Справа № 304/1310/23 Провадження № 1-кс/304/301/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000084 від 30 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000084 від 30 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про накладення арешту на банківську картку «Таскомбанк» № НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження та користування коштами, які знаходяться на такій. Клопотання мотивує тим, що 29 червня 2023 року о 17.02 год надійшло звернення з відділу протидії кіберзлочинам в Закарпатській області Департаменту кіберполіції № 303770 з приводу звернення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , про те, що у соціальній мережі «Facebook» на платформі «Welmart» заявниця побачила рекламу про заробіток. Відкривши рекламу, її перекинуло у Телеграм-канал у чат з « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де особа роз`яснила їй умови праці, а також скинула посилання, за яким їй було необхідно зареєструватись ІНФОРМАЦІЯ_3 .html. Також особа у чаті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » написала потерпілій про необхідність зв`язатися з репетитором у Телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який у свою чергу буде створювати їй завдання для роботи. В ході переписки з останнім потерпіла виконувала завдання, за які перераховувала грошові кошти на банківські картки «Таскомбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , та банківські картки «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , різними сумами на загальну суму 67 813 грн зі своїх банківських карток «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_6 та «ПриватБанк» № НОМЕР_7 . Досудовим розслідуванням встановлено, що потерпіла, зокрема, здійснила грошовий переказ на банківську картку «Таскомбанк» № НОМЕР_1 , а тому орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вказаний рахунок банківської картки «Таскомбанк», оскільки є реальна загроза відчуження грошових коштів, що незаконно привласнені шахрайським шляхом та є предметом злочину. Посилаючись на норми кримінального процесуального закону, що регулюють питання накладення арешту на майно, прокурор просить клопотання задовольнити.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явилася, подала слідчому судді заяву про розгляд такого за її відсутності та підтримання клопотання.

Відомості, необхідні для судового виклику власника майна у клопотанні відсутні, а тому слідчий суддя розглядає таке без повідомлення такого.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів клопотання видно, що 29 червня 2023 року до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшла заява ОСОБА_4 , в якій остання просить прийняти міри до невідомої особи, на банківські рахунки якої вона надсилала кошти того ж дня у період з 12.00 год до 14.30 год під приводом виконання завдань на торговій площадці з оформлення замовлень з метою отримання комісійної винагороди, однак після виконання нею таких завдань, невідома особа відмовилася повертати внесені нею кошти, загальна сума яких склала близько 67 813 грн. Кошти переказувала на надані невідомою особою рахунки, а саме № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .

Тридцятого червня 2023 року за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000084 від 30 червня 2023 року.

З наявного у матеріалах клопотання протоколу допиту потерпілої ОСОБА_4 від 30 червня 2023 року встановлено номери банківських карток, на які вона 28 та 29 червня 2023 року перераховувала грошові кошти різними сумами.

Крім цього протоколом огляду предмета від 30 червня 2023 року органом досудового розслідування оглянуто скріншоти переписки з Телеграм каналу між потерпілою та користувачами на ім`я « ОСОБА_5 » і « ОСОБА_6 », а також надані ОСОБА_4 квитанції.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, перевіривши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, слідчий суддя вважає встановлені дані переконливими для констатації наведених в цих нормах обставин для накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

На підставі наведеного вище слідчий суддя дійшов висновку про наявність необхідних і достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківській картці Таскомбанк, з урахуванням застережень, передбачених абз. 3 ч. 3 ст. 170 КПК України.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000084 від 30 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківській картці АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_1 , заборонивши розпорядження та користування такими коштами.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1