ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 629/3003/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/912/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора та інших учасників по даній справі, а саме - потерпілої ОСОБА_6 та самого ОСОБА_7 , .належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 06 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаної ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000521 від 04.06.2023 року, за ознаками ч.4 ст.185 КК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на оскарження вказаної ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт майна в повному обсязі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку прокурор зазначає, що розгляд клопотання відбувався без участі прокурора, копію зазначеного судового рішення була отримана 19.06.2023. У зв`язку з чим, просить поновити йому строк на оскарження ухвали слідчого судді від 13.06.2023 року.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на незаконність ухвали, оскільки судом не було досліджено обставини кримінального провадження та формально відмовлено у задоволення клопотання.

Вважає, що незастосування арешту в подальшому може призвести до негативних наслідків розслідування злочину, оскільки в такому випадку, предмет злочину буде повернуто, внаслідок чого, будуть втрачені докази. Виявлене та вилучене 04.06.2023, під час проведення огляду місцевості біля буд. АДРЕСА_1 , майно, а саме : грошові кошти: одна купюра номіналом 1000 гривень з серійним номером АЄ 1135672; дві купюри номіналом кожна по 5 лева (BGN) з серійним номером БЕ 0587164 та БД 2006145 та одна купюра номіналом 2 лева (BGN) з серійним номером БШ 4867336 , відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, як предмет, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, з метою збереження майна та запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, воно підлягає арешту.

Прокурор вважає, що негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено, а тому, арешт майна суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб, оскільки в своїх заявах учасники не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Тому, вважає ухвалу незаконною і просить її скасувати та задовольнити клопотання про накладення арешту.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій наполягала на задоволенні клопотання прокурора, просила розгляд справи провести за її відсутності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні Близнюківського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_6 з приводу викрадення 01.06.2023 з приміщення її будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , її братом ОСОБА_7 грошових коштів, а саме: 20 000 гривень, 3 000 доларів США та 12 лева.

05.06.2023 начальник Близнюківського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про арешт майна в даному кримінальному провадженні, в обґрунтування якого посилався на те, що 04.06.2023 року до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що 01.06.2023 із приміщення її будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , її брат ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти, а саме 20 000 гривень, 3 000 доларів США та 12 лева.

Як зазначено прокурором в клопотанні, 04.06.2023 під час проведення огляду місцевості біля буд. АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 добровільно видав грошові кошти, а саме: одну купюру номіналом 1000 гривень з серійним номером АЄ 1135672; дві купюри номіналом кожна по 5 лева (BGN) з серійним номером БЕ 0587164 та БД 2006145 та одну купюру номіналом 2 лева (BGN) з серійним номером БШ 4867336 та пояснив, що дані грошові кошти він викрав із будинку його сестри ОСОБА_6 .

Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час огляду місцевості майно, прокурор, просив накласти на вилучені під час огляду місця події гроші, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, як предмет, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене, з метою збереження майна та запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведеного огляду місця події та містить відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор просив задовольнити клопотання про арешт вказаного майна.

Приймаючи рішення про відмову в накладенні арешту на грошові кошти, виявлені та вилучені під час огляду місця події 04.06.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що прокурором не доведено про необхідність в застосуванні цього заходу, і що заборона відчуженні і розпорядження викраденими у потерпілої грошима вплине на результати досудового розслідування та розгляду справи і при цьому права потерпілої не будуть порушені.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком слідчого судді, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилучених під час огляду місця події грошових коштів ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

А тому, колегія суддів вважає, що прокурором доведена необхідність у накладенні арешту на вказане майно, з метою збереження його та недопущення відчуження, приховування, пошкодження, псування або знищення його на час досудового розслідування та з`ясування обставин вчинення злочину. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором доведено існування таких обставин, а тому, клопотання прокурора відповідає вищезазначеним нормам закону і підлягає задоволенню З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно буде йому повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволення, а ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк, як пропущений з поважних причин.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 06 2023 року у кримінальному провадженні №0000521 від 04.06.2023 року за ч.4 ст.185 КК України про відмову в задоволенні клопотання органу досудового розслідування та відмову в накладенні арешту на майно, дані щодо якого, більш докладно зазначені у клопотанні та в ухвалі суду першої інстанції, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на грошові кошту: одну купюру 1000 грн з серійним номером АЄ 1135672; дві купюри номіналом, кожна по 5 лева, з серійними номерами БЕ 0587164 та БД 2006145 та одну купюру номіналом 2 лева з серійним номером БШ 4867336, вилучені у ОСОБА_7 в ході огляду місцевості.

Доручити прокурора визначити місце зберігання арештованого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ ____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3