Єдиний унікальний номер 185/5014/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 23.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця с. Погонівка,

Барвінського району, Харківської області, громадянина України,

із середньою освітою, неодруженого, військововслужбовця

військової служби за призивом, проходить військову службу

на оператора ЄОМ військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні

«солдат», зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації та інші підконтрольні їм військові формування, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторгайсь на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. Так, 23.05.2022 ОСОБА_3 , на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», було прийнято на військову службу до Збройних Сил України, зарахувавши до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . Відтак, з моменту прийняття на військову службу до Збройних Сил України громадянин ОСОБА_3 , приступив до виконання обов`язків військової служби, набув статус військовослужбовця та у відповідності до приписів ст. 2,4,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом. Вимоги ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_3 , захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України. У відповідності до вимог ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІУ (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше, підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою. Повинен знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі, потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків. Однак, в порушення вищевикладених вимог законодавства, достеменно знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначених у статутах Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 , вчинив умисні кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин. Так, в листопаді 2022 року, винник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «В», «С1», «С». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, солдат ОСОБА_3 , скориставшись мобільним додатком «Телеграм», на невстановленій досудовим розслідуванням сторінці, знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень, після чого зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою узгодив виготовлення водійського посвідчення на своє ім`я, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, останній надіслав за допомогою повідомлення необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, власну фотографію та зразок власного підпису, сплативши при цьому грошові кошти у розмірі 8 000 грн. Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, в невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці, використовуючи анкетні дані, попередньо надіслані солдатом ОСОБА_3 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серійний номер НОМЕР_3 від 02.12.2022, тим самим підробивши його, яке останній отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи, сплативши, в свою чергу, грошові кошти в розмірі 100 грн. за доставку, з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом.

Отже, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді оператора ЄОМ військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22.03.2023 приблизно о 20.00 год., перебуваючи на ділянці автомобільної дороги за адресою: АДРЕСА_2 , за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_4 , при перевірці документів, на вимогу поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , та поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , в порядку ст.32 Закону України «Про національну поліцію», пред`явив, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортними засобами категорії В, СІ, С, видане на ім`я ОСОБА_3 , серійний номер НОМЕР_3 від 02.12.2023, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, згідно висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121 -23/6311-ДД від 30.03.2023.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як співучасть в формі пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд даного обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 подано заяву, яка складена у присутності адвоката ОСОБА_6 , згідно з якою ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Судом установлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що обвинувачений надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

При цьому обвинувачений подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, тобто співучасть в формі пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання, а також використання завідомо підробленого документа

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України кримінальні проступки, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Санкція ч.1 ст.358 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафа до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Санкція ч.4 ст.358 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, їх наслідків, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді обмеження волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2023.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов заявлено не було.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати виним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21104», сірого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_4 », який перебуває у ОСОБА_3 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 передати ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 , на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21104», сірого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_4 », яке перебуває в приміщенні Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони м. Харків передати за належністю ОСОБА_3 ;

- посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2023 на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21104», сірого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_4 », належить ОСОБА_7 ; а також зняти арешт із свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 , на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21104», сірого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_4 », та із посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-технічної експертизи у 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1