Справа № 161/8354/23
Провадження № 1-кп/161/976/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 03 серпня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст.309 КК України та перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000436 від 25.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000436 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, яке мотивував наступним. ОСОБА_6 добровільно звернувся за лікуванням до лікаря-нарколога. Про це захисник надав довідку з КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», що свідчить про те, що ОСОБА_6 добровільно почав лікування з 10.05.2023 року по 29.05.2023 року з діагнозом « Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання канабіодів і стимуляторів», а відтак його слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав, пояснив, що він добровільно звернувся до лікаря-нарколога, тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 не було встановлено діагноз - наркоманія, а тому на нього не поширюються вимоги ч. 4 ст. 309 КК України, вказане лікування він пройшов з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Допитана в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_7 пояснила, що працює на посаді лікаря - нарколога. Обвинуваченого знає, бо він 10.05.2023 року звернувся до центру терапії залежностей та виявив бажання пройти обстеження та лікування амбулаторно від вживання канабіодів. Проводили клінічні дослідження, анкетування, виявлено діагноз «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання канабіодів і стимуляторів», пройшов лікування з 10.05.2023 року по 29.05.2023 року. У 2017 році також у зв`язку з порушенням кримінального провадження був обстежений, але з 2017 року не звертався до центру, бажання лікуватися не виявляв.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, закон дозволяє звільнити особу від кримінальної відповідальності в тому випадку, коли вона страждає на наркоманію, і добровільно звернулася за лікуванням.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, і чи дійсно вона ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Згідно з довідкою КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», ОСОБА_6 добровільно почав лікування з 10.05.2023 року по 29.05.2023 року з діагнозом « Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання канабіодів і стимуляторів», що свідчить про те, що ОСОБА_6 на наркоманію не страждає.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у зберіганні наркотичної речовини 24.04.2023 року. Після цього проводилося досудове розслідування та кримінальне провадження надійшло до суду. Згідно довідки № 3145/1-18 від 01.06.2023 року, ОСОБА_6 дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні з 10.05.2023 року.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 звертався до лікаря-нарколога не з метою добровільно розпочати лікування від наркоманії, оскільки звернувся тільки після скерування обвинувального акту до суду, адже він на таку хворобу не страждав і не страждає, а з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Таким чином суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 288 КПК України, ч. 4 ст. 309 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1