Справа № 565/704/23
Провадження № 1-кп/565/116/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 23 березня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 18 березня 2023 року перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, не маючи спеціального дозволу на придбання та зберігання наркотичних засобів, умисно, незаконно придбав через мережу інтернет у невстановленої досудовим розслідуванням особи та отримав через поштомат № НОМЕР_1 Нової пошти, що в м Вараш, м-н Ювілейний, 1, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину 8,337 грам, який незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту до 16 год. 52 хв. 22 березня 2023 року, коли особливо небезпечний наркотичний засіб у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено працівниками поліції.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

28 квітня 2023 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі статтей 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_4 сторони дійшли згоди про визнання наступної обставини, яка пом`якшує його покарання: щире каяття.

Обставин, які могли б обтяжувати покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 , у виді шрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

ОСОБА_4 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, надав згоду на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховано наступні обставини.

Прокурор ОСОБА_3 , який входить в групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду, вказав, що з його боку угода була укладена добровільно. Зазначив, що насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. ОСОБА_4 повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, розуміє характер пред`явленого обвинувачення та погоджується з його формулюванням.

ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, і він при цьому має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і докази, що свідчать на його користь. Повідомив, що він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній покарання.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком інших обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1 510,24 грн, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 314, 374, 394, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2023 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- наркотичний засіб канабіс, масою 8,337 грам, який поміщено до сейф-пакету «Експертна служба» №2722937 знищити;

- оптичний DVD-R диск з маркуванням «Omega DVD-R, 16х4,7 GB» та індивідуальним номером DVD-R 6P161 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в сумі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1