Справа № 567/1650/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановила:

30.08.2023 слідчий ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано наступним.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично у період часу з 22 жовтня 2022 до 04 серпня 2023, вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах та спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що призводить до фізичних і психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 22 жовтня 2022 приблизно о 16 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири за місцем спільного проживання у АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_6 дії фізичного та психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_5 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою, шарпав її за одяг.

Окрім того, 04 березня 2023 приблизно о 10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири за місцем спільного проживання у АДРЕСА_1 , знову вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_6 дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_5 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою.

За вищевказаними фактами ОСОБА_5 постановами Острозького районного суду Рівненської області від 23.11.2022 у справі № 567/1336/22 та від 12.04.2023 у справі № 567/513/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, 04 серпня 2023 приблизно о 06 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні квартири за місцем спільного проживання у АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_6 дії фізичного і психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_5 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними та образливими словами, шарпав її за одяг та намагався вигнати із вказаної квартири.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_6 фізичних і психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя потерпілої.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, а саме в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

29.08.2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що слідчий вважає, що існує ризик, передбачений п. 1. ч.1 ст.177 КІІК України, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

В судовому засіданні слідчий та прокурор посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України просять клопотання задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання заперечив.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000221 від 04.08.2023, за ст. 126-1 КК України.

29.08.08.2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 05.08.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 від 11.08.2023, ОСОБА_8 від 11.08.2023, ОСОБА_11 від 11.08.2023, ОСОБА_9 від 28.08.2023, ОСОБА_10 від 28.08.2023; постановами Острозького районного суду від 23.11.2022 у справі №567/1336/22, від 12.04.2023 у справі №567/513/23 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-1 КУпАП та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно зі статтею 131 КПК одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом положень ст. 193, 194 КПК, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах та проживає з нею у одній квартирі, разом з тим слідчим, прокурором жодним чином не доведено що підозрюваний може впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та матеріали клопотання не містять будь-яких відомостей наданих зазначеними свідками про вчинення підозрюваним таких дій спрямованих на здійснення на них впливу.

Окрім того слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити кримінальне правопорушення, оскільки відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності відсутні, а притягнення до адміністративної відповідальності не свідчить про те, що останній може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Водночас слідчий суддя вважає, що слідчим, прокурором не доведено існування ризику передбаченого п. 1.ч. 1 ст. 177 КПК жодними доказами, а саме що підозрюваний, усвідомлюючи можливе покарання за скоєне, в разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування відділення поліції №3 Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області та суду задля уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки до матеріалів клопотання не додано доказів що ОСОБА_5 ухилявся від явки до слідчого чи здійснював будь-які дії, спрямовані на залишення свого постійного місця проживання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 і, зокрема те, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 2 років, характер та обставини вчинених кримінальних правопорушень та бере до уваги відомості про його особу.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не працевлаштований, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Водночас, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, та враховуючи наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то наявні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Зазначеною статтею передбачена можливість застосування відповідного запобіжного заходу з зобов`язанням підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладання яких була доведена прокурором, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наведене у сукупності вказує на те, що для забезпечення цілей і мети кримінального провадження та виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, існує необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким із запобіжних заходів, передбачених законодавством України, що буде необхідним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, є пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Також, з огляду на те, що за своєю суттю такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, для зменшення наведеного ризику, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду з населеного пункту в якому він проживає, утримуватись від спілкування з потерпілою.

Водночас, слідчим суддею не віднайдено підстав для застосування обмежувального заходу передбаченого п. 5 ч. 6 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 179, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалила:

клопотання слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчих СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, по розслідуванню вказаного кримінального провадження, прокурорів Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури та Острозького районного суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного цією ухвалою обов`язків до 30.10.2023 включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а на стадії перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1