Справа № 345/1070/22
Провадження № 11-кп/4808/201/23
Категорія ч.1 ст.187 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колег ія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000042 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 1 ст. 187 КК України 4 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 194 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з часу фактичного затримання, а саме: з 19:05 год. 29.01.2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 29.01.2022 до дня набрання вироком законної сили у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 4564,17 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 вчинив: умисні дії, які виразились у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій); умисні дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно; умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу.

Злочини вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_8 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, 19.01.2022, приблизно о 21:00 год., ОСОБА_8 перебував неподалік приміщення (закладу) «Садиба», що у АДРЕСА_2 , де в цей час помітив потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час рухався у сторону пр. Л. Українки в м. Калуш.

В цей час, у ОСОБА_8 , який припускаючи, що у потерпілого ОСОБА_11 наявне майно у вигляді грошових коштів, мобільного телефону та ювелірних виробів, виник злочинний умисел спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння майном останнього.

Визначивши майно потерпілого ОСОБА_11 об`єктом свого злочинного посягання та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужого майна, ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим що потерпілий ОСОБА_11 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з метою особистого збагачення, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив напад з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , а саме застосував фізичне насильство, нанісши один удар цеглою у ліву ділянку голови. Після вказаного удару потерпілий ОСОБА_11 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_12 в той час спричинив декілька ударів ногами в ділянку голови та тулуба потерпілого, після чого заволодів мобільним телефоном марки «Meizu» серії «М2» моделі «М578Н», COLOR DARK CREY IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 1016,67 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», н.м.т. НОМЕР_3 вартістю 100 грн., який знаходився у захисному силіконовому чохлі чорно-сірого кольору з візерунками у вигляді ромбів, вартістю 53,33 грн., золоту обручку 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю 2594,17 грн. та грошові кошти у сумі 800 грн.

В результаті вказаних ударів, ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які відповідно до висновку експерта від 23.03.2022 відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я, а синець та садно в ділянці голови, повний травматичний вивих 4-го зуба на нижній щелепі зліва, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 , спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 4564,17 грн.

Окрім того, ОСОБА_8 , 29.01.2022 близько 01:54 год. перебував у АДРЕСА_3 , поблизу торгового центру «Караван». На території, прилеглій до вказаного торгового центру, він побачив зачинене приміщення малої архітектурної форми (далі МАФ), де здійснює підприємницьку діяльність та яким користується на праві найму потерпіла ОСОБА_13 і яке належить ОСОБА_14 . Тоді у ОСОБА_8 виник умисел на проникнення у вказане приміщення та таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, невстановленим в ході досудового розслідування способом, проник в приміщення МАФу, що розміщене на території ТЦ «Караван» в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав пластикову ємність (каністру), об`ємом 21,5 л, вартістю 33 грн., та пластикову ємність (каністру), об`ємом 30 л, вартістю 50 грн., які були наповнені спиртом етиловим ректифікованим, загальним об`ємом 42,7 л, вартістю 3416 грн. З викраденими пластиковими ємностями (каністрами) ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, перенісши їх за місцем свого проживання, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 3 499 грн.

Окрім того, 29.01.2022 близько 01:54 год., коли ОСОБА_8 перебував у АДРЕСА_3 , на території, прилеглій до торгового центру «Караван» біля приміщення малої архітектурної форми (далі МАФ), де здійснює підприємницьку діяльність та яким користується на праві найму потерпіла ОСОБА_13 і яке належить ОСОБА_14 , де в цей час у нього виник умисел на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою знищення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, а також те, що внаслідок його дій можуть постраждати сторонні особи та їх майно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розлив частину попередньо викраденої рідини ректифікований етиловий спирт, в середину споруди зі сторони фасаду МАФУ, що розміщене на території ТЦ «Караван» в АДРЕСА_3 , де здійснює підприємницьку діяльність та яким користується потерпіла ОСОБА_13 .

Після цього, ОСОБА_8 за допомогою сірника умисно підпалив вказану рідину та вчинив пожежу, в результаті якої було знищено приміщення МАФу, що розміщене на території ТЦ «Караван» в АДРЕСА_3 , та предмети, які в ньому знаходились, які належали потерпілій ОСОБА_13 , а також сусіднє приміщення кіоску № НОМЕР_4 , що розміщене за адресою АДРЕСА_3 , який належав потерпілому ОСОБА_14 , та предмети, які в ньому знаходились і належали потерпілому ОСОБА_15 .

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 та заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі з доповненнями просить скасувати вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2023 року. Вказує, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував його дії, що вплинуло на призначення йому надто суворого покарання. Стверджує, що в даному провадженні є інший підозрюваний ОСОБА_16 , про якого сторона обвинувачення скрила. Просить повторно переглянути в судовому засіданні відеофайли від 19.01.2022 року та 29.01.2022 року, що є доказами в провадженні. Також просить суд дослідити як і де було проведено вилучення сірників із слідами його ДНК.

Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 просить скасувати вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання: за ч. 1 ст. 187 КК України 4 років позбавлення волі;за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 194 КК України 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Разом з тим, до початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги на підставі ст. 403 КПК України, тому апеляція державного обвинувача колегією суддів не розглядалась.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, заяв про розгляд апеляційної скарги за їх участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 не визнає свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України. Зокрема, зазначає, що не вчиняв нападу на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Водночас, не заперечує, що спричинив тілесні ушкодження потерпілому, але не заволодівав телефоном останнього, вважає, що це зробив ОСОБА_16 . Вказані доводи апеляційної скарги аналогічні доводам, які обвинувачений та його захисник наводили в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції перевіряв в судовому засіданні твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про непричетність до вчинення інкримінованих злочинів, які свого підтвердження не знайшли та правильно розцінені як намагання уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Зокрема, показання обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, спростовуються дослідженими в суді першої інстанції показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що 19.01.2022 приблизно о 20.30 год. він повертався додому із пабу «Під ясенами». Коли йшов по вул. Шептицького, спіткнувся і впав. Обвинувачений запропонував йому піднятись і в той же час копнув його ногою в голову. Біля кафе «Колиба» ОСОБА_8 знову напав на нього, кидав в останнього камінням. Після словесної перепалки між ними виникла бійка. Потерпілий пам`ятає, що він лежав на землі, а обвинувачений забрав з кишень його куртки 800 грн. та мобільний телефон. Після чого, вивернув йому праву руку та зняв обручку. Потерпілий вказав, що впізнає обвинуваченого за рисами обличчя та на відеозаписі, що надавали йому для перегляду працівники поліції.

Вищевказані показання потерпілого ОСОБА_11 прямо вказують на обвинуваченого ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, є послідовними та повністю узгоджуються з іншими письмовими доказами у кримінальному провадженні, які відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності доказів.

Так, показання потерпілого ОСОБА_11 , в частині спричинення йому тілесних ушкоджень під час нападу на нього, узгоджуються з даними висновку експерта №33 від 23.03.2022 (т. 2 а.п. 98-100).

Зокрема, за змістом висновку у гр. ОСОБА_11 мались тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку; синець та садно в ділянці голови; повний травматичний вивих 4-го зуба на нижній щелепі зліва, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись внаслідок нанесення ударів такими (можливо кулаками, ногами, цеглою, так і будь-яким іншим тупим твердим предметом) у вказані вище ділянки. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я, а решта описані вище тілесні ушкодження відносяться до легких. Виходячи із характеру та розташування тілесних ушкоджень, виключається можливість їх утворення внаслідок одномоментного падіння на площину.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2022, потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу, зображену на фотознімку №2, як таку, що 19.01.2022 приблизно о 21.00 год., перебуваючи в м. Калуш, вул. Фегонівка, 19, неподалік приміщення (закладу) «Садиба», із застосуванням насильства, відкрито заволоділа його майном. Як вбачається з додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками у кримінальному провадженні №0000042 на фотознімку під №2 зображений гр. ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 67-69).

За змістом відповіді на запит ПТ «Ломбард Сакура» Качанова А.В. і компанія» від 06.04.2022, телефон марки Meizu m2 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , був закладений 20.01.2022 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а.п. 101).

Колегія суддів вважає неспроможними доводи обвинуваченого про те, що ОСОБА_16 заволодів телефоном потерпілого ОСОБА_11 , оскільки останній вказував саме на ОСОБА_8 як на особу, яка заволоділа його телефоном, грошима та обручкою і його показання в цій частині повністю підтверджуються сукупністю інших доказів в справі, яким судом першої інстанції було надано відповідну оцінку.

Так, відповідно до протоколу огляду відеозапису з камер відеонагляду, що проводилась на території приміщення (закладу) «Садиба» від 15.02.2022, потерпілий ОСОБА_11 впізнав на відеозаписах особу, яка із застосуванням насильства, заволоділа його майном, зазначена особа ОСОБА_8 . В ході огляду встановлено, що ОСОБА_8 19.01.2022 в період часу з 21.00 год. по 21.12 год. слідував за ОСОБА_11 , кидав правою рукою в сторону останнього цеглу, а саме в ділянку лівої частини тулуба (т. 2 а.п. 72-78).

Згідно з даними протоколу огляду відеозапису з камер відеонагляду, що проводилась на території приміщення (закладу) «Садиба» від 23.02.2022, свідок ОСОБА_17 вказав, що впізнає на відеозаписах ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за статурою, ходьбою та іншими індивідуальними ознаками (т. 2 а.с. 79-85);

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказаний відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду кримінального провадження. В судовому засіданні судом першої інстанції було досліджено вищевказаний відеозапис та встановлено, що зафіксовані на ньому обставини дійсно стосуються обставин вчиненого правопорушення та повністю узгоджуються із показаннями потерпілого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України було вирішено судом першої інстанції на підставі сукупності доказів, які були досліджені судом.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо його непричетності до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, оскільки висновки суду першої інстанції щодо вчинення зазначених кримінальних правопорушень ґрунтуються на доказах, досліджених під час судового розгляду, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, є належними та допустимими.

Вина ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, та умисному знищенні чужого майна, шляхом підпалу, підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_18 , яким суд першої інстанції надав правильну правову оцінку та які повністю узгоджуються із іншими доказами по справі.

Так, потерпіла ОСОБА_13 у суді першої інстанції пояснила, що обвинуваченого знає особисто, так як його мати торгувала у сусідньому із нею кіоску, а ОСОБА_8 неодноразово купував у неї чай і каву. В кінці січня 2022 року потерпілій подзвонили і сказали, що згорів її кіоск і кіоск сусіда - ОСОБА_15 . При перегляді відеокамер потерпіла бачила як ОСОБА_8 спочатку виніс із її приміщення дві великі і одну 20 л каністри зі спиртом та кавовий апарат, а потім підпалив кіоск. Обвинуваченого вона впізнала по обличчю та за одягом. Пізніше його мама повернула ОСОБА_13 кавовий апарат, однак вказати точну суму збитків потерпіла не може.

Потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_14 в суді першої інстанції підтвердили, що внаслідок пожежі 29.01.2022 приблизно о 3 годині ночі згоріли їхні кіоски. При цьому, ОСОБА_14 відомо, що по камерах відео нагляду ОСОБА_13 впізнала обвинуваченого, зокрема, як той виходив із магазину та підпалив його.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_18 , на оглянутих з його участю відеозаписах, він впізнав ОСОБА_8 . На даних відеозаписах зафіксовані незаконні дії останнього підпал та розбій.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що містяться у наступних письмових доказах, які оглянуті в судовому засіданні суду першої інстанції.

Зокрема, згідно з даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.01.2022, потерпіла ОСОБА_13 повідомила, що до вчинення крадіжки причетний ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 120).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.01.2022 разом із додатками, зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину - обгорілі залишки малої архітектурної форми (МАФ), що розміщені в м. Калуш, вул. Дзвонарська, 10а, біля торгового центру «Караван». (т. 2 а.п. 104-116).

Колегія суддів вважає голослівними твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про неналежність як доказів сірників, оскільки не відоме їх походження. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечує, що дійсно вищевказані сірники могли належати саме йому, однак вважає, що вказані сірники не свідчать про те, що саме він вчинив правопорушення, оскільки він постійно користується сірниками, так як курить і неодноразово бував на місці події.

Разом з тим, за змістом проколу огляду місця події від 29.01.2022 вбачається, що на місці огляду виявлено та вилучено п`ять сірників, які упаковано в паперові згортки та поміщені в паперовий конверт, клапан якого заклеєний. (т.2 а.п. 104 зворот)

Місце виявлення вищевказаних сірників свідчить про те, що вони дійсно є речовими доказами, та використовувались особою, яка причетна до вчинення правопорушення.

Відповідно до протоколів відбирання зразків для експертизи від 29.01.2022 та від 21.02.2022, проведено відбирання біологічних зразків у ОСОБА_8 (т.2 а.с. 194-195, 196, том №2).

Висновком експерта №СЕ-19/109-22/1747-БД від 08.04.2022 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_8 . Генетичні клітини, виявлені на сірнику, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 9-28).

Згідно з протоколом огляду відеозапису з камер відеонагляду, що проводилась на території ТЦ «Караван», що в м. Калуш по вул. Дзвонарська, 10а, від 29.01.2022, в ході проведення огляду потерпіла ОСОБА_13 вказала, що впізнає на відеозаписах особу, яка 29.01.2022 приблизно о 01.45 год. вчинила підпал її приміщення та крадіжку пластикових ємностей із вмістом спирту. Вказаним чоловіком є ОСОБА_8 . На відео файлах зображено як останній рухається у напрямку приміщення ОСОБА_13 , тримаючи в руках пластикову ємність білого кольору, запалює невстановлений предмет. Спостерігається наявність миготіння оранжевого та жовтих кольорів, що подібна на горіння (т. 2 а.п. 156-163).

Відповідно до протоколу обшуку від 29.01.2022, проведеного за місцем проживання ОСОБА_8 АДРЕСА_1 , в квартирі виявлено та вилучено каністри із речовиною білого кольору з різким запахом спирту та пластикові пляшки із такою ж речовиною, а також одяг джинсові штани та черевики (т. 2 а.п. 169-173).

Згідно протоколу огляду предмета від 29.01.2022, оглянуто вилучені речі каністри та пляшки (т. 2 а.с. 185-186).

З протоколів пред`явлення речей для впізнання від 29.01.2022, вбачається, що потерпіла ОСОБА_13 впізнала серед речей належні їй пластикові каністри, що зберігались в приміщенні для продажу продуктів швидкого харчування, що в м. Калуш на вул. Дзвонарська (т. 2 а.п. 187-189, 190-192).

Згідно даних висновку експерта №СЕ-19/109-22/908-ФХД від 25.03.2022, надана на дослідження рідина в пластиковій каністрі ємкістю 21,5 л є спиртом етиловим ректифікованим. Об`ємна частка етилового спирту в наданій на дослідження рідині становить 96,5% об. Об`єм наданої на дослідження рідини становить 15200 мл. (т. 2 а.п. 200-203).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/109-22/910-ФХД від 26.03.2022, надана на дослідження рідина в пластиковій каністрі ємкістю 30 л є спиртом етиловим ректифікованим. Об`ємна частка етилового спирту в наданій на дослідження рідині становить 96,5% об. Об`єм наданої на дослідження рідини становить 27500 мл. (т. 2 а.п. 4-7).

Згідно з технічним висновком №06/06/04.02.2022 від 04.02.2022 по причині виникнення пожежі, яка мала місце 29.01.2022 в середині споруди торгового кіоску, що розташований на території ринку, що на вул. Дзвонарська в м. Калуш. Згідно даного висновку, найбільш ймовірною причиною виникнення даної пожежі стало занесення стороннього джерела запалювання шляхом спеціальної підготовки події (підпал) (т. 2 а.п. 29-37).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-22/2000-ІТТ від 22.04.2022 за результатами проведення пожежно-технічної експертизи, осередок виникнення пожежі знаходився в середині споруди лівого кіоску швидкого харчування ОСОБА_13 зі сторони фасаду. Ймовірною причиною виникнення пожежі стало занесення стороннього джерела запалювання шляхом спеціальної підготовки події (підпал). Розповсюдження пожежі від осередку відбувалось із споруди лівого кіоску ОСОБА_13 у напрямку споруди правого кіоску ОСОБА_15 та фасаду приміщення ТЦ «Караван» (т.2 а.п. 39-47).

Колегія суддів вважає, що сукупність досліджених судом першої інстанції доказів повністю підтверджує вину ОСОБА_8 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, та поза розумним сумнівом свідчить, що ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразились у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій); умисні дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно; умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 обрано згідно загальних принципів призначення покарання з врахуванням тяжкості скоєних правопорушень, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

Так, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених злочинів, дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_8 схильний до суспільно-небезпечної поведінки, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, востаннє засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.03.2021 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 місяці арешту, покарання відбув повністю; не має зареєстрованого місця проживання; не одружений; офіційно не працював; не числиться на обліку в лікаря нарколога чи психіатра, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 у межах санкцій ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, яке буде справедливим та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду колегією суддів не виявлено даних які б давали підстави вважати, що в кримінальному провадженні допускалися істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, та які б перешкоджали чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5