Справа № 299/5059/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та їх захисника-адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/58/23 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2022.

Цією ухвалою:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Берегово Закарпатської області, мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, завідувач дитячого відділення КНП «Виноградівська РЛ», одружена, з вищою освітою, несудима, на підставі ст. 45 КК України звільнена від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 140 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрито у зв`язку з дійовим каяттям.

Згідно ухвали, у провадженні Виноградівського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0000735 від 16.12.2020 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, тобто неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому, за наступних обставин.

Так, у 2008 році, ОСОБА_6 закінчила медичний факультет Ужгородського національного університету, отримала повну вищу освіту та здобула кваліфікацію лікаря.

З 01.08.2008 по 31.07.2010 прийнята на роботу на посаду лікаря - інтерна по педіатрії. З 02.08.2010 працювала на посаді чергового лікаря інтенсивної терапії дитячого відділення КНП «Виноградівська РЛ», згідно наказу головного лікаря Комунального некомерційного підприємства Виноградівської міської ради Закарпатської області «Виноградівська районна лікарня» та має стаж роботи 14 років. З 01.05.2022 переведена на посаду завідувача дитячого відділення КНП «Виноградівська РЛ», по даний час перебуває в трудових відносинах з вказаним медичним закладом.

Згідно посадової інструкції, затвердженої головним лікарем КНП «Виноградівська РЛ» від 15.04.2020, ОСОБА_6 повинна керуватися чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію педіатричної допомоги; застосовувати сучасні методи профілактики, діагностики, лікування, реабілітації та

-2-

диспансеризації хворих дітей та підлітків; надавати швидку та невідкладну медичну допомогу хворим; здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів: проводити консультації за направленнями лікарів інших спеціальностей; брати участь в проведенні протиепідемічних заходів у разі виникнення осередку інфекції; дотримуватися принципів медичної деонтології; керувати роботою середнього медичного персоналу; планувати роботу та проводити аналіз її результатів; вести лікарську документацію; брати активну участь в поширенні медичних знань серед населення; постійно удосконалювати свій професійний рівень; щоденно проводити обхід хворих і вести історію хвороби з обов`язками відмітками стану хворих, медикаментозні призначення, обстеження, маніпуляцій, процедур; оглядати хворих при поступленні їх у відділення, призначати необхідні обстеження і лікування, заповнювати історію хвороби; доповідати завідувачу відділенням або заступнику головного лікаря по лікувальній роботі про всі випадки лікування у відділенні тяжкохворих дітей із незрозумілими діагнозами, хворих з підозрою на інфекційну патологію; приймати участь в обходах завідувача відділення, доповідати про стан хворих, при необхідності направляти хворих на консультації до вузько профільних спеціалістів, або з відома завідувача відділення до спеціалістів обласної клінічної лікарні; щоденно заповнювати листки годування грудних дітей; при виписці хворих додому своєчасно подавати в поліклініку по місцю проживання інформативну виписку з історії хвороби, де вказувати стан при поступленні, проведені обстеження і лікування, результат лікування, рекомендації по подальшому спостереженню і лікуванню в амбулаторних умовах; систематично проводити санітарно-освітню роботу серед осіб, що забезпечують догляд за дітьми, а також серед дітей старшого віку шляхом індивідуальних бесід, лекцій, використання наглядної агітації; повідомляти особисто чергового лікаря про тяжко хворих дітей, які потребують його спостереження, проведення певних лікувальних заходів; систематично працювати над підвищенням своєї кваліфікації шляхом вивчення спеціальної літератури, відвідування конференцій, виступів на них, не рідше 1 разу в 5 років проходити курси підвищення кваліфікації і атестацію присвоєння відповідної кваліфікаційної категорії; впроваджувати в обстеження і лікування дітей нові методики; працювати з інформаційними системами та подавати дані в НСЗУ; згідно наказу № 137 від 30.05.2012 здійснювати після реєстраційний нагляд за ефективністю та безпекою лікарських засобів та подавати інформацію зав. відділенням та будучи відповідно до ст. 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 медичним працівником зі спеціальною освітою, який зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну й лікарську допомогу, неналежно виконала свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки малолітній ОСОБА_11 , 2020 року народження, тобто являючись медичним працівником, вчинила злочин за наступних обставин.

15.12.2020 о 15 год 42 хв ОСОБА_6 , заступила згідно графіку на чергування у дитяче відділення КНП «Виноградівська РЛ». В ході чергування, 15.12.2020 о 16 год 40 хв (за викликом від 15.12.2020 о 16 год. 17 хв) - в дитяче відділення КНІІ Виноградівська РЛ», швидкою медичною допомогою доставлено ОСОБА_12 разом із її малолітньою донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі скаргами на високу температуру, нудоту та блювоту в останньої. Обстеживши малолітню ОСОБА_11 , зробила їй два уколи внутрішньо м`язової ін`єкції і з нез`ясованих причин дитина не була госпіталізована, а отже захворювання гострої двобічної пневмонії з гарячковим синдромом не було вчасно діагностовано, а адекватне лікування не було призначене, тобто дитина ОСОБА_11 , перебуваючи в умовах стаціонару не була належним чином оглянута і обстежена черговим лікарем ОСОБА_6 , які-небудь записи у медичній документації відсутні та запевнивши матір ОСОБА_13 в тому, що здоров`ю малолітньої ОСОБА_11 , нічого не загрожує, відпустила останню спільно із матір`ю додому. По поверненню додому, по місцю свого проживання дитині знову стало недобре і яка швидкою медичною

-3-

допомогою була госпіталізована 16.12.2020 о 00 год. 15 хв у дитяче відділення КНП «Виноградівська РЛ» і оглянута черговим лікарем дитячого відділення КНП «Виноградівська PЛ» ОСОБА_6 , і поставлено діагноз «гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, гіпертермічний синдром, інтоксикаційний синдром». Близько 11 год 10 хв 16.12.2020 мати ОСОБА_14 помітила, що у малолітньої ОСОБА_11 холодне тіло та, що вона не подає ознак життя. Після чого з дитиною на руках побігла до реанімаційного відділення КНП «Виноградівська PЛ», де в подальшому лікарем реаніматологом об 11 год 30 хв констатовано смерть малолітньої ОСОБА_11 .

На етапі надання спеціалізованої медичної допомоги - в умовах стаціонару дитячого відділення КНП «Виноградівська РЛ» при госпіталізації 16.12.2020 о 00 год 15 хв - захворювання, що стало причиною смерті ОСОБА_11 , не було вчасно діагностовано через тяжкість стану хворої дитини, поширеність патологічного процесу та короткочасність перебування дитини в даному медичному закладі, але правильний діагноз міг бути і повинен був бути поставлений.

При цьому, при наданні медичної допомоги ОСОБА_6 , всупереч вимогам ст. 49 Конституції України, якою кожному гарантується право на належну медичну допомогу; вимогам «Протоколу лікування дітей з пневмонією», затвердженого наказом № 18 МОЗ Україні від 13.01.2005 (у редакції від 16.07.2014); ст. 78 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», згідно якої медичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати і лікувати захворювання, подавати своєчасну і кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, неналежно виконала свої професійні обов`язки як медичний працівник внаслідок несумлінного ставлення до них, що виразилось у неналежному надані без поважних причин медичної допомоги малолітній хворій ОСОБА_11 . Зокрема, ОСОБА_6 неналежно виконуючи професійні обов`язки як медичний працівник внаслідок несумлінного ставлення до них, не прийняла відповідних заходів для встановлення правильного діагнозу ОСОБА_11 , що зумовило ненадання останній необхідної медичної допомоги, вплинуло на перебіг її захворювання та спричинило тяжкі наслідки - смерть малолітньої хворої ОСОБА_11 , внаслідок прогресуючого перебігу гострого двобічного запалення легень з гарячковим синдромом.

Відповідно до висновку комплексної судово-медичної експертизи Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи № 61 від 18.04.2022, причиною смерті ОСОБА_11 стала гостра двобічна гнійна міжальвеолярна геморагічна осередкова пневмонія, що розвинулася на ґрунті вірусної інфекції, яка ускладнилася розвитком ендогенної інтоксикації та гострої дихальної недостатності.

Правильний діагноз дитині ОСОБА_11 був виставлений тільки після проведення судово-медичної експертизи трупа. Черговий лікар ОСОБА_6 , яка оглядала дитину не прийняла відповідних заходів для встановлення правильного діагнозу - не був зібраний консиліум лікарів з участю хірурга, не проведено рентген дослідження, УЗД, аналіз крові. Надана медична допомога дитині була неадекватною і не відповідала дійсному стану дитини по причині не встановлення правильного діагнозу.

Недоліки в обстежені для діагностики і в лікуванні дитини були обумовлені тим, що в дитини не була запідозрена гостра двобічна пневмонія, стан дитини був неправильно оцінений, а лікування її потребувало інших кардинальних заходів, які не були проведені, а проведене лікування запізнілим.

Між невірним та несвоєчасним діагностуванням захворювання, яке стало причиною смерті ОСОБА_11 , та призначеним у зв`язку з цим неповним та запізнілим лікуванням хворої дитини ОСОБА_11 , прослідковується прямий причинно-наслідковий зв`язок. За даними наукової медичної літератури смертність від гострих пневмоній у цій віковій групі складає до 30 %. Отже, вірна та своєчасна діагностика захворювання, яке стало причиною смерті малолітньої ОСОБА_11 та правильно призначене, адекватне, своєчасне лікування створило б умови і можливості для повного одужання хворої дитини ОСОБА_11 .

-4-

У даному випадку лікар - педіатр дитячого відділення КНП «Виноградівська PЛ», ОСОБА_6 мала можливість і повинна була виконати свої професійні обов`язки належним чином.

На обґрунтування прийнятого рішення, з посиланням на положення ст. 45 КК України, ст. 285, 286 КПК України та враховуючи, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений з необережності, до кримінальної відповідальності притягується вперше, у судовому засіданні визнана вину та щиро покаялася у вчиненому нею діянні, потерпіла жодних претензій до обвинуваченої не має, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з її дійовим каяттям.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить зазначену ухвалу скасувати як незаконну та необґрунтовану. В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисником зазначено про те, що суд проігнорував його клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, натомість суд передчасно перейшов до розгляду клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України. Окрім того, в ухвалі суд не дав оцінку ні матеріальній, ні моральній шкоді, ні її складовим, ні грошовим коштам в сумі 102000 грн, хоча розписка міститься в матеріалах кримінального провадження та прийнята судом до уваги, у зв`язку з чим потерпіла має можливість повторно претендувати на стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 тих самих коштів. Також вважає, що судом неналежно вмотивовано підстав для застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 45 КК України.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , захисник-адвокат ОСОБА_7 вказує на її безпідставність й необґрунтованість. Зазначає, що апеляційну скаргу захисником ОСОБА_9 подано з надуманих мотивів, тим самим порушено конституційні права обвинуваченої ОСОБА_6 . Захисник-адвокат ОСОБА_9 вийшов за межі своїх повноважень із захисту інтересів обвинуваченої ОСОБА_8 та втрутився в його діяльність, як захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , а також порушив права потерпілої. Встановлені судом обставини та прийняте рішення не стосується правового поля захисту обвинуваченої ОСОБА_8 . Суд першої інстанції правомірно застосував положення ст. 45 КК України та прийняв рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 . Просить залишити апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 без задоволення, а ухвалу суду від 16.12.2022 ,- без змін.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілої та обвинуваченої ОСОБА_8 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. При цьому апеляційним судом враховуються заява представника потерпілої ОСОБА_13 про можливість розгляду апеляційної скарги розгляду без її участі, а також захисника ОСОБА_9 , який вважав за можливе проводити апеляційний розгляд без участі обвинуваченого ОСОБА_8 . Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, промову прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , які не підтримали апеляційну скаргу та вважали неприпустимим сам факт апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не має на це права, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

-5-

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності ( п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку (ч. 5 ст. 288 КПК України).

Приписами ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому процесі.

Згідно з вимогами пунктів 9-2, 10 частини 1 статті 393 КПК України фізична або юридична особа має право на апеляційне оскарження у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, наданих суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію; інші особи - у випадках, передбачених цим Кодексом.

У визначених вище випадках, необхідно встановити, що оскаржуване рішення має стосуватися прав, свобод та інтересів конкретної особи.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 3 статті 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині наявності у захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 права на оскарження ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2022 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та закриття стосовно неї кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового

-6-

каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків.

У даному кримінальному провадженні судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений з необережності, до кримінальної відповідальності притягується вперше, у судовому засіданні визнана вину та щиро покаялася у вчиненому нею діянні, потерпіла жодних претензій до обвинуваченої не має, тому суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з її дійовим каяттям. Таким чином, всі необхідні підстави і умови, передбачені ст. 45 КК України для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності були встановлені.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою, в оскаржуваній ухвалі від 16.12.2022 прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_8 згадується лише у вступній частині вказаного судового рішення, що є виконанням імперативних вимог п. 1 ч. 1 ст. 372 КПК України відносно вимог до змісту ухвали суду.

В решті оскаржувана ухвала, як в мотивувальній так і резолютивній частині не містить відомостей стосовно ОСОБА_8 , які можуть бути використані з метою доведення її вини в ймовірно вчиненому кримінальному правопорушенні.

В той же час, в обвинувальному акті мають бути зазначені конкретні особи, які за версією сторони обвинувачення вчинили злочин, але таке зазначення відомостей в обвинувальному акті не має преюдиціальної сили, а є лише викладом версії сторони обвинувачення, яку остання має довести перед судом під час судового розгляду.

Тобто вказана ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2022 стосується виключно прав ОСОБА_6 , а дослідження та надання оцінки діям інших осіб суд не здійснював, а отже не вирішував наперед питання про їхні права, свободи чи інтереси та не встановлював щодо них фактів, що мають преюдиціальне значення.

За таких обставин, відсутні будь-які фактичні підстави дійти висновку про те, що оскаржувана ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2022 стосується прав ОСОБА_8 та має преюдиціальне значення для розгляду кримінального провадження № 0000735 і вирішення в ньому клопотань, заявлених в інтересах інших осіб.

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що хоча ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2022 постановлена в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , проте стосується виключно обвинуваченої ОСОБА_6 яка подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КК України та відносно якої закрито кримінальне провадження.

З урахуванням вищенаведеного та відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що є усі підстави для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно з цією нормою права апеляційна скарга повертається, зокрема, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Отже, рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Разом з тим, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою особи, яка не має право подавати апеляційну скаргу, апеляційний суд вправі постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

-7-

Саме тому апеляційна скарга, подана особою, яка не має право подавати апеляційну скаргу, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України.

За таких обставин, зважаючи на те, що після призначення судового засідання встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2022 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та закриття стосовно неї кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 .

Таке судове рішення апеляційного суду узгоджується з висновком щодо застосування норм права Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 19.02.2019 у справі № 569/17036/18.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження 11-кп/4806/58/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2022, щодо ОСОБА_15 ,-закрити.

Ухвалу апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційним судом.

Судді