ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про зарахування строку перебування в ДУ «Донецький слідчий ізолятор № 5» з 22.09.2005 року по 04.08.2006 року до строку відбування покарання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить скасувати оскаржувану ухвалу, та ухвалити нову, якою клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання - задовольнити в повному обсязі. Зарахувати ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення з 22.09.2005 року по 04.08.2006 року, у строк відбутого покарання за вироком апеляційного суду Донецької області з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (ч. 5 ст. 72 КК України).

Стверджує, що районним судом не було враховано, що ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили продовжував утримуватися в умовах попереднього ув`язнення у ДУ «Донецький слідчий ізолятор № 5» з 22.09.2005 року по 04.08.2006 року, та таке утримання в умовах СІЗО, хоча формально і не підпадає під визначення терміну «попереднє ув`язнення» згідно Закону, однак мало усі його об`єктивні ознаки, при цьому будь-яке інше судове рішення для подальшого тримання особи в умовах попереднього ув`язнення під вартою за вказаний період було відсутнє, не був визначений ДУ «Донецький слідчий ізолятор № 5» і місце відбування покарання для засудженого відповідно до вимог КВК України.

ЄУНСС: 727/2440/23 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-кп/822/182/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Звертав увагу суду на позиції апеляційного суду Вінницької області в ухвалі від 08 вересня 2016 року у справі № 127/2324/16-к, апеляційного суду Чернігівської області в ухвалі від 15 липня 2016 року у справі № 739/58/16-к, Роменського міськрайонного суду Сумської області в ухвалі від 20 травня 2021 року у справі № 585/1216/21, Роменського міськрайонного суду Сумської області в ухвалі від 01 жовтня 2021 року у справі № 585/2794/21.

Вважав, що районний суд неправильно трактував та не застосував положення ч. 5 ст. 72 КК України до ОСОБА_7 , що прямо суперечить завданням Закону № 838-VIII.

Апелював, що застосування до його довірителя засудженого до довічного позбавлення волі, Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (далі - Закон № 2046-VIII) положення Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (так званий «закон Савченко»), та зарахування строку його перебування в ДУ «Донецький слідчий ізолятор № 5» до прибуття ним до установи виконання покарання, а саме з 22.09.2005 року по 04.08.2006 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України, не може бути обмежено, оскільки передбачені ним правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обрахування засудженому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування, та отримання певних пільг.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від засудженого ОСОБА_7 про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді апеляційної скарги його захисника.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали районного суду та вимоги апеляційної скарги, захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, міркування прокурора ОСОБА_5 , який просив залишити ухвалу районного суд без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що вироком Центрально-Городського районного суду м. Горлівка Донецької області від 16.02.2000 року ОСОБА_7 засуджений за ст.ст. 149 ч. 2, 140 ч. 3, 42 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 06.09.2004 року ОСОБА_7 засуджений за ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, 187 ч. 4, 289 ч. 2, 15, 115 ч. 2 п. 6, 12, 13, 194 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 4, 187 ч. 2, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.12.2016 року ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 14.10.2002 року до 22.09.2005 року зараховано за правилами передбаченими ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі перебуває з 21.10.2002 року по теперішній час.

3 21.10.2002 року по 09.12.2003 рік та з 29.12.2003 року по 03.09.2004 рік ОСОБА_7 утримувався в ДУ «Артемівський слідчий ізолятор».

3 09.12.2003 року по 29.12.2003 рік та з 03.09.2004 року по 04.08.2006 рік ОСОБА_7 перебував в ДУ «Донецький слідчий ізолятор № 5».

3 04.08.2006 року по 19.10.2016 рік ОСОБА_7 , відбував покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія № 55».

3 19.01.2016 року по 08.04.2022 рік ОСОБА_7 відбував покарання у ДУ «Вільнянська установа виконання покарань № 11».

В ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 10.04.2022 року по теперішній час.

Захисником засудженого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_6 до районного суду було подано клопотання про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Розглядаючи вищевказане клопотання захисника, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у його задоволенні, у зв`язку із тим, що зазначений в клопотанні період перебування ОСОБА_7 в ДУ «Донецький слідчий ізолятор № 5» до прибуття до установи виконання покарання, а саме з 22.09.2005 року по 04.08.2006 року не відноситься до строків попереднього ув`язнення в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення», оскільки вищезгаданий період часу розпочав перетікати вже після набрання вироком апеляційного суду Донецької області від 06.09.2004 року щодо ОСОБА_7 законної сили.

Крім того зазначив, що питання зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення розглядалось у кримінальному провадженні № 314/5657/16-к. За змістом апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 просив суд зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 14.10.2002 по 04.08.2006. В ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2017 року стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 в частині необхідності зарахування строку його перебування в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили до прибуття ним до установи виконання покарання, зазначено, що на думку суду вони є безпідставними та такими, що не узгоджуються з ч. 5 ст. 72 КК України. Таким чином, питання зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 22.09.2005 по 04.08.2006 розглядалось судами раніше.

Зі вказаною позицією погоджується і апеляційний суд, оскільки вона відповідає вимогам вищезазначеного Закону.

З урахування того, що вимоги вказані у клопотанні захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 вже були предметом перегляду районним та апеляційним судом, при розгляді яких їм надано вірну правову оцінку, клопотання захисника є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Інших строків попереднього ув`язнення, які б підлягали зарахуванню в строк покарання під час розгляду клопотання та апеляційної скарги не встановлено.

Відтак рішення районного суду належним чином мотивоване і відповідає вимогам кримінального закону, а тому підстав для його скасування, про що захисник засудженого ставить питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 537, 539 КПК, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про зарахування строку перебування в ДУ «Донецький слідчий ізолятор № 5» з 22.09.2005 року по 04.08.2006 року до строку відбування покарання - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3