Єд. унік. № 243/3968/23
Провадження № 1-кс/243/672/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водій - радіотелефоніст 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, в силу ст. 89 КК України,

у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000554 від 14 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000554 від 14 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Із вказаного клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000554 від 14 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді водія - радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 13 серпня 2023 року приблизно о 21 год. 00 хв. перебуваючи на задньому сидінні автомобіля марки Mazda ВТ-50 - д.н.з. НОМЕР_2 разом з іншими військовослужбовцями, а саме: солдатом ОСОБА_7 , солдатом ОСОБА_8 та старшим сержантом ОСОБА_9 , який рухався по автодорозі у напрямку з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 до розташування військової частини НОМЕР_1 .

В цей час у солдата ОСОБА_5 винник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки Mazda ВТ-50 - д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, який перебував під керуванням ОСОБА_7 та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, не маючи законного права користування вказаним автомобілем, розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, поєднані з насильством, небезпечним для життя потерпілого, солдат ОСОБА_5 , почав душити солдата ОСОБА_8 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки Mazda ВТ-50 - д.н.з. НОМЕР_2 . В цей час старший сержант ОСОБА_9 , який знаходився на задньому сидінні за водієм зазначеного автомобілю, з метою припинити дії солдата ОСОБА_5 відштовхнув останнього від солдата ОСОБА_8 .

Після цього, солдат ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії дістав ніж та тримаючи його в правій ріці прислонив ніж до шиї старшого сержанта ОСОБА_9 , у результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді поверхневої різаної рани шиї, грудної клітини.

В подальшому, солдат ОСОБА_5 доводячи свій злочинний намір до кінця, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом Mazda ВТ-50 - д.н.з. НОМЕР_2 , знаходячись у салоні вказаного автомобіля, шляхом словесних погроз підірвати гранату, яка з його слів знаходилась у нього в кармані наказав солдату ОСОБА_7 , солдату ОСОБА_8 та старшому сержанту ОСОБА_9 вийти з автомобіля, виконуючи незаконні вимоги солдата ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_8 та старший сержант ОСОБА_9 вийшли з автомобіля та сховалися за багатоцільовий тягач легкий броньований, сприйнявши погрози солдата ОСОБА_5 підірвати гранату, як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю.

Далі, солдат ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом Mazda ВТ-50 - д.н.з. НОМЕР_2 , сів на водійське сидіння автомобіля, запустив двигун та поїхав з місця події у напрямку м. Миколаївка, Донецької області, тим самим здійснивши незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме Mazda ВТ-50 - д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 190 138, 44 грн., який перебував в користуванні ОСОБА_10 .

15 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, в незаконному заволодінні транспортним засобом поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 клопотання підтримав з підстав наведених у ньому, просив задовольнити його у повному обсязі, вважає, що існують всі підстави для його задоволення. Зазначив, що на теперішній час зібрано достатньо доказів щодо наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним злочину. Вважає, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому дії у зв`язку із його психічним станом, оскільки він вважав, що військовослужбовці які їхали з ним в автомобілі, везуть його вбивати. На підставі наведеного вважає, що враховуючи психічний стан ОСОБА_5 недоцільно застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У разі застосування до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою захисник просив суд визначити розмір застави, щоб родичі ОСОБА_5 внесли заставу і він в подальшому не утримувався під вартою та міг отримувати необхідне лікування.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме протоколами слідчих дій протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що він проходить службу в ЗСУ, зокрема займається ремонтом техніки. 13.08.2023 вони з ремонтною групою в яку входять Василь «МЕХ», «Шева» та ОСОБА_12 «МЕХ» поїхали забирати техніку для подальшого ремонту, коли вони поверталися назад то отримали команду від зам політа роти забрати військовослужбовця з позицій роти (через його психічний стан). Вони його забрали і почали рух на автомобілі Мазда. Згодом він побачив, що в автомобілі почалась боротьба, військовослужбовець якого вони забрали почав душити Василя «МЕХА», який сидів спереду від останнього. Після цього цей військовослужбовець намагався вдарити його в шию ножем, та порізав шкіру в районі шиї, поріз переходить на грудну клітину. Після цього хлопці вибігли з автомобіля і сховалися за технікою, яку везли на ремонт, оскільки військовослужбовець погрожував підірвати гранату. Цей військовослужбовець пересів за кермо автомобіля Мазда та поїхав у бік м Миколаївка. Після цього вони доповіли все керівництву; протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав особу, яка вкрала транспортний засіб; протокол допиту свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого останній пояснив що він проходить службу в ЗСУ, 13.08.2023 він перебував за місцем дислокації, за парканом почув шорох та голос чоловіка, він покликав ОСОБА_14 та вони затримали цього військового. Згодом приїхали працівники ВСП та забрали ОСОБА_15 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 , який надав аналогічні пояснення як і свідок ОСОБА_13 ; протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав особу, яку бачив 13.08.2023 за місцем дислокації; протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав особу, яку бачив 13.08.2023 за місцем дислокації; протокол допиту свідка ОСОБА_7 , який показав за яких обставин ОСОБА_16 заволодів автомобілем Мазда з застосуванням насильства; протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнав особу, яка 13.08.2023 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_17 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який показав за яких обставин ОСОБА_16 заволодів автомобілем Мазда з застосуванням насильства; протокол допиту свідка ОСОБА_18 , який показав що 14.08.2023 пребував на виконанні завдання та йому зателефонував черговий з тимчасової військової комендатури та повідомив, що солдат ОСОБА_5 , шляхом погроз заволодів транспортним засобом, після цього повідомили, що ОСОБА_5 затримали інші військовослужбовці, тому він поїхав та затримали останнього; протокол огляду місця події від 14.08.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 на підставі письмової заяви добровільно надав працівникам поліції для огляду та подальшого вилучення вилучений ним складний ніж з чорною рукояткою, на лезі якого мається напис « ОСОБА_19 », який було вилучено та поміщено до сейф-пакету № РSР1508408, який він тимчасово вилучив у військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протокол допиту свідка ОСОБА_20 , який надав аналогічні пояснення як і свідок ОСОБА_18 ; протокол допиту свідка ОСОБА_21 , який показав, що солдат ОСОБА_5 проходив службу в його підрозділі, 12.08.2023 йому зателефонував ОСОБА_22 та повідомив, що солдат ОСОБА_5 поводить себе неадекватно, узвязку із чим ним було прийнято рішення про зняття ОСОБА_5 з виконання бойового розпорядження, 13.08.2023 йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що ОСОБА_5 погрожуючи застосування ножа та гранати протиправно заволодів автомобілем; протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 ; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 ; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 ;

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації. ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 289 КК України, за яке чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та здійснювати вплив на свідків та потерпілого, більшість з яких перебували разом з ним на військовій службі, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м?який запобіжний захід для запобігання цим ризикам, тому суд вважає, що є законні підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Окрім того, встановивши ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, адже дії ОСОБА_5 , який є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину під час воєнного стану, щодо переховування від органу досудового розслідування (у разі їх застосування) утворять склад іншого злочину, кваліфікованого за ч.5 ст. 407 або ч.4 ст. 408 КК України.

Водночас, слідчий суддя не вбачає наявності ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки такі висновки слідчого є припущеннями, що не підтверджені будь-якими фактичними даними. Не виключаючи можливість настання таких обставин, слідчий суддя зважає на значно низький ступінь ймовірності їх настання для того, щоб встановити наявність такого ризику.

Разом з тим, обставини, які зазначені захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що даний запобіжний захід є винятковим, однак, на думку слідчого судді, без застосованого саме такого заходу забезпечення кримінального провадження існує ризик щодо неможливості досягнення мети щодо виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризику або ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Так, неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_5 , повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розтушування, що створить умови та змогу ОСОБА_5 , здійснювати вплив на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування, крім того підозрюваний зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що є віддаленим містом від органу досудового розслідування та вказана адреса не перевірена органом досудового розслідування, разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану, може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, які умисно можуть вчиняти інші злочини, в тому числі й військові аби не захищати територіальну цілісність країни на лінії зіткнення, що може призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України, а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування ОСОБА_5 , від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, слід зазначити, що наявність введеного в Україні воєнного стану суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Таким чином, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування викличного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Враховуючи вищезазначене слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 жовтня 2023 року. Строк тримання під вартою слід обраховувати з моменту затримання згідно протоколу затримання від 14.08.2023, а саме з 14.08.2023 з 17 год 45 хв.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає можливим не визначати розмір застави у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 182, 183, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000554 від 14 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 12 жовтня 2023 включно, з утриманням на гауптвахті.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, підлягає негайному виконанню.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали оголошено 16 серпня 2023 року о 13-15.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1