У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2023 року, якою в межах кримінального провадження №0000503 від 21.12.2022 накладено арешт на майно.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2023 року накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку на території ТОВ «Херсонавтокомунсервіс», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 35, а саме:

в третьому приміщені з правого боку жорсткі диски у загальній кількості дванадцять штук, а саме:

«Seagate», s/n 5VPCHLJC, «Western Digital», s/n WMAV2P209183 , «Western Digital», s/n WMAM9LH43120 , «Western Digital», s/n WCAPW4850530, «Seagate», s/n S1DA391M, «Maxtor», s/n B17ZAWNE, «Western Digital», s/n WMAP9D613570, «Western Digital», s/n WMAM9LH70775 , «Western Digital», s/n WCAP94006618 , «Western Digital», s/n WMANS2143544, «Western Digital», s/n WMC1S0306611, «Seagate», s/n 9AM5F29X;

в четвертому приміщені з правого боку мобільний телефон марки «Nokia» з IMEI: НОМЕР_5 , та « LG» з IMEI: НОМЕР_6 ;

в четвертому приміщені з правого боку відеореєстратор «HIKVISION» s/n 760890749 із зарядженим пристроєм;

в третьому приміщені з лівого боку печатку «Херсонавтокомунсервіс», код 31006311 Товариство з обмеженою відповідальністю Україна м. Херсон;

в третьому приміщені з лівого боку по коридору документи, а саме: договір обслуговування від 03.01.2023 на 3-арк.; списки обслуговування підприємств із зазначенням автомобілів на 18 арк.; списки обслуговування по вулицям та підприємствам в папці на 9 арк.; списки обслуговування по вулицям та підприємствам в папці на 26 арк., в папці;

А також на: автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з НОМЕР_7 ;

автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з НОМЕР_8 ;

автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з НОМЕР_9 ;

автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з НОМЕР_10 ;

автомобіль марки «МAN» д.н.з НОМЕР_11 ;

автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з НОМЕР_12 ;

автомобіль марки «МAN» д.н.з НОМЕР_13 ;

автомобіль марки «ЗИЛ» д.н.з НОМЕР_14 ;

автомобіль марки «Мercedes» д.н.з НОМЕР_15 ;

автомобіль марки «МAЗ» д.н.з НОМЕР_16 ;

автомобіль марки «САЗ» д.н.з НОМЕР_17 ;

автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з НОМЕР_18 ;

автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з НОМЕР_19 ;

автомобіль марки «ЗИЛ» д.н.з НОМЕР_20 ;

автомобіль марки «ЗИЛ» д.н.з НОМЕР_21 ;

автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з НОМЕР_22 ;

автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з НОМЕР_23 ;

автомобіль марки «МАЗ» д.н.з НОМЕР_24 ;

автомобіль марки «ЗИЛ» д.н.з НОМЕР_25 ;

зв`язки ключів від зазначених вище автомобілів у кількості 10 штук;

автомобіль із маркуванням «dayun», model - CGC1140 Vin - НОМЕР_26 , з метою збереження в якості речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї.

Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та доповнень до неї.

Із вказаною ухвалою апелянт не погоджується. Зазначив, що оскаржувана ухвала отримана засобами електронної пошти 28.03.2023. При цьому, обставини її постановлення та проголошення невідомі та підлягають з`ясуванню.

Пояснив, що у судовому засіданні 24.03.2023, після надання заперечень захисником ОСОБА_6 відносно того, що при проведенні обшуку 20.03.2023 жодного із уповноважених представників ТОВ «Херсонавтокомунсервіс» на підприємстві присутні не були, оголошено перерву у судовому засіданні до 27.03.2023 до 10 год. 30 хв. для подання слідством доказів, кому саме вручено ухвалу суду про обшук та протокол обшуку та обґрунтування його відношення до уповноважених осіб ТОВ «Херсонавтокомунсервіс».

Вказав, що судове засідання фіксувалось за допомогою звукозаписувальних технічних засобів. В призначену дату та час судове засідання не відбулося, та у наданні ухвали, постановленої за наслідком судового розгляду захиснику ОСОБА_6 27.03.2023 було відмовлено з причин її відсутності.

Зазначив, що дата постановлення ухвали суду, зазначена в ній - 24.03.2023, очевидно не відповідає дійсності. Фактично розгляд клопотання про арешт не було завершено. Посилається на ч. 1 ст. 172 КПК України, згідно якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Вказує, що ухвалу внесено до системи електронного документообігу суду 27.03.2023. На думку апелянта, ці обставини є окремою та самостійною підставою для скасування ухвали, оскільки невідомо як, де та коли її постановлено.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат зазначив, що при ознайомленні з матеріалами провадження захистом було виявлено ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.04.2023 про виправлення описки щодо дати постановлення оскаржуваної ухвали з «24.03.2023» на «27.03.2023».

Також зазначив, що матеріали справи містять довідку секретаря судового засідання щодо неприбуття всіх сторін, які беруть участь у судовому провадженні, що стало підставою не здійснювати фіксування технічними засобами оголошення тексту судового рішення.

Просить звернути увагу, що така довідка не містить обов`язкового реквізиту будь-якого документа - дати її складання. Також вона не містить відомостей, щодо дати та часу судового засідання, в яке ніби то не з`явились учасники провадження. Натомість, згідно журналу та технічного запису судового засідання 24.03.2023 о 12:41:48 було оголошено перерву у судовому засіданні до 27.03.2023 о 10 год. 30 хв.

Зазначив, що згідно журналу судового засідання - було оголошено перерву. Вважає, що довідка секретаря судового засідання про неприбуття сторін для оголошення тексту судового рішення, не пояснює, в який момент відбулася стадія завершення розгляду та виходу судді до нарадчої кімнати, вихід з неї та оголошення судового рішення.

Вказав, що матеріалами справи не підтверджується жодна дата, час та місце постановлення оскаржуваної ухвали, відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції в повному обсязі, що на думку апелянта, є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Щодо підстав та мотивів винесеного слідчим суддею рішення про арешт майна, захисник зазначає, що в ухвалі про проведення обшуку від 10.03.2023, надано дозвіл на проведення обшуку у будівлях та спорудах за місцезнаходженням ТОВ «Херсонавтокомунсервіс» з метою виявлення та вилучення документів, які підтверджують ведення господарської діяльності у взаємодії з державою - агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, в тому числі окупаційною адміністрацією держави - агресора, символіки російської федерації та інших заборонених в цивільному обігу речей і документів.

При цьому, з урахуванням положень п. 4 ч. 5 ст. 234, п. 6 ч. 2 ст. 235 та ч. 5 ст. 236 КПК України, обшук може вважатися таким що проводиться «на підставі ухвали» виключно щодо речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати зазначених у цій ухвалі.

Посилається на ч. 5 ст. 171 КПК України, згідно якої клопотання щодо арешту майна, вилученого під час обшуку та яке не було зазначене в ухвалі суду про обшук, мало бути подане не пізніше наступного робочого дня, а саме - 21.03.2023, в той час як фактично було подане - 22.03.2023, коли вже до цього часу вилучене майно мало бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Зазначає, що оскаржуваною ухвалою, судом накладено арешт на вилучені під час обшуку жорсткі диски у загальній кількості 12 шт., мобільний телефон марки «Nokia» з IMEІ 9AM5F29X та «LG» з IMEІ НОМЕР_6 , відеореєстратор «HIK VISION» s/n 760890749 із зарядним пристроєм.

Посилається на ч. 2 ст. 168 КПК України, та зазначає, що слідчим під час проведення обшуку порушено цю норму закону, жодним чином не обґрунтовано підстави для вилучення та арешту вказаних речей, що визначає вилучене майно як недопустимий доказ, отже на нього не може бути накладено арешт з підстави збереження речового доказу.

Також вказує, що ухвалою слідчого судді з метою збереження в якості речового доказу було накладено арешт на автомобілі у кількості 20 шт., зв`язки ключів від них у кількості 10 шт. Зазначає, що це майно не зазначено в ухвалі суду як предмет відшукання, його опис при вилученні проведено без зазначення відомостей, достатніх для ідентифікації такого майна (зазначено лише державні номерні знаки, та марковані номери талонів для опечатування, взагалі не опломбовано гирла паливних баків, в кожному з яких перебуває по 250 л палива), зокрема VIN-кодів, обшук та вилучення проведено без присутності власника, володільця або уповноважених ними осіб.

Також зазначає, що в процесі обшуку серед іншого вилучено автотранспортні засоби, належні іншим юридичним особам, зокрема ТОВ «Старт Групп» та ТОВ «Херсонспецтранс», а саме: транспортні засоби «КАМАЗ» 4310 д.н.з НОМЕР_8 , «КАМАЗ» 43253КО426 д.н.з НОМЕР_10 , «КАМАЗ» 43253КО426 д.н.з НОМЕР_12 , «ЗИЛ-ММЗ» 4505 д.н.з НОМЕР_14 , «MERCEDES-BENZ» 1622 д.н.з НОМЕР_15 , «МАЗ» 533702 д.н.з НОМЕР_16 , «МАЗ» 54331 д.н.з НОМЕР_24 .

Також просить звернути увагу, що слідчий обґрунтував підстави і мету накладення арешту на майно, як накладення такого арешту, з метою забезпечення збереження речового доказу - проведення експертиз. Проте жодним чином не зазначив, які саме експертизи мають бути проведено щодо кожного із видів майна, та які саме докази можуть бути відшукані завдяки цим експертизам. Вважає, що накладення арешту на майно, використовуване для провадження господарської діяльності, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ТОВ «Херсонавтокомунсервіс» та власників майна, потребам досудового розслідування і явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, що, у свою чергу, нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 від 21.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку на території ТОВ «Херсонавтокомунсервіс» м. Херсоні, вул. Нафтовиків, 35, перелік якого зазначено у клопотанні, з метою збереження в якості речових доказів.

Постановою слідчого від 21.03.2023 у кримінальному провадженні вказане майно визнано речовими доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що з урахуванням того, що вилучене майно, на яке просять накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на майно.

Позиції провадження учасників судового.

Підозрювана ОСОБА_7 належним чином повідомлена про дату та час апеляційного розгляду, заяву про бажання брати участь в судовому засіданні не подавала.

Захисник ОСОБА_6 04.05.2023 надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проте в попередніх судових засіданнях захисник був присутній та підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження і обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд встановив таке.

Щодо доводів захисника про те, що обставини постановлення оскаржуваної ухвали та її проголошення невідомі та підлягають з`ясуванню, апеляційний суд встановив таке.

Як вбачається з журналу судового засідання та звукозапису судового засідання від 24.03.2023 під час розгляду клопотання про арешт майна було оголошено перерву в судовому засіданні до 27.03.2023.

Як вбачається з довідки секретаря судового засідання, у зв`язку з неприбуттям всіх сторін, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування технічними засобами не здійснювалось.

Згідно оскаржуваної ухвали, вона датована 24.03.2023. Однак, 06.04.2023 до Миколаївського апеляційного суду надійшла ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.04.2023, про виправлення описки в ухвалі Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.03.2023.

Як вбачається з ухвали про виправлення описки, судом у вступній частині ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.03.2023, помилково зазначена дата постановлення ухвали «24.03.2023», тоді як вірно «27.03.2023». Окрім того, у резолютивній частині ухвали помилково зазначено державний номерний знак транспортного засобу - автомобіля марки «КАМАЗ» « НОМЕР_27 », тоді як вірно « НОМЕР_28 ».

Оскаржувана ухвала про арешт майна була постановлена 27.03.2023 без присутності учасників судового провадження, тому фіксування судового засідання у цей день за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Що стосується доводів апелянта по суті прийнятого судом рішення, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону враховані при прийнятті слідчим суддею рішення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 від 21.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З клопотання слідчого слідує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2022 ОСОБА_7 , знаходячись в місті Херсоні Херсонської області (більше точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), достовірно знаючи про окупацію території Херсонської області, діючи умисно, на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, та сповідуючи проросійські погляди, добровільно зайняла посаду директора так званого «Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтокомунсервіс», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 35. Перебуваючи на посаді директора підприємства, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою підтримки рішень окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме: указу так званого голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області ОСОБА_8 № 027-р від 23.05.2022, яким затверджено на території Херсонської області введення «бівалютної зони», проведення безготівкових операцій суб`єктами господарювання в російських рублях та конвертацію української гривні в російський рубель, 21.07.2022 уклала з «Філією № 4 КБ «МРБ Банк», розташованою в м. Херсоні договір № 4000/0271-22, за яким 21.07.2022 здійснила відкриття розрахункового рахунку так званого «ТОВ «Херсонавтокомунсервіс» № НОМЕР_29 у валюті - російський рубль, чим підтримала рішення окупаційної адміністрації держави-агресора щодо введення в обіг в місті Херсон російського рубля як платіжного засобу та єдиної грошової одиниці на окупованій території м. Херсона для інтеграції в банківську систему російської федерації.

Старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 20.03.2023 проведено обшук на території за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 35, де розташоване ТОВ «Херсонавтокомунсервіс», під час якого було виявлено та вилучено майно, що зазначено в прохальній частині клопотання про арешт майна.

На думку суду, у клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту майна, та є достатні підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, дане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Постановою слідчого від 21.03.2023 вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами.

Метою вилучення в ході обшуку та арешту майна, переліченого в прохальній частині клопотання слідчого, є забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

За такого, висновки слідчого суддів про необхідність накладення арешту на зазначене майно є вмотивованими.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Посилання апелянта на те, що в процесі обшуку серед іншого вилучено автотранспортні засоби, належні іншим юридичним особам, зокрема ТОВ «Старт Групп» та ТОВ «Херсонспецтранс», а саме: транспортні засоби «КАМАЗ» 4310 д.н.з НОМЕР_8 , «КАМАЗ» 43253КО426 д.н.з НОМЕР_10 , «КАМАЗ» 43253КО426 д.н.з НОМЕР_12 , «ЗИЛ-ММЗ» 4505 д.н.з НОМЕР_14 , «MERCEDES-BENZ» 1622 д.н.з НОМЕР_15 , «МАЗ» 533702 д.н.з НОМЕР_16 , «МАЗ» 54331 д.н.з НОМЕР_24 , не підтверджені доказами, та таких даних матеріали судового провадження не містять.

Окрім того, ТОВ «Старт Групп» та ТОВ «Херсонспецтранс» можуть звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України.

Посилання апелянта на направлення прокурором клопотання про арешт майна з порушенням строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК, а також в порушення строків його розгляду слідчим суддею, встановлених ч. 6 с. 173 КПК, як на підставу для скасування ухвали слідчого суддя, не є слушними.

Так, клопотання про арешт майна подане 22.03.2023, тобто у визначений КПК України строк. Рішення прийнято слідчим суддею (з урахуванням ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.04.2023 про виправлення описки) 27.03.2023.

Хоча клопотання розглянуто слідчим суддею понад строки, встановлені законом, але такі процесуальні порушення не є істотними і не впливають на підстави для накладення арешту на майно. З огляду на наведене, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 407 ч. 3, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2023 року, якою в межах кримінального провадження №0000503 від 21.12.2022 накладено арешт на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3