Справа №579/719/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/291/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

07 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 579/719/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 14.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням в ізоляції, оскільки пред`явлена ОСОБА_8 підозра за ч. 3 ст. 307 КК є необгрунтованою, наведені в клопотанні ризики є недоведеними, стороною обвинувачення не надано доказів неможливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту. Підозрюваний позитивно характеризується за місцем мешкання, зареєстрований в будинку свого батька за адресою: АДРЕСА_1 , де і може відбувати домашній арешт.

13.04.2023 до Кролевецького районного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із начальником Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури, звернувся слідчий СВ ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , яке обґрунтував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів в особливо великих розмірах з метою збуту.

01.04.2023 до ЄРДР за № 0000043 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, а 12.04.2023 про зміну правової кваліфікації на ч. 3 ст. 307 КК.

12.04.2023 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК та 13.04.2023 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307 КК.

Зважаючи на те, що встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 14.04.2023 до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що стороною обвинувачення доведено обгрунтованість підозри вчинення ОСОБА_8 інкримінованого правопорушення, існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від захисника ОСОБА_10 надійшло письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутність та у відсутність підозрюваного ОСОБА_8 , від прокурора ОСОБА_11 також надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження без його участі, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність сторін кримінального провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, здійснивши розгляд клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не обрання будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам та відсутність підстав для призначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88). Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у кримінальному провадженні докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, а тому доводи захисника щодо необгрунтованості пред`явленої його підзахисному підозри за ч. 3 ст. 307 КК не заслуговують на увагу колегії судів.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, зокрема протоколи допиту свідків, обшуку, в ході якого за місцем мешкання ОСОБА_8 було вилучено понад 2500 г канабісу, спосіб його розфасування, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час досудового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_8 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_8 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Є обґрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки ОСОБА_8 може вчинити певний тиск на свідків з метою примушування їх до зміни показів, а також незаконно впливати на тих свідків, які органом досудового розслідування встановлені, але не допитані, що з урахуванням усіх фактичних обставин провадження, на думку колегії суддів, і свідчить про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до нього запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Є наявним і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з огляду на те, що ОСОБА_8 офіційно не працює, постійного джерела доходів не має.

Твердження захисника про необхідність скасування ухвали слідчого судді є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки рішення слідчого судді суду першої інстанції належним чином умотивоване, матеріали кримінального провадження об`єктивно свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, які є реальними.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги захисника про не доведення наявності заявлених у клопотанні слідчого ризиків, оскільки при розгляді клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_8 прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують його тримання під вартою, і встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, крім того, досудове розслідування щодо вказаної особи не закінчене.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою на теперішній час не може забезпечити повною мірою покладені на цей захід кримінальним процесуальним законом функції та запобігти установленим слідчим суддею ризикам, які у свою чергу є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Відповідно ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В той же час, відповідно п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 КПК, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У даному випадку, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, з огляду на реальність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, слідчий суддя суду першої інстанції, на цьому етапі розгляду кримінального провадження, не віднайшов підстав для застосування до нього застави, як альтернативного запобіжного заходу і з такими висновками погоджується й колегія суддів.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 14.04.2023 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4