Справа № 201/9112/23
Провадження № 1-кс/201/3407/2023
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000059 від 20.03.2023р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Мілове Міловського району Луганської області, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що у зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «лнр», які незаконно створені на тимчасово окупованих територіях Луганської області, що є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію території смт. Мілове та Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Установлено, що у травні-червні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перебуваючи на території селища міського типу Мілове Старобільського району Луганської області, маючи умисел на здійснення пропаганди у закладах освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи їх, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та так званої «луганської народної республіки», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо організації освітнього процесу в закладі освіти окупаційної влади в селищі міського типу Мілове Старобільського району Луганської області, а саме «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Міловський ліцей» розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, смт.Мілове, вулиця Шкільна, будинок 1, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України, Законах України, інших актах законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є: верховенство права; нерозривний зв`язок із світовою та національною історією, культурою, національними традиціями; гуманізм; демократизм; єдність навчання, виховання та розвитку; виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками; формування громадянської культури та культури демократії (ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Розділом 12 «реєстру державної цивільної служби луганської народної республіки», затвердженого указом «голови луганської народної республіки» № 399/01/08/15 від 14 серпня 2015 року, встановлено перелік посад в територіальних органах виконавчих органів державної влади «луганської народної республіки», серед яких посада «начальника відділу» відноситься до категорії посад «Керівники» та головної групи посад.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 у травні-червні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території селища міського типу Мілове Старобільського району Луганської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла посаду «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Міловський ліцей», з метою здійснення пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також впровадження стандартів освіти держави-агресора у даному закладі освіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 будучи «директоромдержавного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Міловський ліцей» у відповідності до «закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки», де відповідно до ст. 59 зазначеного «закону» визначено, що «документи про освіту та/або кваліфікацію оформляються російською мовою, якщо інше не встановлено цим законом, та засвідчуються печатками організацій, які здійснюють освітню діяльність, перебуваючи на території ввіреного їй навчального закладу, в присутності керівництва т.зв. «адміністрації Міловського району луганської народної республіки», проводила відкриті уроки для учнів на різні тематики, чим впроваджувала стандарти освіти держави-агресора.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у здійсненні пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також у діях громадянина України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 123 (7521) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 21.06.2023 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 25.06.2023 об 11:00, 26.06.2023 об 11:00 та 27.06.2023 об 11:00 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000059 та отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Слідчим за погодженням із прокурором 28.06.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28.06.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином 28.06.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у здійсненні пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також у діях громадянина України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Постановою прокурора від 06.07.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідків, які підтвердили факт зайняття громадянкою України ОСОБА_4 посади «директора державного загальноосвітнього закладу лнр «Міловський ліцей», а також протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за їх участю;

- протоколом огляду від 11.04.2023, яка підтверджує факт зайняття посади «директора державного загальноосвітнього закладу лнр «Міловський ліцей», громадянкою України ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 27.03.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, яка підтверджує факт перебування останньої на тимчасово окупованій території Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області;

- протоколом огляду від 28.03.2023, яка підтверджує факт зайняття посади «директора державного загальноосвітнього закладу лнр «Міловський ліцей», громадянкою України ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів. Санкція ч. 3 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів огляду публікацій за участю свідків, які містять матеріали фотозйомок та відеозаписів, що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_4 ;

- неприбуття на виклик до слідчого та прокурора шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваної та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинила умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

В ході досудового розслідування існує необхідність проведення комплексу слідчих дій спрямованих на відшукання доказів вини підозрюваної та встановлення обставин, які мають значення, тому існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищення, переховування або спотворювання ОСОБА_4 будь-якої із речей чи документів (установчі, реєстраційні документи, накази, трудової книжки, зарплатні відомості, функціональні обов`язки тощо), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 відомі свідки вчинення злочину, у якому вона підозрюється, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку ОСОБА_4 незаконно впливати в майбутньому на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Також, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджання перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а Міловської селищної ради Старобільського району Луганської області, на якій ОСОБА_4 продовжує здійснювати впровадження стандартів освіти держави-агресора, що дає їй можливість продовжувати приймати участь у протиправній діяльності та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_4 , яка своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення Російською Федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії РФ та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, а відповідно публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, здійснювала заклики в інтересах незаконного органу влади та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР».

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного переліку Міловська селищна територіальна громада Старобільського району Луганській області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Новим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Міловську селищну територіальну громаду Старобільського району Луганської області.

Також новим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.07.2023 № 199 «Про затвердження Змін до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово тимчасом окупованих Російською Федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Міловську селищну територіальну громаду Старобільського району Луганської області.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Старобільської міської територіальної громади Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, просив обрати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 20.03.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «лнр», які незаконно створені на тимчасово окупованих територіях Луганської області, що є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію території смт. Мілове та Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Установлено, що у травні-червні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перебуваючи на території селища міського типу Мілове Старобільського району Луганської області, маючи умисел на здійснення пропаганди у закладах освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи їх, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та так званої «луганської народної республіки», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо організації освітнього процесу в закладі освіти окупаційної влади в селищі міського типу Мілове Старобільського району Луганської області, а саме «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Міловський ліцей» розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, смт.Мілове, вулиця Шкільна, будинок 1, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України, Законах України, інших актах законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є: верховенство права; нерозривний зв`язок із світовою та національною історією, культурою, національними традиціями; гуманізм; демократизм; єдність навчання, виховання та розвитку; виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками; формування громадянської культури та культури демократії (ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Розділом 12 «реєстру державної цивільної служби луганської народної республіки», затвердженого указом «голови луганської народної республіки» № 399/01/08/15 від 14 серпня 2015 року, встановлено перелік посад в територіальних органах виконавчих органів державної влади «луганської народної республіки», серед яких посада «начальника відділу» відноситься до категорії посад «Керівники» та головної групи посад.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 у травні-червні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території селища міського типу Мілове Старобільського району Луганської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла посаду «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Міловський ліцей», з метою здійснення пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також впровадження стандартів освіти держави-агресора у даному закладі освіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 будучи «директоромдержавного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Міловський ліцей» у відповідності до «закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки», де відповідно до ст. 59 зазначеного «закону» визначено, що «документи про освіту та/або кваліфікацію оформляються російською мовою, якщо інше не встановлено цим законом, та засвідчуються печатками організацій, які здійснюють освітню діяльність, перебуваючи на території ввіреного їй навчального закладу, в присутності керівництва т.зв. «адміністрації Міловського району луганської народної республіки», проводила відкриті уроки для учнів на різні тематики, чим впроваджувала стандарти освіти держави-агресора.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у здійсненні пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також у діях громадянина України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідків, які підтвердили факт зайняття громадянкою України ОСОБА_4 посади «директора державного загальноосвітнього закладу лнр «Міловський ліцей», а також протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за їх участю;

- протоколом огляду від 11.04.2023, яка підтверджує факт зайняття посади «директора державного загальноосвітнього закладу лнр «Міловський ліцей», громадянкою України ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 27.03.2023, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, яка підтверджує факт перебування останньої на тимчасово окупованій території Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області;

- протоколом огляду від 28.03.2023, яка підтверджує факт зайняття посади «директора державного загальноосвітнього закладу лнр «Міловський ліцей», громадянкою України ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 123 (7521) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 21.06.2023 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 25.06.2023 об 11:00, 26.06.2023 об 11:00 та 27.06.2023 об 11:00 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000059 та отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Слідчим за погодженням із прокурором 28.06.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28.06.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином 28.06.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у здійсненні пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також у діях громадянина України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Щодо розшуку.

Постановою прокурора від 06.07.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів. Санкція ч. 3 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів огляду публікацій за участю свідків, які містять матеріали фотозйомок та відеозаписів, що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_4 ;

- неприбуття на виклик до слідчого та прокурора шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваної та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинила умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищення, переховування або спотворювання ОСОБА_4 будь-якої із речей чи документів (установчі, реєстраційні документи, накази, трудової книжки, зарплатні відомості, функціональні обов`язки тощо), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 відомі свідки вчинення злочину, у якому вона підозрюється, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку ОСОБА_4 незаконно впливати в майбутньому на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджання перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується таким:

- тимчасова окупація території України, Міловської селищної ради Старобільського району Луганської області, на якій ОСОБА_4 продовжує здійснювати впровадження стандартів освіти держави-агресора, дає їй можливість продовжувати приймати участь у протиправній діяльності та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_4 , яка своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення Російською Федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії РФ та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, а відповідно публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, здійснювала заклики в інтересах незаконного органу влади та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР».

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана зможе переховуватися від органу досудового розслідування, суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, переховувати або спотворити докази, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Висновки.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваної, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 615, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляється ухвала.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваному який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали суду оголошений 08 серпня 2023 року о 17 год. 35 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_5