Справа № 148/583/23
Провадження №1-кп/148/109/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження-

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000110, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше засудженого вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.05.2016 за ч.3 ст. 263 КК України з урахуванням вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.03.2016 за ч.ч 2, 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 30.01.2020 з невідбутим стороком покарання 1 рік 2 місяці 1 день, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 21.03.2016 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років та 12.05.2016 за ст. 263 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком чотири місяці та до остаточного покаранням з врахуванням вироку Тульчинського районного суду від 21.03.2016 у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць, звільнений з місця відбування покарання 30.01.2020 з невідбутим строком 1 рік 2 місяці та 1 день, маючи при цьому не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий, умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 01.03.2023 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого згідно Закону про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06.02.2023, з метою крадіжки чужого майна прийшов до території домогосподарства, належного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого ОСОБА_4 , керуючись корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи наслідки і бажаючи їх настання, у період воєнного стану в Україні, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись тим, таємно, відчинивши незамкнену хвіртку, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_6 та підійшов до приміщення літньої кухні. В подальшому, відчинивши не замкнені на ключ вхідні двері, проник до приміщення літньої кухні, звідки повторно, вчинив крадіжку точильного верстату синього кольору марки «ТЕМП ТЗ 200», вартістю згідно висновку експерта № 1566-1572/23-21 від 15.03.2023 року 950,00 гривень, квасолі білої овочевого сорту «Корнеліно» урожаю 2022 року загальною вагою 5 кг, вартість якої згідно висновку експерта № 1566-1572/23-21 від 15.03.2023 становить 400.00 гривень за 5 кг, гелю для прання «Persil Universal - Зл», вартість якого згідно висновку експерта № 1566-1572/23-21 від 15.03.2023 становить 549,00 гривень, порошку для прання «Persil Color свіжість від Silan 2,7 кг», вартість якого згідно висновку експерта № 1566-1572/23-21 від 15.03.2023 становить 253.00 гривень, двох алюмінієвих каструль ємністю по 3,5 л кожна, вартість яких згідно висновку експерта № 1566-1572/23-21 від 15.03.2023 становить 275,20 гривень, двох алюмінієвих казанів ємністю по 6 л кожний, вартість яких згідно висновку експерта № 1566-1572/23-21 від 15.03.2023 становить 480,00 гривень та алюмінієвого тазу ємністю 6 л, вартістю згідно висновку експерта № 1566-1572/23-21 від 15.03.2023 року 233,00 гривень.

Після викрадення чужого майна ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 3 140 грн. 20 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що 01.03.2023 , приблизно о 23.00 год, коли потерпіла ОСОБА_6 пішла відпочивати, він проник на територію її домоволодіння. А в подальшому до літньої кухні, двері якої були незамкнені. Звідти він викрав ті, речі, що вказані в обвинувальному акті, а саме: точильний верстат, який в подальшому продав та отримав за нього 350 грн.; 5 кг. квасолі, які здав на базарі оптом та отримав близько 400 грн.; пральний порошок та гель для прання, які використовував у власних цілях, а також два алюмінієві казани, дві кастрюлі та алюмінієвий таз, які наступного дня здав на пункт металобрухту. Зазначив, що шкодує про вчинене та щиро розкаюється, шкоду повністю відшкодував потерпілій, вона не має до нього претензій. Просив суворо не карати та призначити покарання не повязане із позбавленням волі. Також просив врахувати, що хворіє цукровим діабетом І типу, є інсулінозалежним, має встановлену ІІІ групу інвалідності, а також на його утриманні знаходиться мати похилого віку.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить здійснювати судовий розгляд у даному кримінальному провадженні у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, так як шкода їй відшкодована та просить призначити йому покарання не повязане із позбавленням волі.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 як належний, допустимий та достатній доказ його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії, таємний спосіб викрадення, корисливий мотив та мету.

При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується задовільно: скарги від жителів села на нього не надходили, до складу його сімї входить мати ОСОБА_7 , 1949 р.н., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, йому встановлено третю групу інвалідності у звязку з загальним захворюванням.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільного відшкодування шкоди потерпілій, з урахуванням позиції потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання не повязаного із позбавленням волі, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, суд не вбачає підстав для його обрання і до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 65-67, 75, 76, ч.4 ст.185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк іспитового строку обчислювати з дня постановлення вироку, а саме з 02.05.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речовий доказ: точильний верстат синього кольору "ТЕМП ТЗ 200" заводський номер № 70002606 - повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю, скасувавши з нього арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14.03.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1672 грн. 86 коп. (одна тисяча шістсот сімдесіт дві кривні вісімдесят шість копійок) витрат на залучення експерта.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1