УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0002187 від 06.06.2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва 08.06.2023 року надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 06.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002187.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0002187 від 06.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 інкримінованих йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколами допиту свідків; протоколом огляду місця події; протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даний час орган досудового розслідування вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність зазначених ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за одне з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що не всі свідки у даному провадженні органом досудового розслідування встановлені, а відтак з метою зміни ними показань, підозрюваний може впливати на них.

Наявність ризику, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення в якому підозрюється, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , не має стабільного джерела доходу, відтак може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що підозра необґрунтована, а ризики не доведені. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0002187 від 06.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Так, враховуючи поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваних конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Проаналізувавши наявність зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних сімейних, соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк шести до десяти років з конфіскацією майна, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий суддя вважає доведеним і ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни показань або безпідставної відмови від них підозрюваний зможе впливати на них шляхом тиску, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходів не має, інкриміноване кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що не виключений і ризик того, що ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зазначені ризики є суттєвим, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, наявність місця проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»),

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 гривень 00 копійок, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його підозрюваний вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою встановити в межах терміну досудового розслідування, тобто до 04 серпня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 грн. 00 коп. (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень 00 коп., що в достатній мірі буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати до повноважного органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави до 04 серпня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1