УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня2023 року

м. Київ

справа № 357/5177/20

провадження № 51 - 2462 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року щодо нього,

встановив:

За вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ст. 185 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано засудженому в строк відбутого покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 травня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року вирок місцевого суду змінено в частині призначеного покарання.

Пом`якшено ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК, призначено за цією статтею 4 роки позбавлення волі, та за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, призначено за цією статтею 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ст. 185 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів обґрунтування допущення судом апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваного судового рішення відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

При цьому, засуджений обмежившись загальними фразами, не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного йому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, обставинами його скоєння та даними про її особу внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.

Крім того, усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень. Це не лише становить формальне порушення ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК та розглянутийого касаційну скаргу по суті.

З огляду на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. При повторному зверненні до Верховного суду скаржнику необхідно зазначити, які саме судові рішення вона оскаржує, із врахуванням вищевказаного.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3