справа №991/2719/23
провадження №1-кс/991/4169/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«24» травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Реставратор-1946» на постанову детектива НАБУ про закриття кримінального провадження від 25 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Реставратор-1946» на постанову детектива НАБУ від 25 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000596 від 22 вересня 2020 року.

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні детективів НАБУ перебувало кримінальне провадження №0000596 від 22 вересня 2020 року за ч.2 ст. 364 КК України, розпочате за заявою директора ТОВ «Реставратор-1946» на підставі рішення слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 вересня 2020 року. 03 березня 2023 року заявником, як представником ТОВ «Реставратор-1946», на адресу НАБУ подано адвокатський запит щодо стану досудового розслідування цього кримінального провадження, на який йому надійшла відповідь від 07 березня 2023 року детектива ОСОБА_4 про те, що кримінальне провадження закрито 25 жовтня 2021 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України та додано копію супровідного листа на адресу ТОВ «Реставратор-1946» про направлення копії відповідної постанови. На повторний запит до НАБУ щодо отримання копії постанови про закриття кримінального провадження заявник отримав лист від 15 березня 2023 року з роз`ясненнями того, що детектив відмовляється надавати йому копію цієї постанови. Враховуючи зазначене, заявник просить суд поновити строк на оскарження прийнятого детективом рішення про закриття кримінального провадження. Вважає, що таке рішення детективом прийнято передчасно та необґрунтовано без з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу та клопотання про поновлення строку звернення з такою скаргою підтримав та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що з постановою про закриття кримінального провадження він ознайомився лише в день судового засідання з розгляду цієї скарги, у зв`язку з чим вважає, що строк оскарження такої постанови відраховується саме з цього дня. Крім того, зазначив, що Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду, переглядаючи попередню ухвалу слідчого судді про відмову в поновленні строку подання скарги на постанову детектива, встановила відсутність факту пропуску ним такого строку, а також висловися стосовно необхідності проведення у кримінальному провадження ряду додаткових дій для його повного та всебічного розгляду.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився. Від детектива ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення, в яких він просить відмовити в задоволенні скарги, посилаючись, зокрема на те, що правовідносини, які склалися між Одеською міською радою та ТОВ «Реставратор-1946» за свою природою є цивільно-правовими та є предметом розгляду у відповідних судових інстанціях.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Розглянувши питання поновлення строку на оскарження постанови детектива від 25 жовтня 2021 року, врахувавши позицію Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладену в ухвалі від 05 травня 2023 року, якою скасовано попередню ухвалу слідчого судді від 05 квітня 2023 року про відмову впоновленні пропущеного заявником ОСОБА_3 процесуального строку на подання скарги на постанову детектива НАБУ та повернуто слідчому судді матеріали скарги для виконання вимог ст. 306, 307 КПК України, вислухавши позицію заявника, дослідивши матеріали скарги, з урахуванням відсутності будь-яких нових відомостей на підтвердження факту отримання ТОВ «Реставратор-1946» постанови детектива, не вдаючись до питання заяйняття заявником пасивної позиції протягом двох років від дня прийняття такої постанови, слідчий суддя вважає за можливе поновити строк подання на неї скарги, у зв`язку з чим в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Досліджуючи подану заявником скаргу по суті, заслухавши його доводи, дослідивши матеріали скарги та заперечення детектива, слідчий суддя зазначає про наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, в ході його здійснення слідчим суддею має перевірятися дотримання як процесуального порядку закриття кримінального провадження, так і наявність правових підстав для цього. Враховуючи вказане та зважаючи на зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя має встановити, чи дотриманий процесуальний порядок прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та чи існували обґрунтовані підстави для закриття цього кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Досліджуючи вказані питання, слідчий суддя зазначає про наступне.

Процесуальний порядок закриття кримінального провадження врегульований положеннями ст. 284 та 110 КПК України.

Так, зі змісту ст. 284 КПК України, суб`єктом уповноваженим закривати кримінальне провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є, в тому числі слідчий. Таке рішення про закриття кримінального провадження приймається слідчим у формі постанови. При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з вступної та мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а також із резолютивної частини.

Як встановлено слідчим суддею, у цьому кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось, а тому детектив був уповноважений на прийняття рішення про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказане рішення було оформлено детективом у формі постанови, перевіривши зміст якої, слідчий суддя встановив, що вона містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про дотримання детективом процесуального порядку закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень глави 24 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності, згідно з якою прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З цією нормою кореспондуються інші приписи КПК України, які зобов`язують орган досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З огляду на це, з метою виконання завдань кримінального провадження та дотримання загальних засад його здійснення, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, а саме - здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

При цьому, за змістом положень ст. 110 КПК України, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, детектив повинен належним чином обґрунтувати підстави, з яких він дійшов висновку, що у діях тієї чи іншої особи відсутній склад кримінального правопорушення. Постанова має містити посилання на результати конкретних слідчих (розшукових) та процесуальних дії, які були проведені в ході досудового розслідування для повного та всебічного дослідження усіх обставин кримінального провадження із їх оцінкою на предмет підтвердження або спростування наявності конкретних елементів складу злочину, що у сукупності надало детективу підстави для відповідного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, дане кримінальне провадження було розпочато на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 вересня 2020 (справа №991/7166/20), якою було зобов`язано уповноважених осіб САП внести до ЄРДР відомості за заявою ТОВ «Реставратор-1946» від 05 червня 2020 року про можливе вчинення службовими особами Виконавчого комітету Одеської міської ради та Управління капітального будівництва Одеської міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, під час реєстрації права власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування АДРЕСА_1.

На виконання зазначеної ухвали, детективами НАБУ 22 вересня 2020 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000596 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактам, викладеними у вказаній заяві, яке проводилось до 25 жовтня 2021 року і було закінчено внаслідок прийняття детективом рішення про закриття кримінального провадження.

Так, 25 жовтня 2021 року детектив НАБУ ОСОБА_4 прийняв постанову про закриття кримінального провадження №0000596 від 22 вересня 2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вказаної постанови детектива, будівля-пам`ятка за адресою: АДРЕСА_1 використовувалась переважно в якості жилого будинку, більшість квартир в якому перебували у приватній власності і з 2004 року її утримання та обслуговування здійснювалось малим підприємством фірмою «Ренесанс 92 ЛТД» та його правонаступником ТОВ «Ренесанс-92», якими заходів з ремонту, консервації та реставрації будівлі не здійснювалось. Тож, питання щодо припинення права обслуговування ТОВ «Ренесанс-92» зазначеного будинку вирішено в судовому порядку відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 03 липня 2020 року №237 було вирішено зареєструвати право комунальної власності територіальної громади м. Одеси на цю пам`ятку архітектури та доручити департаменту комунальної власності Одеської міської ради вжити заходів щодо реєстрації. Як зазначено в постанові, зокрема в ході слідства був допитаній директор ТОВ «Ренесанс-92», який підтвердив відомості, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що на момент придбання ним корпоративних прав цього товариства на його балансі знаходився ряд об`єктів нерухомості, власником яких було зазначене товариство, однак 03 липня 2020 року виконавчим комітетом прийнято зазначене вище рішення №237, яким передбачено зареєструвати право комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю - АДРЕСА_1 , при цьому право комунальної власності було зареєстровано на усю будівлю, включаючи належні ТОВ «Ренесанс-92» приміщення, що, на його думку, свідчить про самовільне захоплення 78% приміщень. Також були допитані як свідки начальник управління капітального будівництва Одеської міської ради ОСОБА_7 та перший заступник директора департаменту комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_8 , який показав, що прийняттю рішення від 03 липня 2020 року №237 передував лист управління капітального будівництва за підписом ОСОБА_7 , адресований в.о. першого заступника Одеського міського голови ОСОБА_9 , щодо вжиття заходів з реєстрації за територіальною громадою права комунальної власності на громадську будівлю, яким на ОСОБА_7 покладено обов`язок підготувати проект відповідного рішення виконавчого комітету. Крім того, були допитані як свідки начальник відділу по роботі з адміністративними справами управління з питань представництва у судах юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_10 , відповідно до показів якої у липні 2020 року до юридичного департаменту Одеської міської ради надійшов лист ГУ НП в Одеській області з приводу державної реєстрації права власності ТОВ «Ренесанс-92» на окремі приміщення АДРЕСА_1, які на той час перебували в міській комунальній власності Одеської міської ради, у відповідь на який Одеська міська рада виклала свою юридичну позицію щодо протиправності дій вказаного товариства, а в подальшому Одеську міську раду було визнано потерпілим у відповідному кримінальному провадженні. Спір стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно розглядається в судовому порядку Господарським судом Одеської області.

Як зазначено у постанові, аналіз матеріалів кримінального провадження у своїй сукупності свідчить про те, що в ході досудового розслідування доказів, які свідчать про наявність суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КПК України, в діях службових осіб виконавчого комітету Одеської міської ради, управління капітального будівництва Одеської міської ради та інших службових осіб під час реєстрації права власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування АДРЕСА_1, в тому числі мотиву і умислу, не отримано, у зв`язку з чим, за висновками детектива, кримінальне провадження підлягало закриттю.

Проаналізувавши вказану постанову детектива у світлі доводів поданої скарги та законодавчих вимог до відповідного процесуального рішення, слідчий суддя погоджується з твердженнями сторони захисту про передчасність прийнятого ним рішення та існуванням об`єктивної потреби, зокрема в усуненні суперечностей в показах ОСОБА_7 в частині обізнаності останнього щодо наявності/відсутності права приватної власності на приміщення в будівлі за адресою АДРЕСА_1 станом на 03 жовтня 2017 року (обстеження стану житлового будинку комісією УКБ ОМР) та 03 липня 2020 року (реєстрація права комунальної власності); встановлення обставин готування ОСОБА_11 пропозиції на рішення виконавчого комітету про прийняття права власності; допиту членів виконавчого комітету (11 осіб) щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності за Одеською міською радою будівлі АДРЕСА_1 ; встановлення інших власників нерухомості у вказаній будівлі та їх допиту.

Підсумовуючи, рішення про закриття кримінального провадженняє передчасним у зв`язку з відсутністю забезпечення збоку сторони обвинувачення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а отже таким, що не у повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Реставратор-1946», - задовольнити.

Постанову старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 від 25 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000596 від 22 вересня 2020 року за ч.2 ст. 364 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1