22.05.2023
справа № 642/1856/23
провадження № 1-кс/642/1447/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування зазначено, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 07.04.2023 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України за фактом того, що прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 під час підтримання обвинувачення в Жовтневому районному суді м. Харкова по кримінальному провадженню №0001099 від 14.06.2018 стосовно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, встановлено ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, а саме завідомо неправдивий висновок експерта, поєднаний зі штучним створенням доказів захисту, у діях експертів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 під час складання висновку комісійної судово-медичної експертизи №08-306/2020 від 09.02.2021.

В ході судового розгляду кримінального провадження №0001099 від 14.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.09.2020, експертами ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено комісійну судово-медичну експертизу за матеріалами вищезазначеного кримінального провадження за №08-306/2020 від 09.02.2021, відповідно до висновків якої, за аналізом даних «Висновку експерта» №10-12/1737-ДМ/18, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 , 1992 р.н., було встановлене проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з локалізацією рани в проекції 3-го міжреберного проміжку, по середньо-ключичній лінії, та ушкодженням по ходу ранового каналу м`яких тканин, пристінкової плеври, перикарда та лівого шлуночка серця. Це поранення ускладнилось гемотампонадою (крововиливом в серцеву сумку), що і стало безпосередньою причиною смерті, яка настала в перші хвилини - десятки хвилин. Такий темп танатогенезу підтверджений об`ємом поранення, макроскопічними ознаками смерті, що швидко настала, та характером реактивних змін (наявність тканинної, судинної і початкової слабо вираженої лейкоцитарної реакції), які були виявлені при дослідження гістологічних препаратів («Висновок експерта» №13/2190-ДМ/18).

Дане ушкодження утворилось від одноразової дії плаского гострого колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа. В даному ушкодженні відобразилися лише загальні групові ознаки цього предмету, що не дозволяє ідентифікувати знаряддя травми. Різниця між довжиною ранового каналу (10-13 см), яка була визначена судово-медичним експертом при первинній експертизі трупа ОСОБА_7 , та довжиною клинка розкладного ножа (9,5 см від вістря до основи кріпильної частини), вказує на, вірогідніше, повне занурення клинка. Така невідповідність в лінійних розмірах у випадках колото-різаних поранень грудної клітки, як малорухомої ділянки тіла, обумовлена, еластичністю тканин тіла, ущільненням шкіри і м`язів, а також амплітудою дихальних фаз (вдих чи видих) в момент поранення.

Занурення клинка ножа в даному випадку здійснювалось майже в горизонтальній площині, спереду назад та дещо зверху вниз, відносно основних площин тіла, на що вказує характер стінок основного розрізу колото-різаної рани та напрямок ранового каналу, визначений судово-медичним експертом. Вилучення клинка відбувалось з упором на лезо, та супроводжувалось зміною нахилу його площини та поздовжньої осі, на що вказує наявність та характер додаткового розрізу в рані, та додаткового розрізу матеріалу сорочки.

В момент спричинення поранення взаємне розташування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 могло бути різним; зокрема ОСОБА_7 міг знаходитись в любому положенні (вертикальному, горизонтальному тощо), яке забезпечувало вільний доступ знаряддя травми до відповідної ділянки грудної клітки.

Слідчий у клопотанні зазначає, що на даний час в судово-медичній експертизі відсутні наукові розробки, які б дозволяли визначити, правою або лівою рукою було спричинене те чи інше тілесне ушкодження, або в якій руці утримував нападник знаряддя травми в момент поранення іншої особи. Переважання активних дій правою рукою у правшей не виключає здійснення більш обмежених та спрощених дій лівою рукою (і навпаки), якими являється, зокрема, утримання будь-якого предмету, в даному випадку ножа. До того ж, об`єктивних даних, які б вказували на фізичну неможливість ОСОБА_6 володіти лівою рукою, в тому числі щільно утримувати дрібний предмет, в наданих матеріалах не встановлено.

Колото-різане поранення ОСОБА_7 могло бути спричинено клинком розкладного однопредметного ножа по типу «метелик», наданого на експертизу, на що вказують його загальні конструкційні ознаки та морфологічні особливості колото-різаного поранення, які були встановлені при експертизі трупа та при додатковому дослідженні рани. Зазвичай, напрямок руху колючо-ріжучого знаряддя травми відносно поверхні тіла відповідає напрямку сформованого цим предметом ранового каналу.

Можливості сучасної судової медицини не дозволяють визначити швидкість (м/сек.) та абсолютну силу (Н, кг/см?) прикладання гострого предмету, яким було заподіяно колото-різане поранення. Визначити в даному випадку, чи могло це поранення бути спричинено від активного удару ножом, при пасивному натисканні на ніж, або утворилось внаслідок падіння нападника з ножом в руці на тіло постраждалого (в тому числі вразі дії сторонньої сили), не є можливим. Слід зазначити, що відсутність щільних кісткових утворень по ходу ранового каналу на трупі ОСОБА_7 , в сукупності із ступенем гостроти леза, може вказувати і на невелику силу, яка забезпечила відповідне занурення клинка.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , на які від посилався в ході слідчого експерименту 16.07.2018, в цілому, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним щодо механізму утворення та способу спричинення колото-різаного поранення ОСОБА_7 , за умов щільного утримання ножа в руці. При експертному моделюванні, проведеному в рамках цієї експертизи, була обґрунтована можливість поранення ОСОБА_7 при тих умовах, на які посилався ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту.

Показання ОСОБА_6 , на які він посилався в судовому засіданні 12.12.2019, не достатньо інформативні, мають загальний характер; в них відсутні деталі щодо умов його падіння на ОСОБА_7 та взаємне розташування із потерпілим під час занурення клинка, що унеможливлює їх експертну оцінку. Можна лише додати, що заламування стороннім правої руки ОСОБА_6 до заду (за спину), на що посилався обвинувачений, могло призвести до рефлекторного згинання корпусу вперед, що, в свою чергу, не виключає динамічну складову умов його падіння на ОСОБА_7 .

З показань свідка ОСОБА_8 , на які він посилався при проведенні слідчого експерименту 20.07.2018, відомо, що самого удару ножом, нанесеним ОСОБА_6 , він не бачив. Водночас, він показав на таке розташування ножа, який утримував ОСОБА_6 в правій руці, по відношенню до ОСОБА_7 , яке не відповідає об`єктивним судово-медичним даним щодо місця прикладання і напрямку занурення клинка: в ділянці лівого підребер`я, в напрямку спереду назад та виражено знизу доверху.

Показання свідка ОСОБА_8 , на які він посилався в судовому засіданні 16.07.2019, відповідають лише механізму поранення ОСОБА_7 , але суперечать об`єктивним судово-медичним даним щодо місця і напрямку занурення клинка (напрямку ранового каналу та локалізації колото-різаної рани тілі трупа ОСОБА_7 ): свідок показав удар ножом, який ОСОБА_6 утримував в правій руці, по траєкторії майже в горизонтальній площині з потенційним зануренням клинка по лівій бічній поверхні грудей уявного постраждалого, в нижньому їх відділі.

Показання свідка ОСОБА_9 , на які він посилався при проведенні слідчого експерименту 20.07.2018, також не достатньо повні («…ніж при падінні обох учасників події не був помітним, та самого удару ножом, нанесеним ОСОБА_6 , він не бачив…»), відповідають лише механізму поранення та не відповідають об`єктивним судово-медичним даним щодо місця прикладання сили та напрямку ранового каналу, встановлених на трупі ОСОБА_7 . Так ОСОБА_9 показав, яким чином ОСОБА_6 утримував ніж в правій руці: спрямував його спереду назад та знизу доверху відносно ОСОБА_7 , біля передньої поверхні грудей зліва, на межі нижньої та середньої третини.

Показання ОСОБА_9 , на які він посилався в судовому засіданні 16.07.2019, також відповідають механізму поранення ОСОБА_7 , але суперечать об`єктивним судово-медичним даним щодо місця прикладання сили та напрямку ранового каналу, встановлених на тілі трупа: свідок показав удар ножом, який ОСОБА_6 утримував в правій руці, по траєкторії майже в горизонтальній площині з потенційним зануренням клинка по лівій бічній поверхні грудей уявного постраждалого, в нижньому їх відділі.

За показаннями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в рамках експертизи було проведене експертне модулювання, результати якого обґрунтовано виключають можливість спричинення поранення ОСОБА_7 , характер якого був встановлений при судово-медичній експертизі його трупа.

Слідчий зазначає, що під час допиту 20.05.2021 та повторного допиту 20.09.2022 експерта ОСОБА_10 в ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній, будучи приведений до присяги за ст.384 КК України, підтвердив вказаний висновок, проте, зазначив, що дійсно у своєму висновку експертами висловлено припущення обставин подій, при проведенні експертного дослідження експертами не досліджувався одяг ОСОБА_7 , не робився акцент на металеву циліндричну вставку на ножі, та не зміг пояснити причини, з яких у вищевказаному висновку надано оцінку та взято до уваги лише показання обвинуваченого ОСОБА_6 та чому не взято до уваги та не надано оцінку показам свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Крім того, при проведенні експертизи не було складено протокол та план її проведення, а проведене моделювання показів обвинуваченого не було погоджено з ініціатором проведення експертизи. Щодо моделювання про саме таке тримання ОСОБА_6 ножа, як зазначено експертами у своєму моделюванні, ОСОБА_11 при повторному допиті в суді 20.09.2022 зазначив, що під час якої саме слідчої дії ОСОБА_6 надавав такі покази він не пам`ятає, точно не скаже, але «десь він показував саме таким способом». Вказане суперечить його показам під час первісного допиту в суді. Також, під час первісного допиту від 20.05.2021, експерт зазначив, що «..Мы располагали всеми материалами и все материалы оценивал..», «..Как можно оценить показания ОСОБА_6 на следственном эксперименте, если они не соответствуют медицинским данным, заведомо неправильные (третье межреберья это далеко не сосковая область, эта деталь не соответствует, но его показания в целом не исключает формирование такого ранения). ОСОБА_6 показывал нанесение травмы ниже соска, а по результатам вскрытия трупа травма выше соска..».

Вказаний висновок спростовано висновком судово-медичної (комісійної) експертизи ІНФОРМАЦІЯ_5 №031-2-2022 від 25.07.2022 та оцінений колегією суддів ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до вироку від 04.04.2023 у справі №639/4938/18, як необґрунтований та такий, що суперечить іншим матеріалам кримінального провадження та викликає обґрунтований сумнів в його правильності.

Так, у ньому маються безліч суттєвих протиріч та невідповідностей на поставлені перед експертами питання, експертизу проведено неповно, односторонньо, без врахування всіх обставин скоєного злочину, крім того, у своєму висновку експерти вийшли за межі поставлених судом питань та висловили припущення у своєму висновку.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000067 від 07.04.2023 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, виникла необхідність у вилученні та дослідженні саме оригіналу висновку комісійної судово-медичної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_3 за №08-306/2020 від 09.02.2021.

Вказаний висновок комісійної судово-медичної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_3 за №08-306/2020 від 09.02.2021 має суттєве значення для проведення повного, всестороннього та об`єктивного встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для розслідування кримінального провадження №0000067 від 07.04.2023, оскільки у вказаному кримінальному провадженні необхідно призначити судову почеркознавчу експертизу та комісійну судово-медичну експертизу, для дослідження якої, серед інших матеріалів, надати оригінал Висновку комісійної судово-медичної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_3 за №08-306/2020 від 09.02.2021.

Вищевказаний висновок буде використаний органом досудового розслідування в якості речового доказу, а іншими засобами отримати оригінал вказаного документу неможливо, оскільки другий екземпляр знаходиться у матеріалах судової справи №639/4938/18 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України та на даний час перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_7 та його вилучення може зашкодити розгляду кримінального провадження №0001099 від 14.06.2018.

Крім того, невстановленими особами в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001099 від 14.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, в порушення Наказу №6 МОЗ від 17.01.1995 р., були знищені речові докази, а саме шкірний клапоть з раною від трупа ОСОБА_7 , відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_8 від 17.12.2021 за №02-06/2375.

Прокурор та слідчий подали до суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Вимоги клопотання підтримали.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Як зазначено у ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч.5, 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Клопотання прокурора про тимчасовий доступ до документів, відповідає вимогам ст. 160 КПК України.

Прокурором обґрунтоване та доведено відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

Сторона кримінального провадження у своєму клопотанні довела наявність достатніх підстав вважати, що ці документи перебувають у володінні відповідної юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_3 , та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, дана інформація може бути використана у якості доказів, а іншими способами встановити відомості, які підлягають доказуванню, неможливо.

Таким чином, вищезазначені обставини дають слідчому судді підстави для висновку про наявність передбачених ст. 132, ч. 5 ст. 163 та ч. 6 ст. 163 КПК України підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 160, 162, 163 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати старшому слідчому СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_12 та прокурору у кримінальному провадженні - прокурору Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 , тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: оригіналу Висновку судово-медичної комісійної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_3 за №08-306/2020 від 09.02.2021, та матеріалів, які стали підставою для складання вказаного висновку, копії особової справи завідувача відділом комісійних судово-медичних експертиз ХОБСМЕ лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_10 , копії посадової інструкції ОСОБА_10 , копії журналу актів знищення речових доказів за 02.12.2021 та оригіналу акту про знищення речових доказів №12 від 02.12.2021, та інших речей та документів, що мають відношення до розслідування даного кримінального провадження, з можливістю вилучення оригіналів та копій вищевказаних документів.

Строк дії ухвали - 1 місяць з дня її постановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1