Справа № 303/900/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/117/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили ухвалено не застосовувати.

За вироком суду, ОСОБА_7 11 грудня 2014 року. приблизно о 23 годині 30 хвилин в АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на прилеглій території готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , застосувавши відносно останнього насильство, яке виразилось в нанесенні потерпілому ОСОБА_11 множинних ударів руками та ногами в область голови, внаслідок чого йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин у праві скроневій області та саднини на його фоні по центру, саднини в лівій завушній області та в обласні лівого колінного суглобу по попередній поверхні, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та обох вушних раковин, правобічного травматичного отиту, забою головного мозку леткого ступеню важкості, післятравматичного правобічного середнього отиту, які згідно додаткового висновку експерта Мукачівського бюро СМЕ № 2/2015 від 04.02.2015 р. відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я., як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 6, але не більше 21 дня. Після цього викрали від ОСОБА_11 наступне майно, а саме: шкірний гаманець, бувший у використанні, вартість якого, згідно висновку експерта другого сектору ТКЗР відділу організації роботи з ТКЗ ОВС НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області № 23/313 від 22.12.2014 р. становить 105 гривень; грошові кошти в сумі 6000 гривень; мобільний телефон марки «Sопу», модель «Хрегіа С С2305», бувший у використанні, вартість якого згідно висновку експерта другого сектору ТКЗР відділу організації роботи з ТКЗ ОВС НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області № 23/313 від 22.12.2014 р. становить 2752 гривні, всередині якого знаходилась картка пам`яті Місrо SD 32 Гб, бувша у використанні, вартість якої згідно висновку другого сектору ТКЗР відділу організації роботи з ТКЗ ОВС НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області № 23/313 від 22.12.2014 р. становить 182 гривні та 2 сім-картки мобільного оператора «Київстар». вартість яких, згідно оціночної довідки, наданої фахівцем-товарознавцем ОСОБА_12 від 09.02.2015 р. становить 15 гривень за один стартовий пакет, на суму 30 гривень, на балансовому рахунку одного з яких знаходились грошові кошти на суму 50 гривень. Зокрема, діючи за спільними, із ОСОБА_10 умислом на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 після нападу ОСОБА_10 на потерпілого ОСОБА_11 , з метою придушення опору потерпілого, ОСОБА_7 наніс ряд ударів ногою в область голови потерпілого ОСОБА_11 , який в цей час лежав на землі та намагався чинити опір ОСОБА_10 , що сидів у нього на животі та залазив до кишень куртки потерпілого, намагаючись заволодіти його майном. Від нанесених ОСОБА_7 ударів, потерпілий ОСОБА_11 , втратив свідомість та перестав чинити опір, після чого підозрюваний ОСОБА_10 витяг з кишені куртки потерпілого гаманець, всередині якого знаходилися гроші та мобільний телефон марки «Sопу», моделі «Хрегіа С С2305». Розкривши гаманець потерпілого, підозрюваний ОСОБА_10 дістав з нього гроші в сумі 6000 гривень, які поклав разом з телефоном потерпілого ОСОБА_11 до власної кишені куртки. Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зникли із місця нападу, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 фізичну шкоду у вигляді легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та матеріальну шкоду на загальну суму 9 119 гривень.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, - розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій.

На даний вирок суду прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.

На його переконання, висновок суду щодо відсутності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення (суб`єктивної сторони та кваліфікуючої ознаки), передбаченого ч.2 ст.187 КК України, не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, що вплинуло на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та безпідставну перекваліфікацію діяння на ч.2 ст.125 КК України.

Стверджує, що вина ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_11 , протоколом проведення слідчого експерименту від 14.01.2015 з ілюстративною таблицею до нього, протоколом огляду місця події від 12.12.2014 та іншими доказами.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечили апеляційну скаргу прокурора, з огляду на безпідставність такої, просили залишити без змін оскаржуваний вирок.

Прокурор подану апеляційну скаргу підтримав, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, згідно положень ч.ч.2, 3, 4 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, зазначеним вимогам вказане судове рішення не відповідає.

При прийнятті рішення суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Положеннями ч.1 ст.91 КК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого в кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Суд в мотивувальній частині вироку повинен вказати ті діяння обвинуваченого, за які засуджується особа та які знайшли своє підтвердження безпосередньо в ході судового розгляду, встановлені саме судом і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як вбачається зі змісту оскарженого вироку, за результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, не знайшло свого підтвердження та змінив правову кваліфікацію з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України та визнав його винуватим за вказаною нормою кримінального закону.

Також суд визнав недоведеним та виключив з обвинувачення факт попередньої змови ОСОБА_7 з ОСОБА_10 на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Разом з цим, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, а лише зазначив про існування обвинувачення викладеного органом досудового розслідування в обвинувальному акті, що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

У зв`язку з відсутністю в мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, вирок суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Апеляційний суд звертає увагу, що правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема: в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року по справі №5-98км16; в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року по справі №466/9158/14-к (провадження №51-645 км18); в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі №521/11693/16-к (провадження №51-380 км17).

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Частиною 2 та 3 ст. 415 КПК передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини кримінального провадження, перевірити доводи сторони обвинувачення та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити частково

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді