023 року ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР м. Полтави, яка полягає у невнесенні даних до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 21 листопада 2022 року.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що у заяві ОСОБА_7 не наведено конкретних вимог та відомостей щодо кримінального правопорушення, яке на його думку було вчинене та щодо якого він просив внести дані до ЄРДР.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_7 звернувся до апеляційною суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2023 року, постановити нову, якою зобов`язати службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення четвертого слідчого відділу розташованого у м. Полтаві (з дислокацією у м. Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за його заявою від 21 листопада 2022 року та розпочати досудове розслідування.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 21 листопада 2022 року він повідомив короткий виклад обставин, що беззаперечно свідчать про вчинення працівниками Роменського РВП ГУНП в Сумській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, назвав прізвище і посаду правопорушника, тобто вказав усі, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України відомості, необхідні для внесення їх до ЄРДР. Крім того, він зазначав, що відрізняються підписи прокурора окружної прокуратури ОСОБА_8 у вказівках від 18 травня 2022 року та у постанові про надання тимчасового доступу до речей і документів від 08 липня 2022 року, а також, що різними є підписи керівника Роменської окружної прокуратури ОСОБА_9 у постановах про надання тимчасового доступу до речей і документів від 08 червня 2022 року та від 08 липня 2022 року, що може свідчити про підроблення підписів співробітниками СВ Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області, на його думку, конкретно, слідчою ОСОБА_10 , оскільки підписи у вказаних постановах більше схожі на її підпис у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів від 31 травня 2022 року. Крім того, він вказував на ряд інших порушень, допущених слідчою під час досудового розслідування, які безпосередньо пов`язані з підробленням підписів.

Однак, з врахуванням того, що на вказану заяву він так відповіді не отримав, при цьому, декілька разів звертався до ДБР в телефонному режимі, просив надати інформацію, а йому повідомили що необхідно направити письмовий запит, 20 лютого 2023 року він повторно звернувся електронною поштою до Територіального управління ДБР з проханням повідомити про розгляд його заяви. У відповідь на вказану заяву на його адресу було надіслано листа від 09 березня 2023 року, зі змісту якого вбачається, що відомості про злочин не внесені до ЄРДР за відсутності ознак кримінального правопорушення, що і стало підставою для звернення зі скаргою на бездіяльність.

Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді, постановлена за результатом поданої ним скарги, є упередженою, необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам КПК України. При прийнятті вказаного рішення, слідчий суддя не надав належної оцінки факту бездіяльності старшого слідчого ОСОБА_11 щодо невнесення відомостей до ЄРДР та дійшов необґрунтованого висновку, що його заява від 21 листопада 2022 року не містить повідомлення про злочин, що не відповідає дійсності і заява відповідає всім вимогам, передбаченим ч. 5 ст. 214 КПК України. Спочатку в заяві йдеться про втрату речового доказу, потім вказується про виявлені різні підписи прокурорів в документах, про невірну вказівку координат базових станцій, а слідчий суддя надав неправильну оцінку його доводам і доказам, не встановив дійсні обставини справи, а сам, що підробка підписів у постановах про надання тимчасового доступу до речей і документів від 08 червня 2022 року та від 08 липня 2022 року безпосередньо пов`язана і є наслідком та продовженням інших процесуальних порушень, про які він чітко та конкретно зазначав у скарзі.

Таким чином, на думку апелянта, наявні підстави для скасування, як незаконної, оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової про задоволення вимог поданої ним скарги.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, заявника ОСОБА_7 , який підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею в повному дотримано не було.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора, від 30 червня 2020 року № 298 (далі Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно п. п. 7 п. 2 розділу ІІ вказаного Положення до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону України, а також Положення дає підстави для висновку, що чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З матеріалів даного провадження вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій вказував на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 21 листопада 2022 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

При цьому, заявник вказував, що він декілька разів звертався до ДБР в телефонному режимі, просив надати хоча б якусь інформацію щодо руху по поданій ним заяві, на що отримав відповідь, що для отримання такої інформації необхідно направити письмовий запит. 20 лютого 2023 року він, повторно, шляхом направлення на електронну пошту ТУ ДБР, звернувся з запитом повідомити про те, чи реєструвалась подана ним заява у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, чи вносились відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчиненого кримінального правопорушення та чи проводилось досудового розслідування. 13 березня 2023 року, електронною поштою йому було надіслано відповідь, що відомості за його заявою внесені не були, що стало підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що у заяві останнього про вчинення злочину не наведено конкретних вимог та відомостей щодо кримінального правопорушення, яке на його думку було вчинене та щодо якого він просив внести дані до ЄРДР.

Проте, з таким висновком колегія суддів погодитись не може та вважає, що під час розгляду скарги ОСОБА_7 слідчим суддею не взято до уваги як вищезазначені вимоги закону, так і положення абзацу двадцять четвертого підпункту 1.1 пункту 1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12 січня 2017 року№ 9-49/0/4-17), у якому зазначається, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Крім того, в абзаці двадцять другому підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Узагальнення зазначається, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до статті 284 КПК України.

З огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги, оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичних обставин є неприпустимою. У зв`язку із цим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, недостатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину.

Колегія суддів наголошує на тому, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слідчому судді необхідно було врахувати, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення. Уповноважені органи зобов`язані лише здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

При цьому, поза увагою слідчого судді залишилось те, що ч. ст. 214 КПК України містить імперативний припис, згідно з яким слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Крім того, висновок слідчого судді є необґрунтованим і з тих підстав, що у заяві від 21 листопада 2022 року, направленій ТУ ДБР в м. Полтаві, ОСОБА_7 повідомляє обставини, які на його думку свідчать про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (Службове підроблення), зазначає конкретно прізвища та посади осіб, які, на його думку можуть бути причетні до підробки підписів на конкретних документах у кримінальному провадженні №0000176 від 06 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, досудове розслідування якого здійснюється СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області, як він вважає, неповно та не всебічно та посилається на обставини, які вказують на це, тобто, заява останнього містить достатньо відомостей про кримінальне правопорушення, за фактом яких останній просив внести дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що не внесення даних за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, свідчить про бездіяльність службових осіб ТУ ДБР у м. Полтаві, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, яка слідчим суддею при прийнятті оскаржуваної ухвали безпідставно не була встановлена.

Таким чином, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_12 , слідчий суддя не врахував обставин, які мали значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, тобто допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування такого рішення судом апеляційної інстанції.

За наслідками апеляційного розгляду, після скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для постановлення нової ухвали про зобов`язання службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення ТУ ДБР у м. Полтаві (з дислокацією у м. Суми), внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 про вчинення злочину від 21 листопада 2022 року та розпочати досудове розслідування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга останнього підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні даних до ЄРДР за його заявою про вчинення злочину - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 та зобов`язати службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві (з дислокацією у м.Суми), внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 21 листопада 2022 року та організувати досудове розслідування.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4