Справа № 357/4822/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0000454, внесене 18.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольшаниця Білоцерківського (колишнього Рокитнянського) району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.12.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 протягом року після засудження за статтею 309 КК України на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), зокрема метадону (фенадону) включеного до списку № 1 таблиці № 2 вказаного Переліку допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 15, 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 2 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_3 18.04.2022 близько 11-40 год. перебуваючи за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема, поблизу будинку, № 95, незаконно придбав - знайшов згорток із фольги із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, в тому числі й метадону (фенадону), ОСОБА_3 визначив за зовнішнім виглядом, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом - метадоном (фенадоном), після чого, вищевказаний згорток із фольги помістив до внутрішньої лівої кишені своєї куртки, у яку був одягнений та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

18.04.2022 о 11-50 год. поблизу будинку № 95 по вул. Шолом Алейхема в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу речей. В подальшому, під час проведення особистого обшуку, в присутності понятих, у ОСОБА_3 у лівій внутрішній кишені куртки, в яку він був одягнений, виявлено та вилучено згорток із фольги, з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в речовині становить 0.193 г, який ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорони здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» протягом року після засудження за цією статтею, незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою протягом року після засудження за цією статтею.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України не визнав та показав, що 18.04.2022 біля 11:30 год він приїхав на залізничний вокзал в м. Біла Церква шукати роботу. Купив у одному із кіосків хот-дог і коли сидів його їв, то побачив, що у хлопця, який проходив за 2-3 метри від нього і щось діставав з кишені, випав якийсь пакунок (із цієї ж кишені). Він спочатку подумав що то якісь дрібні гроші, підійшов, підняв. То був згорток із фольги розміром 2 чи 2.5 см на 3 см. Він його відкрив, подивився, понюхав і виявив, що там було трішки речовини зеленого кольору - коноплі. Знайдений згорток він поклав собі в кишеню і сів доїдати хот-дог. Чому не викинув його пояснити не може, може залишив для власного вживання. Згорток зберігав 5-10 хвилин, після чого за 3-5 метрів від нього, біля кіосків, він побачив поліцейських. Серед них впізнав одного знайомого поліцейського ОСОБА_8 , який був одягнений у цивільний одяг, з ним був ще один поліцейський, ім`я якого він не пам`ятає. Він підійшов до поліцейського ОСОБА_8 і сказав, що у нього є заборонена речовина, яку він хоче віддати, на що ОСОБА_8 відповів, що не може її забрати просто так, а потрібно оформити по закону. Він не знає порядок добровільної видачі наркотичної речовини та хотів здати її не у відділення поліції, а ОСОБА_8 . На той момент він не з`ясовував у ОСОБА_8 чи працює він ще у поліції чи ні. Потім вони разом сіли у синій службовий автомобіль «Лада». Другий поліцейський сів з ним на заднє сидіння, взяв його паспорт і згорток, зателефонував комусь і вони від`їхали від вокзалу в праву сторону. Вони сказали, що тут погане місце, народу багато ходить, а вони зараз знайдуть «укромне місце». Загалом поліцейські возили його по місту 30-40 хвилин. Коли проїхали на вул. Шолом-Алейхема, то там стояв автомобіль, як він згодом зрозумів, то був автомобіль понятих. Вони вийшли з автомобіля і інший поліцейський запитав його куди покласти паспорт. Він тоді був розщібнений та сказав положити у внутрішній карман куртки. Це було у присутності іншого поліцейського. Поліцейський ОСОБА_8 підійшов до хлопців, що були в автомобілі, привітався, вони вийшли, переговорили. Потім ОСОБА_8 повідомив, що це будуть наші поняті. Один із понятих підійшов і сказав, що вони від`їдуть на АЗС, і вони поїхали. Слідчо-оперативну групу вони чекали біля години, десь хвилин сорок точно. На службовому автомобілі приїхала СОГ, до складу якої входило начебто троє осіб, які були у поліцейській формі. Після того, як приїхала СОГ , підійшов ще один чоловік, із перев`язаною на руці зеленою стрічкою, який давав покази в суді, що начебто він його затримував, але його там не було і близько. Потім приїхали поняті і почали проводити слідчі дії. ОСОБА_8 слідчому розповів, що у нього у внутрішньому кармані лежить паспорт і згорток. І слідчий почав слідчі дії на камеру. На запитання чи його згорток він відповів, що так, йшов, знайшов. Коли дізнавач відкрив згорток, то там була біла речовина, але він знає, що там була конопля. Поліцейський ОСОБА_8 йому кліпав очима, махав головою, типу все нормально. Саме в цей момент він зрозумів, що відбулася підміна наркотичного засобу. До цього, він думав, що то той самий згорток із «канабісом», який він знайшов на вокзалі. Але він подумав, яка різниця, він всеодно видає добровільно. Перед цим вони говорили з ОСОБА_8 про те, що його раніше спіймали на метадоні. Він сказав що знає, що це метадон оскільки вживав раніше і сказав, що знайшов. На відеозаписі під час його затримання він говорив правду без погроз, без примусу, без якихось обіцянок. Він погоджувався із тим, що знайшов саме «метадон», тому що поліцейський сказав, що йому нічого не буде за це, що він підписує документи, йде додому і забуває про це все, давав йому слово офіцера.

Після закінчення слідчих дій, коли вони сіли в автомобіль і його забирали до дільничного відділення, він запитав поліцейського ОСОБА_8 чому оформили метадон, коли насправді він дав коноплю, на що той відповів, що коноплі там буде мало, а йому немає різниці, і дав слово офіцера, що йому нічого не буде. Тоді у відділенні поліції він зрозумів, що його оформити так, наче спіймали. У поліцейському відділенні безкоштовний адвокат ОСОБА_10 прийшов у кабінет слідчого тоді, коли потрібно було підписувати документи, він йому допомоги ніякої не надавав, тільки запитав, чи били, якщо ні, тоді підписуй. До цієї події він вживав наркотичні засоби, за що був судимий, тому він орієнтується як виглядає той чи інший наркотичний засіб. Він не знає, чи бачили поняті підміну наркотичного засобу, но це було у їх полі зору. Згорток який він знайшов був майже такого самого розміру, як той, що йому підмінили і теж у фользі. На камеру під час проведення слідчої дії не повідомив, що відбулася підміна наркотичного засобу тому, що розхвилювався, злякався, дивився на ОСОБА_8 , який йому показував, що все нормально.

Через місяць від цієї події він неофіційно звернувся до власника кіоску, щоб отримати відеозапис на якому було б зафіксовано те, що він підходив до поліцейського та добровільно видавав наркотичний засіб, але не вдалося його отримати, тому що як йому повідомили, відеозапис уже видалений. 19.05.2022 у нього з`явився захисник ОСОБА_7 , який офіційно не звертався із запитом на відеозапис, тому що було відомо що він уже не зберігся.

Свідок ОСОБА_11 говорить повністю неправду, оскільки його не було, він його не затримував, а підійшов уже пізніше, коли приїхала СОГ. На вокзалі із ОСОБА_12 був не ОСОБА_11 , а інший поліцейський, прізвища якого він не знає.

Після повторного перегляду відеозапису затримання, обвинувачений ОСОБА_3 змінив свої показання та показав, що як поняті поїхали на заправку, то йому поліцейський ОСОБА_8 сказав, що замість коноплі буде метадон і він повинен буде сказати, що його він знайшов не на вокзалі, а ішов по вул. Шолом-Алейхема і знайшов, ногою підгилив. А за коноплю він сказав, що там її дуже мало, а йому немає різниці. Він раніше з приводу цього помилився у показах, бо подія була давно, пройшов час і в судовому засіданні до нього було багато запитань. В судовому засіданні він говорить правду.

Показання обвинуваченого є допустимим джерелом доказів, оскільки отримані безпосередньо судом за процедурою згідно з положеннями ст. 351 КПК України. Суд указані пояснення обвинуваченого сприймає, як такі що заслуговують на увагу, однак не беззаперечні за своєю суттю в цілому, оскільки такі повністю спростовуються дослідженими судом, наведеними нижче доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, його вина доводиться дослідженими судом доказами, зокрема, показаннями свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 (оперуповноважений Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області) суду показав, що у середині квітня 2022 близько 11:00 год він спільно із напарником ОСОБА_11 на службовому автомобілі марки «ВАЗ», номерні знаки не пам`ятає, відпрацьовували територію на залізничному вокзалі в м. Біла Церква, звідки поїхали по вул. Першотравневій, Грушевського, Пролетарській та вул. Шолом-Алейхема. Рухаючись по вул. Шолом-Алейхема, біля будинку № 94, вони побачили невідому особу, яка біля куща підозріло себе поводила. Він зупинив автомобіль, у цей час невідома особа вийшла із-за куща і щось положила собі в ліву кишеню куртки. Вони вийшли з автомобіля і почали рухатися за цією особою. Невідома особа їх побачила і почала тікати, тобто пришвидшила рух. Він почав його доганяти при цьому крикнув «Стояти», у цей час ОСОБА_11 ішов за ним. Особа зупинилась біля будинку № 95. Підійшовши до нього вони представились, показали службові посвідчення. Особа надала свій паспорт, це був ОСОБА_3 . Він запитав чи є у нього заборонені речовини на що ОСОБА_3 відповів що у лівій кишені куртки зберігає наркотичну речовину «метадон». Про те, що він зберігає наркотичний засіб - канабіс він не говорив. Після цього він зателефонував на лінію «102» та викликав СОГ. До приїзду СОГ ОСОБА_3 не діставав з кишені та не показував наркотичну речовину. Він ОСОБА_3 не обшукував і нічого до його кишені, в тому числі наркотичних засобів, не клав. До службового автомобіля вони ОСОБА_3 не садили та не перевозили по м. Біла Церква. На залізничному вокзалі він ОСОБА_3 не бачив і не затримував. Після того як приїхала СОГ, зупинили двох понятих, включили відеозйомку і у їх присутності дізнавач обшукав ОСОБА_3 вилучив у нього поліетиленовий згорток чи фольгу, точно не пам`ятає, в якому була наркотична речовина - біла кристалічна речовина. При цьому ОСОБА_3 пояснив, що знайшов даний згорток, розумів що це наркотична речовина і поклав його до свого кармана для власного вживання. Не пам`ятає хто запрошував понятих, чи він чи ОСОБА_11 та не пам`ятає чи поняті були перехожими чи приїхали на автомобілі, не пам`ятає що він тетефонував понятим і ті не приїздили на автомобілі з АЗС. Наразі номером мобільного телефону НОМЕР_1 він не користується, у нього було багато номерів, можливо раніше ним користувався, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_11 (оперативний працівник Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області), будучи допитаним в судовому засіданні показав, що у середині квітня 2022 він був на роботі, близько 11-00 год спільно з оперуповноваженим ОСОБА_13 на службовому автомобілі «ВАЗ 2107» відпрацьовували один із районів м. Біла Церква, на вокзалі, потім поїхали через першу лікарню, повернули до Будмаркету і з вул. Павліченка повернули на вул. Шолом-Алейхема. Проїжджаючи по вулиці вони побачили, що невідома особа щось шукає в кущах. Кримський ОСОБА_8 пригальмував. Через декілька хвилин з кущів виліз ОСОБА_3 і вони вирішили підійти запитати чи є у нього заборонені речовини. Після того як вони вийшли з автомобіля, обоє крикнули «Зупинись», бо він уже почав іти. Він розвернувся, побачив їх і почав тікати. ОСОБА_14 першим побіг за ним. ОСОБА_3 побачив, що уже не втече і сам зупинився. Вони представились, показали службові посвідчення та запитали чи є у нього заборонені речі, спецзасоби до нього вони не застосовували. У ході спілкування він повідомив, що має при собі у лівій кишені кристалічну речовину «метадон», яку випадково знайшов, і так як раніше вживав, то залишив для власного вживання. Після цього ОСОБА_14 викликав СОГ. Поверхневий огляд ОСОБА_3 вони не проводили, згорток у нього не брали. По приїзду СОГ ОСОБА_15 не повідомляв, що стосовно нього здійснювались незаконні дії, інших претензій у нього не було, права йому були роз`ясненні та зрозумілі. З приводу понятих, то він не пам`ятає чи вони були на автомобілі чи були перехожими. Не пам`ятає, щоб поняті, поки не було СОГ, від`їжджали на заправку заправлятись. До приїзду СОГ ОСОБА_3 не говорив їм про те, що хоче добровільно видати наркотичну речовину. ОСОБА_3 по місту у службовому автомобілі вони не возили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показав, що рік назад, дата 18.04.2022 може відповідати дійсності, десь біля 12:30 год він прогулювався з братом ОСОБА_17 і з собакою по вул. Шолом Алейхема , біля гаражів, за 200-300 метрів від будинку № 97. За 20-30 метрів від них стояв службовий автомобіль, здається зеленого кольору «сімьорка». Біля нього стояли кілька чоловік. До них підійшов один з чоловіків у цивільний формі, представився працівником поліції, його прізвища не пам`ятає, попросив бути понятими, на що вони погодились. Вони підійшли, побачили ще одного працівника поліції, який також представився і обвинуваченого. Хвилин 30-40 вони чекали слідчо-оперативну групу. В цей час вони відходили від поліцейських десь на 30 метрів, але останні завжди перебували у їх полі зору. Приїхала СОГ, скільки осіб не пам`ятає, представились, повідомили, що буде проведено обшук і що застосовується відеозйомка. При обшуку з кармана обвинуваченого витягли якийсь згорточок, його розгорнули, там були якісь кристали. У його присутності на ОСОБА_3 поліцейські тиск не здійснювали та не погрожували, він вів себе спокійно. Хто діставав згорток не пам`ятає, здається поліцейський. Чи із зовнішнього чи внутрішнього кармана куртки також не пам`ятає. Як дістали згорток, то у його присутності ОСОБА_3 не говорив, що його хтось йому підкинув. Чітко пам`ятає, що ОСОБА_3 говорив, що знайшов згорток і поклав до кишені. Здається, що конкретно у згортку він не казав. Згорток був із паперу, якого кольору не пам`ятає. Згорток при них розгорнули, показали і знову замотали та поклали до спеціального пакету, який герметично запаковувався. Чи він розписувався на пакеті не пам`ятає. Речовина у згортку, здається, була зелена, більш схожа до голубого кольору. Як на нього, то там був один кристалик, один камінчик розміром 5 копійок, чітко він не пам`ятає. З плином часу він може помилятися у показах. Згорток діставали при понятих при цьому проводилась відеофіксація.

На місці автомобіля у них не було. Він не пам`ятає, щоб вони з братом їздили на заправку, як чекали слідчо оперативну групу. З працівниками поліції Кримським ОСОБА_8 та ОСОБА_18 він не знайомий. В той день ОСОБА_19 не телефонував йому на мобільний телефон, щоб запросити бути понятим. Він не бачив, щоб автомобіль поліцейських разом з ОСОБА_3 приїздив до гаражів на вул. Ш.- Алейхема .

Після пред`явлення свідку для огляду копії ілюстративної таблиці, доданої до висновку експерта (т. 1 а.с. 92 зворот - зовнішній вигляд пакування об`єктів дослідження) свідок повідомив, що у рядку «поняті» під № 2 міститься його підпис. Він не пам`ятає, щоб в учасників слідчої дії були якісь заперечення, зауваження до проведення слідчої дії. ОСОБА_3 у його присутності не говорив нічого з приводу того, що його затримали не на вул. Шолом-Алейхема. У його присутності, на початку проведення слідчої дії, обвинуваченому зачитувалися його права, зокрема право мати захисника та не свідчити проти себе. ОСОБА_3 не виявляв бажання щоб на місце події прибув захисник.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , суду показав, що 18.04.2022 приблизно десь після обіду о 13:00 год. він зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_21 прогулювалися в районі Шолом Алейхема , в районі гаражів, із собакою. Вони йшли у сторону будинку і їх зупинили двоє працівники поліції, представились та запропонували їм бути свідком, на що вони погодилися. Вони підійшли до місця, туди де знаходився обвинувачений з іншим поліцейським, це за 20-30 метрів. Всього біля автомобіля було троє поліцейських, третій, який був біля ОСОБА_3 їм не представлявся. Їм повідомили їх права, після чого вони ще десь пів години чекали слідчо оперативну групу. Коли чекали, то з братом не від`їжджали на АЗС, не відлучалися взагалі. Після приїзду СОГ почалася слідча дія. ОСОБА_3 розповідав, що він на узбіччі в траві знайшов згорток, йому було цікаво що то і він його забрав та поклав у кишеню. Він не пам`ятає чи казав обвинувачений, де саме він його знайшов. Свідок чітко пам`ятає про те, що обвинувачений стверджував, що він не знає, що було у згортку. З приводу обставин затримання обвинувачений на місці події нічого не пояснював, він стояв був спокійний. Потім обвинуваченого обшукали та знайшли у внутрішньому лівому кармані куртки речовину. Був згорток, його розгорнули, він бачив білу кристалічну речовину, її назву не повідомляли. Хто витягував згорток із кишені ОСОБА_3 точно не пам`ятає, здається він сам, але це не точно, він може помилятися. Вся слідча дія була зафіксована на відеокамеру. Згорток поклали до пакету та до файлу, описали і герметично його запечатали.

Поряд з ними їх автомобіля не було, останній знаходився біля будинку. Стверджує про те, що він не бачив, як ОСОБА_3 приїжджав на поліцейській машині, і не бачив як його затримували. Обвинуваченого побачив уже біля поліцейських, де був його паспорт він не знає. Він не бачив, що поліцейський відводив ОСОБА_3 за 5-6 метрів від місця події. На своїх показах він наполягає. З Кримським ОСОБА_8 та ОСОБА_18 він особисто не знайомий. Того дня ні один, ні інший не телефонували на його мобільний телефон. До участі у слідчих діях він був залучений вперше. Він підписувався у поясненнях, які у нього відбирав працівник поліції на місці. У відділення поліції його не запрошували для допиту, це він чітко пам`ятає і може стверджувати. Він бачив, що його брат також підписував такі ж пояснення.

Після пред`явлення свідку для огляду протоколу затримання (а.с 84-88) та ілюстративної таблиці доданої до висновку експерта (т.1 а.с. 92 зворот - зовнішній вигляд пакування об`єктів дослідження) свідок повідомив, що у протоколі та на первинному пакуванні у рядку «поняті» під № 1 значиться його підпис. Вказує на те, що ні в кого із присутніх до протоколу затримання не було ніяких зауважень, в тому числі і від ОСОБА_3 з приводу місця його затримання.

Суд зазначає, що показання допитаних в судовому засіданні свідків сторони обвинувачення - ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому останні здобуті у визначений КПК процесуальний спосіб.

Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 є послідовними та логічними, не містять істотних суперечностей та повністю узгоджуються між собою та дослідженими письмовими доказам, а тому визнаються судом допустимими, належними та достовірними, оскільки підстав не довіряти цим свідкам стороною захисту не наведено і судом не встановлено мотивів для обмови вказаними свідками обвинуваченого. Доводи сторони захисту про те, що показання цих свідків мають суттєві протиріччя є голослівні та не відповідають дійсності. Розбіжності щодо того, хто із них залучав понятих є не суттєвими, та не впливають при оцінці таких показів на їх достовірність.

Надаючи оцінку показанням свідка ОСОБА_16 (понятого), щодо того, що у ОСОБА_3 було вилучено згорток із паперу, у якому була начебто, зелена речовина, більш схожа до голубого кольору, а саме один кристалик - камінчик розміром 5 копійок, то суд зазначає, що вказаний свідок в судовому засіданні зазначив, що про ці обставини він чітко він не пам`ятає і з плином часу може помилятися у показах. З приводу цього суд зазначає, що допит свідка у суді здійснювався з приводу події, яка відбувалась понад рік тому, тому наявність певних розбіжностей, щодо згортку який був вилучений та його вмісту пояснюється об`єктивними особливостями пам`яті людини та її сприйняття тих чи інших життєвих подій. Те саме стосується і нечітких свідчень обох свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (понятих) які різняться між собою щодо тих обставин, які ОСОБА_3 повідомляв безпосередньо під час його затримання при застосуванні відеозйомки.

Поряд з тим, у переважній більшості показання вказаних свідків збігаються між собою та відповідають зафіксованій на відеозаписі, доданому до протоколу затримання, інформації щодо основних обставин, які підлягали встановленню судом у цій справі. Зокрема свідки повідомляють, що затриманий ОСОБА_3 під час затримання вів себе спокійно, повідомляв присутнім що він знайшов згорток та зберігає його. Під час проведення обшуку з лівої внутрішньої кишені куртки у яку був одягнений обвинувачений, було вилучено згорток, який було розпаковано та оглянуто присутніми учасниками слідчої дії, після чого поміщено до пакету та герметично запечатано. На вказаному пакеті вони ставили підписи. Затриманому було роз`яснено його права, в тому числі право не свідчити проти себе та право мати захисника. При цьому примусу щодо затриманого поліцейськими здійснено не було.

Загалом, розбіжності/неточночті у показаннях цих свідків не є суттєвими, не мають своїм наслідком визнання недостовірними їх показань в цілому, щодо основних фактів та обставин, які мають значення для цього кримінального провадження, оскільки усуваються судом шляхом дослідження інших доказів сторони обвинувачення, зокрема відеозаписом проведення слідчої дії, доданим до протоколу затримання, про які суд зазначив нижче.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що допитані судом свідки говорять неправду не заслуговують на увагу, адже причини чи мотиви, через які свідки його обмовляють обвинувачений суду не навів, а відтак, вважати такі показання, допитаних свідків неправдивими у суду немає підстав.

Крім показань свідків, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 02.06.2022 (т. 1 а.с. 80) відповідно до якого 18.04.2022 о 12:29 внесено відомості до ЄРДР за № 0000454 за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, про те, що 18.04.2022 близько 11-50 год. за адресою: Київська область, м. Біла Церква вул. Шолом Алейхема, 95, в ході спілкування працівника поліції ОСОБА_23 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив, що зберігає при собі наркотичну речовину. Правова кваліфікація: ч. 2 ст. 309 КК України;

- даними електронного рапорту помічника чергового Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_24 від 18.04.2022 на ім`я начальника Білоцерківського РУП ГУ ГП в Київській області (т.1 а.с. 82) про те, що 18.04.2022 о 11-54 год за адресою: м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема, 95, працівники карного розшуку Кримський та Поліщук затримали громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який при собі зберігає наркотичну речовину - метадон. Просить СОГ;

- даними письмового рапорту оперуповноваженого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_25 на ім`я начальника Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області (т.1 а.с.83) про те, що ним, під час патрулювання прилеглої території по вул. Ш.-Алейхема, що в м. Біла Церква Київської області поблизу будинку № 95, 18.04.2022 близько 11-50 год. був зупинений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого при поверхневій перевірці було виявлено наркотичну речовину, а саме метадон;

- даними протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 18.04.2023 (т. 1 а.с. 84-88), складеного старшим дізнавачем сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 у період часу з 12-55 год по 13-05 год. в м. Біла Церква по вул. Ш. Алейхема, 95, у присутності оперуповноваженого Білоцерківського РУП Г НП в Київській області ОСОБА_23 , двох понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , спеціаліста ОСОБА_27 , про те, що 18.04.2022 о 11-55 год. було фактично затримано особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У присутності понятих дізнавач здійснив обшук затриманої особи ОСОБА_3 під час якого у лівій внутрішній кишені куртки, у яку він був одягнений, виявлено згорток із фольги у якому виявлено кристалоподібну речовину білого кольору, яку поміщено до спеціального пакунку № 2461171 та вилучено до Білоцерківського РУП для проведення судових експертиз. Протокол підписаний понятими, та іншими учасниками процесуальної дії, а також захисником ОСОБА_10 . Зауважень і доповнень до протоколу не надходило. Також в судовому засіданні було відтворено відеофайл під назвою «video04222n1506mp4, тип MP4 Video File, розмір 119 824 КБ», що міститься на DVD-R диску помаранчевого кольору, доданому до протоколу затримання ОСОБА_3 (т.1 а.с.89).

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заявив про те, що під час затримання підозрюваного та вилучення наркотичної речовини було грубо порушено право затриманого на захист оскільки підозрюваний не був забезпечений захисником, а вилучення речових доказів відбулося без дозволу суду.

Вказані доводи сторони захисту суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні (ч. 2). Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 3).

Як зазначено у ст. 298-2 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні кримінального проступку, у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 208 цього Кодексу, та лише за умови, що ця особа: 1) відмовляється виконувати законну вимогу уповноваженої службової особи щодо припинення кримінального проступку або чинить опір; 2) намагається залишити місце вчинення кримінального проступку; 3) під час безпосереднього переслідування після вчинення кримінального проступку не виконує законних вимог уповноваженої службової особи; 4) перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та може завдати шкоди собі або оточуючим (ч. 1). Затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, здійснюється не більш як на три години з моменту фактичного затримання (ч. 2). Уповноважена службова особа, яка здійснила затримання, та дізнавач повинні негайно повідомити особі зрозумілою для неї мовою підстави затримання та у вчиненні якого кримінального правопорушення вона підозрюється, а також роз`яснити її право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти неї, негайно повідомити інших осіб про своє затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом (ч. 3).

У ч. 1 ст. 208 КПК України зазначено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Із протоколу затримання особи та доданого до нього відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 було затримано під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Відповідно до ч. 3 ст. 298-2 КПК України затриманому роз`яснено підстави затримання та у вчиненні якого правопорушення він підозрюється, роз`яснено його права та повідомлено Безоплатний центр вторинної правової допомоги. Дізнавач чітко роз`яснив ОСОБА_3 його право мати захисника та право не говорити нічого з приводу підозри проти нього. Водночас встановлено, що під час проведення слідчої дії затриманий не вимагав присутності його захисника, поводив себе спокійно, впевнено, добровільно повідомляв обставини, що передували затриманню.

15.06.2021 Верховний Суд у постанові по справі №204/6541/16-к зазначив, що затримання в порядку статей 207 та 208 КПК України, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією, що зумовлює й неможливість забезпечити присутність захисника в той час і в тому місці, де може відбутися таке затримання.

Отже, судом встановлено, що порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_3 при його затриманні 18.04.2022 не відбулося.

Відповідно до ч. 6 ст. 298-2 КПК України, уповноважена службова особа, яка здійснила затримання, здійснює особистий обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 цього Кодексу.

За вимогами ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії, крім особливостей, встановлених статтею 615 цього Кодексу. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Отже, вимоги чинного КПК не вимагають дозволу слідчого судді на проведення особистого обшуку затриманої особи, тому доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

У даній справі встановлено, що особистий обшук затриманого ОСОБА_3 проводився уповноваженою службовою особою на підставі ч. 6 ст. 298-2 КПК України з дотриманням вимог ч. 7 ст. 223 КПК (у присутності двох понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ). Поняті були допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої дії зі сторони обвинувачення. Судом було встановлено, що останні не були потерпілими, родичами підозрюваного і потерпілого, працівниками правоохоронних органів, а також особами, заінтересованими в результатах кримінального провадження.

Під час вказаної слідчої дії застосовувалися технічні засоби фіксації (відеокамера «Panasonic NDV 260»), носій інформації був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні, який містить дані зазначеної слідчої дії, тобто події, зафіксовані на відеозаписі, відповідають протоколу затримання від 18.04.2022 щодо алгоритму його проведення та порядку учинених дій, які дають підставу вважати про відсутність жодних процесуальних порушень з боку дізнавача.

Отже, в судовому засіданні було достеменно встановлено, що ОСОБА_3 затриманий у відповідності до вимог ст. 208, ч. 6 ст. 298-2 КПК України, таким чином порушень при затриманні та особистому обшуку обвинуваченого ОСОБА_3 з боку працівників поліції не виявлено, а відтак відсутні підстави для визнання вказаних доказів недопустимими.

- даними висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-22/11061-НЗПРАП від 27.04.2022 з додатком до нього (т. 1 а.с.90-93), про те, що за результатами експертизи надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у речовині становить 0.193 г.

Із дослідницької частини, вбачається, що об`єкт, доставлений на дослідження у непрозорому поліетиленовому пакеті білого кольору з малюнком у вигляді емблеми експертної служби, з друкованим та рукописним текстом «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА ГУ МВС, УМВС МРВ Фабула: Слідчий: Поняті:1.2. Спеціаліст: Дата та час пакування: ЄО, ЄРДР № ___»__»__20__р». пакет заклеєний клейкою стрічною синього кольору, на якій є номер «2461171». Порушень цілісності пакування не виявлено. При розпакуванні пакету виявлено фрагмент фольги білого кольору, в середині якого знаходиться фрагмент полімерного матеріалу блакитного кольору, що містить порошкоподібну речовину білого кольору масою 0.241 г. Зазначений об`єкт дослідження відповідає переліку наведеному в постанові про призначення експертизи.

Згідно з ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, зазначений висновок суд визнає належним і допустимим доказом, оскільки останній відповідає вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

- оглянутим в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення речовим доказом. Так, для огляду прокурором надано спеціальний пакет із полімерного матеріалу № 5602434 на який наклеєна паперова смужка , на якій є емблема Експертної служби МВС України та друковані і рукописні пояснювальні написи: «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА Підрозділ Білоцерківське РУП Номер, дата висновку (фабула): Висновок експерта № СЕ-19/111-22/11061-НЗПРАП Вилучено: Слідчий: Поняті: 1.2 Експерт (спеціаласт: /підпис/ ОСОБА_28 . Дата та час пакування: ЄРДР « ______»__»____20___р» - повертаються ініціатору. Порушень цілісності пакування судом не виявлено.

При розпакуванні пакету виявлено розпаковане первинне пакування, а саме: непрозорий поліетиленовий пакет білого кольору з малюнком у вигляді емблеми експертної служби, з друкованим та рукописним текстом «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА ГУ МВС, УМВС МРВ; Фабула: 18.04.2022 в м. Біла Церква по вул. Шолом-Алейхема, 95, у громадянина ОСОБА_3 виявлено та вилучено кристалоподібну речовину білого кольору»; Вилучено: згорток із фольги з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору»; Слідчий: ОСОБА_26 (підпис); Поняті:1 (підпис) 2 (підпис); Спеціаліст:; Дата та час пакування: 18.04.2022; ЄО, ЄРДР № 0000454 від 18.04.2022; ОСОБА_3 (підпис). Видно, що пакет був заклеєний клейкою стрічною синього кольору, на якій є номер «2461171». У первинному упакуванні виявлено фрагмент фольги білого кольору, в середині якого знаходиться фрагмент полімерного матеріалу блакитного кольору, що містить порошкоподібну речовину білого кольору.

Під час дослідження речового доказу обвинувачений ОСОБА_3 заявив про те, що упакування має бути розовим, а не блакитним, а замість порошку мають бути кристали.

Перш за все суд звертає увагу на те, що речовий доказ досліджується після проведення експертного дослідження, тобто після гемогенізації речовини механічним шляхом до однорідного стану. Крім цього, зазначає, що під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_3 речі, а саме згорток із фольги, вилучений старшим дізнавачем ОСОБА_26 відповідно до ст. 298-3 КПК, про що було зроблено відповідний запис у протоколі про затримання від 18.04.2022. Із відеозапису, доданого до протоколу затримання вбачається, що дізнавачем було забезпечено належне (герметичне) упакування речового доказу з метою його ідентифікації, що відповідає вимогам ст. 104 КПК України, а саме останній було поміщено до спеціального пакунку № 2461171, який підписаний учасниками слідчої дії в тому числі і обвинуваченим.

Також у судовому засіданні під час допиту свідків (понятих) ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були присутні при виявленні та вилученні речового доказу, останні повідомили, що на вказаному спеціальному пакеті № 2461171 містяться їх підписи та повідомили, що у їх присутності дізнавач герметично запакував вилучений згорток. Під час дослідження судом речового доказу обвинувачений ОСОБА_3 повідомив про те, що на первинному упакуванні речового доказу міститься його підпис.

Зі змісту дослідницької частини висновку експерта від 27.04.2022 (т.1 а.с.90 зворот) вбачається, що об`єкт, доставлений на дослідження у непрозорому поліетиленовому пакеті білого кольору, пакет заклеєний клейкою стрічкою синього кольору, на якій є номер «2461171». Порушень цілісності пакування не виявлено. При розпакуванні виявлено фрагмент фольги у якому знаходиться фрагмент полімерного матеріалу блакитного кольору, що містить порошкоподібну речовину білого кольору. Зазначений об`єкт дослідження відповідає переліку, наведеному в постанові про призначення експертизи.

За викладеного, у суду не викликає сумнівів той факт, що під час особистого обшуку ОСОБА_3 з лівої внутрішньої кишені куртки у яку він був одягнений, дізнавачем було вилучено саме той згорток із фольги, який у подальшому був предметом експертного дослідження.

У судовому засіданні обвинувачений повідомив про те, що його слідчий не знайомив з матеріалами кримінального провадження та з речовими доказами, повідомив, що вони у сейфі і він не може їх надати. Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 було заявлено клопотання про порушення положення ст. 290 КПК України - невідкриття стороною обвинувачення речового доказу на його усний запит ні йому, ні його підзахисному та недопустимість зібраних доказів.

З приводу цього, суд уважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися із доказами (в тому числі речовими) кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.

При цьому, на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися із речовими доказами (у разі виявлення ними бажання), однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи сторони.

На спростування доводів сторони захисту прокурором було надано та судом досліджено такі процесуальні документи: повідомлення слідчого обвинуваченому ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_7 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.17-18), розписка обвинуваченого та його захисника від 21.06.2022 (т.2 а.с.19) про те, що сторона захисту не володіє речовими доказами чи матеріалами, які згідно з ч. 6 ст. 290 КПК України необхідно надати стороні обвинувачення для ознайомлення та протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 21.06.2022 (т.2 а.с. 20), постанову дізнавача від 27.04.2022 про визнання речовим доказом та квитанцію № 503 від 06.05.2022 про передачу речового доказу на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області (т. 2 а.с. 26-27).

Із досліджених документів судом встановлено, що 21.06.2022 обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 були повідомлені слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_29 про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 18.04.2022 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_3 завершено. Також повідомлено про те, що для виконання вимог ст. 283, 290 КПК України вони мають право на доступ до матеріалів досудового розслідування, для чого їм необхідно прибути 21.06.2022 о 09:00 год за адресою: м.Біла Церква, вул. Привокзальна, 3, до СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Із протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 21.06.2022 встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 21.06.2022 у період часу з 09:00 год по 09:30 год. ознайомилися з матеріалами кримінального провадження, про що у протоколі міститься власноручно виконаний ОСОБА_3 напис «з матеріалами кримінального провадження ознайомлений в повному обсязі. Зауважень не має. Ознайомлений без обмеження в часі», та власноручно виконаний його захисником - адвокатом ОСОБА_7 напис такого змісту: «Ознайомився. Заяв, зауважень немає». Протокол підписаний підозрюваним, захисником та слідчим.

Отже, станом на час відкриття матеріалів досудового розслідування сторона захисту знала, що визнаний у кримінальному провадженні речовий доказ, передано на відповідальне зберігання згідно квитанції № 503 від 06.05.2023 та не була позбавлена права, у разі необхідності, ознайомитися з ним.

Суд уважає, що посилання сторони захисту на порушення ст. 290 КПК України, є безпідставними, так як сторона захисту під час досудового розслідування не мала перешкод до ознайомлення з цим речовим доказом, проте відповідного клопотання не подавала. Жодних клопотань про повторне ознайомлення з матеріалами кримінального провадження як до початку проведення підготовчого судового засідання, так і під час судового розгляду, сторона захисту не заявляла.

Таким чином клопотання сторони захисту про порушення вимог ст. 290 КПК України є неспроможними.

Також судом були досліджені надані стороною обвинуваченні процесуальні документи, а саме:

протокол огляду речового доказу від 18.04.2022 (т.2 а.с.23) з якого вбачається, що старшим дізнавачем ОСОБА_26 було проведено огляд спеціального пакунку на якому з однієї сторони є друкований та рукописний пояснювальні написи, зокрема фабула: 18.04.2022 в м. Біла Церква по вул. Шолом-Алейхема, 95 , у громадянина ОСОБА_3 виявлено та вилучено кристалоподібну речовину білого кольору»; Вилучено: згорток із фольги з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору»; Слідчий: ОСОБА_26 (підпис); Поняті:1 (підпис) 2 (підпис); Спеціаліст:; Дата та час пакування: 18.04.2022; ЄО, ЄРДР № 0000454 від 18.04.2022. З іншого доку напис з номером пакунку «2461171»;

постанову заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області від 01.09.2022 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000454 (т.1 а.с. 78-79);

постанову старшого дізнавача Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_30 від 08.05.2022 відповідно до якої перекваліфіковано склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000454 від 18.04.2022 з ч. 1 ст.309 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України;

повідомлення про підозру від 13.05.2022 про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20.06.2022 про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 суд відхиляє їх і приходить до висновку, що вони не можуть бути доказом відсутності в його діях установленого судом складу кримінального правопорушення.

Так, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо того, що він добровільно видав знайдений ним на залізничному вокзалі м. Біла Церква наркотичний засіб -«канабіс» працівнику поліції ОСОБА_31, що останній, не з ОСОБА_11 , а разом із іншим поліцейським, у своєму службовому автомобілі возив його 30-40 хв по м. Біла Церква та що вони підмінили наркотичний засіб «канабіс» на наркотичний засіб «метадон», спростовуються показаннями, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які чітко повідомили, що вони обоє на службовому автомобілі проїжджаючи по вул. Шолом-Алейхема побачили ОСОБА_3 , який біля куща підозріло себе поводив, після чого вийшов та положив собі щось до лівої кишені куртки. Підбігши до нього, на запитання чи є у нього при собі заборонені речі, ОСОБА_3 повідомив, що зберігає наркотичний засіб «метадон». Вказаний наркотичний засіб обвинувачений їм не показував та не говорив про те, що бажає видати його добровільно. Після цього було викликано СОГ. На відеозаписі до протоколу затримання зафіксовано, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно у присутності понятих розповідає всі обставини, які передували його затриманню.

Доводи обвинуваченого про те, що зазначене в обвинувальному акті місце вчинення кримінального правопорушення вул. Шолом-Алейхема в м. Біла Церква, не відповідає дійсності, повністю спростовується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які вказують на те, що затримання ОСОБА_3 відбувалося саме на вул. Шолом-Алейхема в м. Біла Церква. Місце вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також письмовими доказами, зокрема протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.04.2022 з якого вбачається, що останній був затриманий в м. Біла Церква по вул. Шолом Алейхема, 95 . Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису (додаток до протоколу затримання) встановлено, що під час затримання ОСОБА_3 та інші учасники слідчої дії зауважень з приводу місця події не висловлювали.

Показання ОСОБА_3 про те, що поняті від`їжджали на АЗС, коли чекали слідчо-оперативну групу та оперативний працівник ОСОБА_14 телефонував їм, також не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 про те, що поняті не від`їжджали на АЗС, і що їм слідчий не телефонував.

Суд звертає увагу також на те, що в судовому засіданні обвинувачений змінював свої покази. Спочатку він говорив про те, що під час фіксування його затримання на відеокамеру, коли після відкриття згортку він побачив у ньому замість канабісу метадон, не повідомив присутніх про підміну наркотичного засобу, тому що злякався, розхвилювався, дивився на поліцейського ОСОБА_8 , який махав головою і кліпав очима, чим давав йому зрозуміти, що все буде нормально. І тільки після того, як вони сіли в службовий автомобіль і направлялися до райвідділу поліції, він запитав у поліцейського ОСОБА_8 чому замість канабісу у згортку був метадон. Потім, на уточнюючі запитання в судовому засіданні обвинувачений відповів, що під час затримання говорив правду, тому що поліцейський йому пообіцяв, що йому нічого за це не буде. Після повторного перегляду відеозапису затримання, обвинувачений повідомив, що перед слідчою дією, коли поняті поїхали на АЗС, поліцейський Кримський ОСОБА_8 сказав йому говорити саме про метадон і що він його знайшов не на вокзалі, а по вул. Ш.-Алейхема, та пообіцяв, що йому за це нічого не буде.

Такі покази обвинуваченого суд визнає голослівними, не підтвердженими жодними доказами. При цьому суд зазначає, що із скаргами на дії працівників поліції сторона захисту не зверталась, а із протоколу затримання та відеозапису вбачається, що під час затримання поняті та ОСОБА_3 не заявляли жодних заяв чи зауважень щодо перебігу слідчої дії. Так, із відеозапису видно, що слідчу дію затримання особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального проступку - ОСОБА_3 , проведено дізнавачем в м. Біла Церква Київської області по вул. Шолом Алейхема, поблизу будинку № 95, у присутності двох понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Дізнавач оголосив затриманому ОСОБА_3 його права та обов`язки, в тому числі і право на першу вимогу мати захисника, відмовитися давати пояснення щодо підозри та затримання. Після чого на запитання дізнавача затриманий ОСОБА_3 добровільно, без застосування будь-якого впливу, повідомив, що він йшов, хотів дізнатися з приводу роботи, побачив, що хтось присів під деревом і зробив відповідний жест ногою. Він підійшов, подивився, що там згорток, забрав його, подивився що там наркотичний засіб «метадон», він знає, бо колись вживав. Взяв «метадон» для власного вжитку. До нього підійшли працівники поліції запитали чи в нього є заборонені речовини, він відповів що є. Уточнив, що годину тому по вул. Ш.Алейхема, 92, під деревом, він знайшов незаконний згорток -наркотичний засіб «матадон», для власного вживання. Наразі він має його при собі. Після виявлення у лівій внутрішній кишені куртки згортку з фольги, на запитання дізнавача затриманий ОСОБА_3 відповів, що у даному згортку знаходиться метадон. На відеозаписі видно, що обвинувачений веде себе спокійно, впевнено відповідає на поставлені запитання.

З приводу доводів обвинуваченого про те, що йому нерозбірливо були роз`яснені права, то останні є неправдивими, оскільки відеозаписом підтверджено протилежне. На запитання дізнавача чи зрозумілі йому його права ОСОБА_15 відповів, що зрозумілі.

Отже, показання обвинуваченого суд розцінює як неправдиві, такі, що не підтвердилися жодним доказом у справі та є обраним способом захисту спрямованим на уникнення кримінальної відповідальності, оскільки така версія виникла у обвинуваченого лише під час розгляду кримінального провадження в суді, проте він повинен був і мав можливість одразу після затримання повідомити про наявність таких зловживань працівниками міліції.

Таким чином, суд перевіривши пояснення обвинуваченого та зіставив їх з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, вважає що усі доводи обвинуваченого щодо невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

З приводу позиції захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, суд зазначає наступне. Згідно положення ч. 4 ст. 307 КК України особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша цієї статті, частина перша статті 309 цього Кодексу).

Зокрема передбачено дві підстави для звільнення від кримінальної відповідальності особи за вчинення зазначених у ній кримінальних правопорушень: 1) добровільну здачу особою наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та вказання нею на джерело їх придбання та 2) добровільну здачу особою зазначених засобів і речовин та сприяння нею у розкритті кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Загальна ознака для обох підстав - це добровільна здача особою наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, тобто вчинення з власної волі особою, яка володіла зазначеними засобами та речовинами, особисто або з використанням третіх осіб, передачі їх будь-яким способом під контроль органів публічної влади за умови, що ця особа об`єктивно мала реальну можливість (і суб`єктивно її усвідомлювала) подальшого володіння такими засобами чи речовинами. Ця ознака передбачає активні фізичні дії особи, яка вчинила злочин, що становить передумову звільнення від кримінальної відповідальності. Така поведінка можлива як шляхом особистого з`явлення до органів влади і передання наркотичних засобів відповідній посадовій особі, так і іншим шляхом (за місцем роботи, лікування, проживання тощо). Головне, щоб здача наркотичних засобів мала адресний характер - мало місце прагнення особи врешті-решт передати наркотичні засоби органам влади.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» здача наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів визнається добровільною, якщо відбулася за обставин, коли особа мала й усвідомлювала можливість надалі продовжувати свою протиправну діяльність, але не побажала цим скористатися.

Разом з тим стороною захисту в судовому засіданні не доведено, а судом не встановлено передумов для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 307 КК України.

Суд у даному кримінальному провадженні відповів на всі суттєві аргументи сторони захисту. Інші аргументи захисту, не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, ретельному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження (фактичних даних), керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин , оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою протягом року після засудження за цією статтею.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При цьому аргументи сторони захисту про наявність підстав для виправдування обвинуваченого ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд не бере їх до уваги, як такі, що є безпідставними, надуманими та належно не обґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю раніше вказаних належних, допустимих та достовірних доказів, які є достатніми для доведення вини обвинуваченого.

Мотиви призначення відповідного покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім цього, судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, під час іспитового строку обвинувачений на шлях виправлення не став та знов вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, неодружений, утриманців не має, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває.

Також судом врахована поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 , яка під час судового розгляду не свідчила про наявність каяття за вчинений злочин. Таким чином ставлення ОСОБА_3 до вчиненого ним кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що обвинувачений не визнавши вину, не давши правдиві покази, не жалкує про вчинений злочин, не критикує тобто негативно не оцінює вчинене кримінальне правопорушення, а також поведінка обвинуваченого свідчить про не бажання виправити ситуацію, і як наслідок у судових дебатах та під час останнього слова не демонстрував готовність понести заслужене покарання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі, який передбачено санкцією ч. 2 статті 309 КК України у середньому розмірі.

Підстав для призначення іншого, більш м`якого покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 309 КК України суд не вбачає, оскільки останнє не буде відповідати меті покарання та не призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності, з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 16.12.2021 ОСОБА_3 був засуджений Білоцерківським міськрайонним судом за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

У цьому кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 18.04.2022, тобто у період іспитового строку, що свідчить про існування у ОСОБА_3 на момент вчинення нового кримінального правопорушення невідбутого покарання у виді 1 року обмеження волі за попереднім вироком.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до абзацу 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання, виходячи зі змісту частини 3 статті 78 КК у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК

про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

У постанові Верховного Суду від 17.08.2021 у справі № 185/10985/19 викладена позиція про те, що у разі ж вчинення нового злочину у період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув`язнення. Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З урахуванням положень пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України про те, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, невідбуте ОСОБА_3 за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2021 покарання у виді 1 року обмеження волі становить 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням положень ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом стосовно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.04.2022 ОСОБА_3 фактично був затриманий 18.04.2022 о 11-55 год. та цього ж дня 18.04.2022 о 14:00 год. звільнений з кабінету слідчого відповідно до постанови слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 18.04.2022 (т.2 а.с.22).

Таким чином, на підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення один день 18.04.2022 включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Відповідно до постанови старшого дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 18.04.2022 та від 27.04.2022, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який було поміщено до спеціального пакету № 5602434 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Після огляду речового доказу судом, останній відповідно до супровідного листа прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 19.04.2023 № 50-3592-вих23, переданий до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київські області.

Отже, доля вказаного речового доказу вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000454 від 18.04.2022, висновок експерта від 27.04.2022 № СЕ-19/111-22/11061-НЗПРАП, вартість проведеної експертизи становить 1372.96 грн (т.1 а.с.102).

Згідно вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні від 27.04.2022 № СЕ-19/111-22/11061-НЗПРАП в розмірі 1 372.96 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2021 у виді 1 (одного) року обмеження волі, що відповідно до пп. б п.1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі, і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення один день - 18.04.2022, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1 372.96 грн (одна тисяча триста сімдесят дві гривні 96 коп).

Речові докази: паперовий конверт з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) загальною масою 0.193 г з первинним упакуванням, який згідно супровідного листа від 17.04.2019 № 50-3592-вих23, переданий на зберігання до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1