30.05.2023
Справа № 642/1271/23
Провадження 1-кс/642/1546/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року

м.Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000475 від 28.04.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000475 від 28.04.2023 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 28.04.2023 підлягає скасуванню, оскільки винесена незаконно та необґрунтовано, досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000475 від 20.11.2022 проведено неповно, не з`ясовано всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Скаржник зазначає, що протягом часу перебування цього кримінального провадження в провадженні органів досудового розслідування, слідчий не виконував належно функції держави щодо ефективного розслідування всіх обставин вчинення злочину, за весь час допитано тільки двох свідків, не виконано вказівки процесуального керівника в даному кримінальному провадженні прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 . Крім того, заявник, зокрема, звертає увагу на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена в порушення ч. 4, 5 ст. 38, ст. 40 КПК України, слідчий не вжив усіх передбачуваних законом для забезпечення ефективності досудового розслідування, в результаті чого воно проведено поверхнево та необ`єктивно, з передчасним закриттям кримінального провадження. Також скаржник вважає, що постанова слідчого не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки фактично не містить достатнього обґрунтування прийнятого рішення за відсутності проведення слідчих дій.

Крім того, зазначає, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 не виконано вказівки, надані прокурором ОСОБА_7 відповідно до листа від 27.02.2023 № 31/3-7004-22, не витребувано та не залучено до матеріалів кримінального провадження документів, які містяться в КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.Проф. О.І.Мещанінова» ХМР, не витребувано інформацію операторів мобільного зв`язку за період з 00-00 год. 01.08.2022 по 00-00 год. 31.01.2023 абонентів номерів мобільного телефону інспектора УПП ОСОБА_8 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу у повному обсязі, просив суд скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000475 від 28.04.2023 року.

Слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, витребувані матеріали суду надав.

У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності слідчого та прокурора.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , інші матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду скарги встановлено, що Другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000475 від 20.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) Соломенцева від 28.04.2023 закрито кримінальне провадження №0000475 від 20.11.2022 у зв`язку з відсутністю в діях співробітників УПП в області ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також працівників ВП № 1 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області злочинів, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України ( крим.пров. Т.2 а.с.208-214).

28.04.2023 за вих. № 0475/Х/15-02-2/2 вказану постанову направлено ОСОБА_4 та прокурору відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 (крим.пров. Т.2 а.с.215-216).

Оскільки скаржник вважає постанову від 28.04.2023 року про закриття кримінального провадження №0000475 від 20.11.2022 року необґрунтованою та невмотивованою, слідчий суддя перевіряє постанову та її відповідність кримінальному процесуальному закону.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до наданого матеріалу кримінального провадження №0000475 від 20.11.2022, оскаржувана постанова слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000475 від 20.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину, не направлялася представнику заявника, який подав заяву про вчинення кримінального правопорушення. В матеріалах кримінального провадження міститься супровідний лист щодо направлення останньому оскаржуваного рішення, однак матеріали справи не містять жодних даних щодо отримання сторонами постанови про закриття кримінального провадження.

Однак слідчий суддя вважає, що не направлення слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 постанови від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000475 від 20.11.2022 не свідчить про незаконність такої постанови за її сутністю, а лише може бути обґрунтованою підставою для поновлення пропущеного строку на оскарження такої постанови.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 під час звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття провадження зазначив, що отримав постанову тільки 15.05.2023 року, що підтверджується поштовим конвертом з відбитком штемпелю, та 23.05.2023 подав скаргу на таку постанову до слідчого судді, тому слідчий суддя вважає, що процесуальний строк на оскарження постанови слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000475 від 20.11.2022 не сплив.

Так, відповідно до п.3 ч. 1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінального правопорушення, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Під час розгляду скарги встановлено, що другим СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000475 від 20.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України.

Кримінальне провадження порушено на підставі заяви ОСОБА_4 від 09.11.2022 щодо перевищення службових повноважень окремими працівниками УПП в Харківській області ДПП НП України, які виразилися в отриманні останнім легких тілесних ушкоджень.

Постановою Харківської обласної прокуратури від 26.12.2022 об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000475 від 20.11.2022 за ч.2 ст.365 КК України та №0000485 від 30.11.2022 за ч.2 ст.162 КК України в одне провадження №0000475 від 20.11.2022 (Т.1 а.с.47-48).

Постановою Харківської обласної прокуратури від 02.02.2023 об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000475 від 20.11.2022 за ч.2 ст.365, ч.2 ст.162 КК України та №0000019 від 23.01.2023 за ч.3 ст.190 КК України в одне провадження №0000475 від 20.11.2022 (Т.1 а.с.86-87).

Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) Соломенцева від 28.04.2023 закрито кримінальне провадження №0000475 від 20.11.2022 у зв`язку з відсутністю в діях співробітників УПП в області ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також працівників ВП № 1 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області складів злочинів, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України ( крим.пров. Т.2 а.с.208-214).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий у постанові зазначає, що проведені в ході розслідування слідчі та процесуальні дії не встановили наявність в діях співробітників УПП в області ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також працівників ВП № 1 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області складів злочинів, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України.

З метою повного та додаткового дослідження обставин прийняття слідчим другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_5 рішення про закриття кримінального провадження, було опитано тільки двох свідків заявника ОСОБА_4 та інспектора УПП ОСОБА_8 , не виконано вказівки прокурора від 03.01.2023 (Т.1, а.с.60-61). До матеріалів кримінального провадження долучено допити інспекторів УПП ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , яких допитано по іншому кримінальному провадженні № 0000450. Слідчий ДБР ОСОБА_5 , обґрунтовуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, незаконно посилався на обставини, викладені в допитах вказаних осіб, але особисто їх не допитував, не сприймав їх покази безпосередньо.

Крім того, слідчим не усунуто протиріччя, наявні в показаннях свідка інспектора УПП ОСОБА_8 щодо обставин події від 10.10.2022: не здійснено висновків щодо законності проникнення та проведення огляду квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , не перевірено обставини підроблення заяви від 10.10.2022, складеної від імені невстановленої особи тощо.

У кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось.

В судовому засіданні доводи адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо обставин неповноти досудового розслідування, яка б могла суттєво вплинути на результат рішення слідчого, знайшли своє підтвердження, слідчим не надано належної оцінки зібраним по справі доказам, не проведено жодної слідчої (розшукової) дії в даному кримінальному провадженні, необхідної для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»(Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також вказана постанова не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, а постанова від 28.04.2023 скасуванню.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Поновити процесуальний строк на оскарження постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000475 від 28.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України.

Cкаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000475 від 28.04.2023 року - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000475 від 20.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників УПП в області ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також працівників ВП № 1 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області складу злочинів, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України - скасувати.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000475 від 20.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.162, ч.3 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1