Справа № 555/1523/21
Номер провадження 1-кп/555/30/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000185 від 11.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

22 листопада 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території АЗК ТОВ «ОККО-Драйв» №РН19, що в м.Березне по вул.Андріївська,95, Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив в словесну суперечку з ОСОБА_6 . В цей момент в ОСОБА_4 , виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_6 , підійшов до останнього та наніс один удар кулаком правої руки в область голови, а саме ліву частину обличчя. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого виличного-орбітального комплексу та синця лівої половини обличчя, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в судовому засіданні 05.04.2022 року не визнав, при цьому сторона захисту не заперечувала, що обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження, проте вважала, що особа діяла в стані необхідної оборони. В судовому засіданні під час допиту як обвинуваченого ОСОБА_4 вину визнав повністю та дав показання про те, що 22.11.2020 року близько 01 години він разом із своїми друзями перебували на території АЗС «ОККО», що розташована в м.Березне, там також були дві дівчини. Не заперечив, що перед подією правопорушення вживав спиртне. Згодом на АЗС приїхав також і ОСОБА_6 зі своїми друзями. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виникла суперечка, з якого конкретного приводу, пригадати не може. Він заступаючись за ОСОБА_9 , підійшов до потерпілого, а ОСОБА_6 наніс йому удар правою рукою в обличчя, від чого він впав на землю та втратив свідомість. Його друзі допомогли йому піднятись. Він побачив, що ОСОБА_6 пішов до машини і вирішив, що він щось хоче взяти з автомобіля і тому наздогнав його і наніс удар кулаком руки в обличчя, в руці він нічого не тримав. Також обвинувачений вказав, що після удару ОСОБА_6 у нього теж були на обличчі тілесні ушкодження, проте відразу до поліції він не звертався, оскільки згодом під час розмови з потерпілим, останній запевняв, що вони все вирішать без поліції.

Обвинувачений вказав, що розкаюється у скоєному, розуміє, що вчинив протиправно. В судовому засіданні пропонував потерпілому відшкодувати заподіяну шкоду готівковими коштами у розмірі 5 000 грн., в подальшому вказував, що може сплатити 20 000 грн., а згодом 40 000 грн., проте потерпілий вказані кошти не прийняв.

Потерпілий ОСОБА_6 дав показання про те, що разом із своїми знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 22.11.2022 року приїхали на автозаправку «ОККО», що розташована по вул. Андріївській в м.Березне Рівненської області. Вони з ОСОБА_11 пішли до приміщення магазину на території заправки. Також на території АЗС перебувала група молодих чоловіків, що розпивали спиртні напої та наносили тілесні ушкодження відвідувачам заправки. Коли він та ОСОБА_11 стояли поруч із дівчатами, до них підійшло четверо хлопців з цієї компанії і безпричинно почали висловлюватись в їх адресу нецензурною лайкою, погрожувати, вважає вони вчинила так, оскільки перебували у стані алкогольного сп`яніння. Серед цих хлопців були ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Він відштовхнув ОСОБА_4 , чи впав від поштовху він на землю, не пам`ятає, напевно, впав. Ударів ОСОБА_4 він не наносив. Після цього його ще намагався вдарити і ОСОБА_9 , тому він вирішив залишити територію АЗС і пішов до автомобіля. Обвинувачений пішов за ним, гукнув його, і коли потерпілий обернувся, діставши праву руку з кишені, наніс йому удар в обличчя, при цьому він щось тримав в руці, тому що удар був дуже сильний, потерпілий відчув хруст в ділянці удару і дуже сильний біль. З машини вийшов ОСОБА_10 і ОСОБА_4 наніс удар також і йому. В цей час ОСОБА_9 , тримаючи в руці обгорнутий килимом предмет, на думку потерпілого, зброю став ним погрожувати. Потім ОСОБА_9 наніс потерпілому ще кілька ударів в ділянку передпліччя. ОСОБА_10 викликав поліцію. Після цих подій він відбував сильний біль, нудоту та запаморочення, тому його відвезли до лікарні, обстежили та виявили закритий перелом лівого вилично-орбітального комплексу. Він проходив стаціонарне лікування в Рівненській міській лікарні, а також потім і амбулаторно. Він і на даний час відчуває наслідки отриманого перелому, зокрема, у нього погіршився зір, залишилось оніміння частини обличчя.

Свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що в ніч з 21 на 22 листопада 2020 року він виїхав з дому на велосипеді та під`їхав до магазину брата, де зустрів знайомого ОСОБА_11 , згодом до них приєднався і потерпілий. Вони вирішили проїхатись, а оскільки о такій порі доби через карантин ніякі заклади не працювали, вони поїхали на територію АЗС «ОККО», що в м.Березне по вул.Андріївська Рівненської області, оскільки ОСОБА_11 хотів придбати цигарки. На території автозаправочної станції вони помітили молодих чоловіків, які поводили себе неадекватно, між цими молодикам та іншими особа, що також перебували на території АЗС виникла бійка. ОСОБА_11 вийшов з автомобіля, за ним вийшов ОСОБА_6 , а він лишився їх чекати в автомобілі. За деякий час він побачив, що потерпілий повертається до транспортного засобу, а за ним іде обвинувачений та ОСОБА_9 . Він помітив, як ОСОБА_4 вийняв з кишені кулак, в якому щось було, що саме свідок сказати не може, і наніс удар кулаком потерпілому в обличчя. Після цього свідок вийшов із автомобіля та став казати, що викличе поліцію. До транспортного засобу підійшов ОСОБА_9 і погрожував якимось предметом, що був загорнутий в ганчірку, на думку, свідка, це була зброя, але ствердити цього не може, оскільки через ганчірку було погано видно. Після цього ОСОБА_4 також наніс удар і йому, проте удар був ковзний. Свідок викликав поліцію, після чого відвезли потерпілого до медичного закладу, так як він скаржився на сильній біль в ділянці щелепи. Свідок також вказав, що, на його думку, обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння. Чи наносив потерпілий будь-які удари ОСОБА_4 , він не бачив, так як сидів на кермом автомобіля.

Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що разом із своїм знайомим ОСОБА_4 пізнього вечора 21 листопада 2020 року поїхали на АЗС «ОККО», що розташована по вул.Андріївська в м.Берзне, щоб попити кави. Свідок бачив, що на територію АЗС під`їхав

автомобіль, з якого вийшло двоє чоловіків, в тому числі і потерпілий, а один - залишився в машині. Ще в приміщенні магазину між ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, так як потерпілому щось не сподобалось, з чого саме розпочався цей конфлікт конкретно свідок не пригадує. Згодом він та обвинувачений вийшли з приміщення, і на вулиці до нього підійшов ОСОБА_6 та наніс йому удар у вухо, обвинувачений став заступатись за нього і ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_12 кулаком в обличчя, він чого обвинувачений впав і втратив свідомість. Він допоміг ОСОБА_4 піднятись, чи вдарив обвинувачений потерпілого після цього, свідок не бачив.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що близько 00 годин 21.11.2020 року в центрі міста Березне зустрівся зі своїми друзями ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , і вони вирішили поїхати на автозаправку «ОККО». На території станції вони бачили групу молодих людей, які вживали спиртне, один чи двоє з яких підійшли до інших людей, що теж були на території, і з невідомих йому причин ці молодики вдарили інших відвідувачів. Близько 10 хвилин вони перебували в автомобілі, а потім він та потерпілий пішли до приміщення станції, щоб придбати кави. Свідок помітив знайомих дівчат, з якими з потерпілим вони стали спілкуватись. За деякий час до них підійшов ОСОБА_12 , а також ще двоє чи троє чоловіків, було видно, що вони нетверезі. Вказані особи з невідомих йому причин почали висловлюватись в їх адресу нецензурною лайкою. Обвинувачений підійшов впритул до потерпілого і між ними почалась штовханина. ОСОБА_13 відштовхнув від себе ОСОБА_12 правою рукою в плече, від чого той впав на землю. Якийсь незнайомий йому чоловік намагався запобігти бійці. ОСОБА_9 чи то вдарив, чи намагався вдарити потерпілого, тому ОСОБА_13 сказав, щоб вони йшли до автомобіля. Після цього свідок та потерпілий пішли до транспортного засобу. За ОСОБА_6 побіг ОСОБА_12 та вдарив його рукою в обличчя, ОСОБА_13 відскочив і відразу схопився за обличчя. З автомобіля вийшов ОСОБА_10 , ОСОБА_12 вдарив і його. Далі до них підбіг ОСОБА_9 та став їм погрожувати, тримаючи в руці замотаним якийсь предмет. Далі він доставив потерпілого до медичного закладу.

Згідно протоколу огляду місця події від 07.04.2021 року було оглянуто територію АЗК ТОВ «ОККО-Драйв» № РН19, що в м.Березне по вул.Андріївська,95, Рівненської області.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №180 (експертиза розпочата 23.11.2020 року, закінчена 14.12.2020 року) у ОСОБА_6 відмічено синець лівої половини обличчя та діагностовано закритий перелом лівої вилиці. Зазначені ушкодження утворилися від щонайменше одноразової дії тупого предмета, приблизно за добу до огляду. Локальність ушкоджень, відсутність травматизації на поруч розташованих виступаючих ділянках обличчя, не притаманні для таких, що утворюються при падінні на площині, «боротьбі... самообороні», та зазвичай утворюється при ударі тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, до яких належить і «кулак руки, кінцівки рук». Травма обличчя у ОСОБА_6 за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Згідно епікризу №10518 КНП «ЦМЛ» РМР ОСОБА_6 перебував у медичному закладі на стаціонарному лікуванні в умовах травматологічного відділення з 23.11.2020 року по 15.12.2020 року з діагнозом перелом лівого вилично-орбітального комплексу. Гемосинусит зліва. Постравматичний неврит лівого підочного нерву. Осаднення шкіри обличчя зліва.

Із висновку додаткової судово-медичної експертизи №12 (експертиза розпочата 19.01.2021 року, закінчена 28.01.2021 року) встановлено, що згідно наданої на експертизу медичної документації при зверненні ОСОБА_6 23 листопада 2020 року за медичною допомогою, подальшому його стаціонарному лікуванні з 23 листопада по 15 грудня 2020 року (22 доби) та амбулаторному лікуванні (крайній запис за 14 січня 2021 року) діагностовано закритий перелом лівого вилично-орбітального комплексу (підтверджений як рентгенологічно так і під час оперативного втручання). Зазначена травма в клінічному перебізі супроводжувалася посттравматичним невритом лівого підочного нерва. Крім того при судово-медичному обстеженні 23 листопада 2020 року ОСОБА_6 відмічено синець лівої половини обличчя. Травма обличчя у ОСОБА_6 , зважаючи на вид, утворилася від щонайменше одноразової дії тупого предмета приблизно за добу до судово-медичного огляду - не виключено за обставин наведених обстежуваним - ударі. Вищезазначена травма обличчя, з огляду на розташування, відсутність травматизації поруч розташованих виступаючих частин обличчя, не притаманна для

таких, що утворюються при падінні на площині «боротьбі ... самообороні». Вищеописана травма обличчя у ОСОБА_6 для свого загоєння потребує тривалого (більше 21 доби) часу і за цим критерієм за ступенем тяжкості належить до середніх тілесних ушкоджень.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №138 матеріалів справи (експертиза розпочата 22.06.2021 року, закінчена 23.06.2021 року) встановлено, що надані на експертизу матеріали справи, а саме покази потерпілого, свідків одностайні в частині нанесення ушкоджень ОСОБА_6 в ліву половину обличчя. Поруч з тим різняться покази щодо тупого предмету, яким вони спричинені. Судово-медичних даних для ідентифікації тупого предмета, яким спричинена травма лівої половини обличчя ОСОБА_6 , немає.

Відповідно до протоколу огляду флеш карти з відеозаписом від 19.04.2021 року місцем події є території автозаправної станції «ОККО», яка розташована в м.Березне вул.Андріївська 95 Рівненської області. Проведено огляд відеозаписів: 1) 4000101, формату МР4, об`ємами 328876 КБ з камери зовнішнього відеоспостереження під назвою «PRK1/3», що розміщена під дахом спеціального накриття автозаправної станції та охоплює частину приміщення диспетчерської та магазину автозаправної станції, а також спеціалізованої парковки для заправки автомобілів. Тривалість вказаного відеозапису становить 20 хв. 40 секунд 22.11.2020 року з 01:01:17 год., по 01:22:00 год.; 2) 6001701, формату МР4, об`ємами 22460КБ з камери зовнішнього відеоспостереження під назвою «Zluv», що розміщена під дахом спеціального накриття автозаправної станції та оглядом охоплює частину території в`їзду на автозаправну станцію та територію зливу пального. Тривалість вказаного відеозапису становить 07 хв. 45 секунд 22.11.2020 з 01:03:48 по 01:10:03 год. 3)відеозапису 9000701, формату МР4, об`ємами 188895КБ з камери зовнішнього відеоспостереження під назвою «LPG», що розміщена під дахом спеціального накриття автозаправної станції та оглядом охоплює територію автозаправки з розміщеною на ньому газозаправною станцією, та невелику частину проїзної частини вул.Андріївської м.Березне. Тривалість вказаного відеозапису становить 06 хв. 39 секунд 22.11.2020 з 01:04:57 по 01:10:18 год.

Із відеозапису №4000101 встановлено, що в момент зйомки 01:02:25 на вказаному відрізку території з правої сторони поблизу приміщення диспетчерської припаркований легковий автомобіль марки «Dacia» сріблястого кольору, поблизу якого стоять сім-вісім молодих чоловіків одягнених переважно в спортивний одяг, що спілкуються між собою. 01:02:35 троє з них серед яких, а саме ОСОБА_4 відходять на декілька метрів до входу в диспетчерську, там зупиняються та привітавшись з кимось, розмовляють при цьому частково зникають з поля зору камери. Далі о 01:02:55 біля вищевказаного місця відбувається штовханина, в той момент в поле зору камери потрапляє ОСОБА_14 , який відходить в сторону ближче до заправної платформи, відразу до нього підходять вищевказані чоловіки, серед яких ОСОБА_4 та починають розмовляти з ОСОБА_6 . Під час розмови о 01:03:18 год., ОСОБА_6 , кулаком правої руки з розмаху наносить ОСОБА_4 удар в область нижньої щелепи, від удару останній різко втрачає рівновагу та падає спиною на асфальтоване покриття, при цьому з голови в нього спадає шапка. Після цього ОСОБА_6 , відходить в сторону, а двоє інших чоловіків, що були присутні на вказаному місці, піднімають ОСОБА_4 з землі. Далі до ОСОБА_6 підходить ОСОБА_15 та розмовляє з ним, відводячи його в сторону. В той момент один з присутніх чоловіків, зовні схожий на ОСОБА_9 кулаком правої руки намагається нанести удар в область обличчя ОСОБА_6 , однак останній відштовхує його руку. При цьому ОСОБА_15 , розводить їх по різних сторонах. Тоді ОСОБА_9 підбігає до припаркованого збоку легкового автомобіля, відкриває ліві задні дверцята та з середини салону виймає невідомий продовгуватий предмет, обгорнутий тканиною та, тримаючи його в руках, намагається підбігти до ОСОБА_6 , однак ОСОБА_15 , який стоїть поряд, відтягує його назад, не дозволяючи наблизитись. В подальшому ОСОБА_6 відходить до автомобіля темного кольору, що припаркований неподалік установки для підкачки коліс. До нього відразу підійшов ОСОБА_4 , де між ним та ОСОБА_6 продовжується штовханина. Під час якої ОСОБА_6 різко відстрибує від місця, де перебував в сторону та починає відходити до газозаправної станції, що розміщена на території «АЗС». За ним починає бігти ОСОБА_9 , тримаючи в руках вищевказаний предмет, в подальшому вони переміщаються в бік в`їзду на автозаправну станцію та зникають з поля зору камери.

Згідно відеозапису №9000701 о 01:05:05 год. в полі зору камери з`являється ОСОБА_6 , який намагається відійти назад, оскільки за ним рухається ОСОБА_9 , що в руках тримає вищевказаний предмет разом з ОСОБА_4 , та ще декількома чоловіками. В цей момент ОСОБА_9 , кулаком правої руки наносить один удар по тілу ОСОБА_6 , той далі продовжує відходити назад, та зникає з поля зору камери.

Відповідно до відеозапису №6001701 о 01:05:50 зі сторони автозаправної платформи в сторону в`їзду на станцію рухається ОСОБА_6 , який намагається відійти назад, оскільки за ним рухається ОСОБА_9 , що в руках тримає вищевказаний предмет разом з ОСОБА_4 , та ще декількома чоловіками. Зупинившись поблизу в`їзду, між вказаними чоловіками відбувається нетривала штовханина, після закінчення якої ОСОБА_6 відходить в сторону та прямує до автомобіля яким приїхав, а вищевказані учасники також повертаються до місця, де перед цим розпивали спиртне.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 21.05.2021 року за участі підозрюваного ОСОБА_4 особа розповіла та показала про обставини події 22.11.2020 року, зазначивши, що разом із своїми знайомими близько 01 години перебував на території АЗС «ОККО». В цей момент на заправку приїхав ОСОБА_6 з своїми знайомими. Побачивши їх із дівчатами, ОСОБА_9 почав викрикувати до однієї із дівчат. Почувши це, ОСОБА_6 розпочав з ним словесний конфлікт, а потім наніс йому один удар в голову. Побачивши це, підозрюваний підійшов до ОСОБА_6 та між ними теж виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс йому один удар в нижню частину голови, від чого він впав та втратив свідомість. Прийшовши до тями, він підійшов до ОСОБА_6 та кулаком правої руки наніс йому один удар в ліву частину обличчя.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.06.2021 року за участі потерпілого ОСОБА_6 особа розповіла та показала про обставини отримання тілесних ушкоджень, вказавши, що 22.11.2020 року близько 00:00 годині разом зі своїми знайомими ОСОБА_16 та ОСОБА_11 перебував на автозаправці «ОККО», що розташована по вул. Андріївській в м. Березне Рівненської області. Під час того як він зі ОСОБА_11 вели розмову з дівчатами до них підійшло 4 незнайомих хлопців, трьох підійшло ближче, двох з яких вели себе агресивно, погрожуючи фізичною розправою, супроводжуючи свої дії ненормативною лексикою. Між ними почалась штовханина, в цей момент до нього підійшов ОСОБА_17 , який взяв його своїми руками та тримав за руки, тілесних ушкоджень він потерпілому не наносив, в цей час йому наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_18 , після чого він почав відходити до автомобіля разом з ОСОБА_11 , в якому на той час перебував ОСОБА_10 . Прийшовши до автомобіля, його погукав ОСОБА_19 і в той самий момент наніс йому один удар тупим предметом, який тримав в кулаці правої руки, попередньо діставши його з правого карману одягу, в ліву верхню частину обличчя. Після нанесеного удару потерпілий відразу відчув хруст та сильний головний біль. В цей момент до нього підійшов ОСОБА_9 та почав наносити удари кулаками обох рук (не менше 3 ударів), під час чого погрожував позбавити життя шляхом застосування вогнепальної зброї, яку тримав в правій руці, яка була огорнута в автомобільний килим, удари прийшлися в голову та передпліччя, якими він закривався. В цей час з автомобіля вибіг ОСОБА_10 та голосно почав кричати, що викликав працівників поліції. Після цього він сів в автомобіль та поїхав до лікарні.

Щодо показань потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні, що він відштовхнув обвинуваченого, від чого той впав, та показань свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні про те, що ОСОБА_13 відштовхнув від себе ОСОБА_12 правою рукою в плече, від чого той впав на землю, то дані показання об`єктивно не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом, оскільки із дослідженого відеозапису із камер відеоспостереження, розташований на території АЗС «ОККО» встановлено, що під час розмови із ОСОБА_12 о 01:03:18 год. 22.11.2020 року ОСОБА_6 кулаком правої руки з розмаху наносить ОСОБА_4 удар в область нижньої щелепи, від удару останній різко втрачає рівновагу та падає спиною на асфальтоване покриття.

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з

точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ІІІ. Призначення покарання.

3.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.

Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, а також вважає можливим звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_12 вважає, що з урахуванням поведінки обвинуваченого, який не усвідомлює протиправності своїх дій, в результаті яких йому було спричинено погіршення здоров`я, особі слід призначити покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі.

Представник потерплого висловив думку щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України.

Сторона захисту вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки раніше особа до кримінальної відповідальності не притягувалась, щиро розкаялась у вчиненому, намагалась відшкодувати шкоду. Крім того, просить прийняти до уваги неправильну поведінку потерпілого, що передувала події кримінального правопорушення, про що свідчать не лише докази, досліджені в даному судовому засіданні, але й ухвала Березнівського районного суду Рівненської області від 22.03.2022 року, відповідно до якої кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.126 КК України по факт нанесення удару ОСОБА_4 закрито з нереабілітуючих підстав.

3.2. Мотиви призначення покарання судом.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - не встановлено.

Представник потерпілого вважає, що суд має прийняти до уваги як обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, оскільки сам обвинувачений не заперечив, що перед подією правопорушення вживав спиртне.

Сторона захисту заперечила щодо вказаної позиції, зазначивши, що дана обставина не була предметом досудового розслідування.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, окрім іншого, «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення" (п. 5), а також «обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання» (п. 6).

Положення ч. 1 ст. 337 КПК України мають на меті забезпечити обвинуваченому можливість знати точний обсяг висунутого обвинувачення, від якого він повинен захищатися.

Як зазначив Верховий Суд у постанові від 12 листопада 2019 року у справі №556/588/18 суд може самостійно визнати обставиною, що обтяжує покарання, зокрема вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, за умови, якщо цей факт, не будучи зазначеним в обвинувальному акті в переліку обставин, що обтяжують покарання, тим не менше, був указаний при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення.Вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є спеціальними аспектами права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. Відповідно до підпункту "a" пункту 3 статті 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Натомість у цьому кримінальному провадженні факт перебування ОСОБА_12 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину не був зазначений в обвинувальному акті ані в переліку обставин, що обтяжують покарання, ані при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення.Визнання ж самостійно судом вказаної обставини як такої, що обтяжує покарання особи, призвело би до порушення права обвинуваченого бути проінформованим про характер і причини висунутого обвинувачення та захищатись від нього.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, - ще щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Та обставина, що в першому судовому засіданні обвинувачений не визнав вину не свідчить про те, що ОСОБА_12 не розкаявся у вчиненому, адже особа визнавала, що в результаті саме його протиправних дій були спричинені тілесне ушкодження потерпілому, проте позиція сторони захисту спочатку ґрунтувалась на тому, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони, ознак згодом після дослідження доказів у справі сторона захисту вказала, що стан необхідної оборони у обвинуваченого був відсутній. Під час допиту обвинувачений визнав свою вину повністю та вказав, що усвідомлює протиправність своїх дій. Як обставину, що свідчить про розкаяння обвинуваченого суд приймає до уваги і той факт, що обвинувачений вчиняв дії, спрямовані на відшкодування шкоди, так зокрема, пропонував потерпілому відшкодувати шкоду у розмірі 5000 грн., згодом вказував, що може сплатити ще 10 000 грн., а перед останнім словом пропонував готівкові кошти у розмірі 40 000 грн., проте потерпілий не прийняв таке відшкодування, вказуючи, що він поніс значні витрати на лікування, оплату правової допомоги і значну моральну шкоду, що перевищує розмір відшкодування, запропонованого йому ОСОБА_4 .

Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем проживання орган місцевого самоврядування компрометуючими даними щодо особи не володіє.

Із медичних довідок Березнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість кримінального правопорушення та його наслідки у виді шкоди здоров`ю потерпілого, відсутність обставин, що

обтяжують покарання, обставини, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги поведінку потерпілого, що перебувала злочину, дані про особу винного, який вчинив злочин вперше, суд приходить до висновку про необхідність призначення особі покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом ( ч.3 ст.75 КК України).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу винного, який щиро розкаявся у скоєному і,зокрема, намагався відшкодувати заподіяну шкоду, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність негативних характеристик особи, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Згідно з положеннями ч.ч.1,5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог потерпілий вказує, що в результаті вчинення ОСОБА_4 злочину йому було заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 2173,88 грн., що включає у себе придбання необхідних медичних препаратів для лікування, та моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болі та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я. В результаті отриманої травми у нього знизився зір на праве око з 1,0 до 0,8, і на даний час він відчує болі в лівій частині обличчя, оніміння, порушена симетрія обличчя. Йому необхідно було значну кількість часу для участі у процесуальних діях, змушений був звертатись за правовою допомогою, на що витрачати грошові кошти. Моральну шкоду потерпілий оцінює в розмірі 70 000 грн. Крім того просить стягнути з обвинуваченого на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 7500 грн.

Позовні вимоги потерпілого обвинувачений ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, в частині моральної частково, в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із долучених потерпілим квитанцій встановлено, що ним були понесені витрати на придбання медичних препаратів в загальному розмірі 2173,88 грн., а тому позовна вимога про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди підлягає до задоволення.

Також в судовому засіданні потерпілий вказував, що в результаті протиправний дій обвинуваченого, він також втратив на певний час свій заробіток, проте будь-яких доказів на підтвердження даної обставини не надав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Судом за результатами досліджених доказів у кримінальному провадженні встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що безумовно викликали фізичний біль та душевні страждання, яких потерпілий зазнав.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Отже, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Виходячи із вищезазначеного, при визначенні розміру моральної шкоди, суд, приймає до уваги наступне:

-- характер правопорушення, вчиненого обвинуваченим, який є умисним злочином проти здоров`я особи;

-- глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, якому було спричинено закритий перелом лівого вилично-орбітального комплексу, що в клінічному перебізі супроводжувався посттравматичним невритом лівого підочного нерва, потерпілий лікувався стаціонарно 23 дні, а також неодноразово звертався до лікарів під час амбулаторного лікування;

-- будь-яких доказів настання внаслідок травмування невідворотних негативних наслідків потерпілим представлено не було;

-- матеріальний стан ОСОБА_12 , який не працює, однак є працездатними, має задовільний стан здоров`я, утриманців не має;

-- поведінку потерпілого, що передувала події злочину.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_12 підлягає стягненню на користь потерпілого 25 000 грн. моральної шкоди.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу (п.1 ч.1 ст.118 КПК України).

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч.1 ст.124 КПК України).

Згідно квитанції розмір витрат на правову допомогу, що був сплачений потерпілим, становить 7500 грн., тому суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 7500 грн. витрат на правову допомогу.

Заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику слідчим та прокурором, не застосовувались.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків :

-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2173 (дві тисячі сімдесят) грн. 88 коп. матеріальної шкоди, 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення та 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. витрат на праву допомогу.

Речові докази: флеш карту із відеозаписом події залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

У відповідності до частини 15 статті 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку, суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, із врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1