Провадження № 1-кс/947/5509/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СД ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 01.05.2023 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 України.

Як вбачається з клопотання, 30.04.2023 року в період часу з 22:05 22:32, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 1, було проведено огляд місця події, під час проведення якого було виявлено та вилучено: 4 зіп. лок. пакета з порошкоподібною речовиною, бежевого кольору, 2 зіп-лок пакета з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, та зіп-лок пакет з пігулками, у кількості 9 шт., які поміщено до спеціального сейф пакета Національної поліції України № PSP 1203532. Окрім цього, в ході огляду місця події оглянуто автомобіль марки «Hyndai» моделі «Accent» з д/н НОМЕР_1 , в якому виявлено предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Альбіон перемога» № НОМЕР_2 та магазин з набоями, у кількості 7 шт., який вилучено та поміщено до спеціального сейф пакету № PSP 2188465. Зазначені речі та предмети були визнані речовими доказами у вказаному у кримінальному провадженні.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів та просив розглянути клопотання без його участі. Слідчий надав заяву, щодо невстановлення особи - власника вилученого майна.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вилучене майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, володіння та розпорядження, на наступні речі та предмети: 4 зіп. лок. пакета з порошкоподібною речовиною, бежевого кольору; 2 зіп-лок пакета з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, та зіп-лок пакет з пігулками, у кількості 9 шт.; предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Альбіон перемога» № НОМЕР_2 та магазин з набоями, у кількості 7 шт.

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1