Провадження № 11-кп/4808/236/23
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001157 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2023 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бишів Галицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вироку суду першої інстанції змінити.

Вважає вироку суду першої інстанції ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З вироком в частині покарання та стягнення матеріальних та моральних збитків не погоджується.

Судом першої інстанції встановлено, що Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення скоєно за наступних обставин. 23 жовтня 2021 року, близько 10 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_7 рухався автомобілем марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , правою cмугою руху по вул. Миколайчука в м. Івано-Франківську, маючи намір в подальшому здійснити маневр повороту праворуч в напрямку будівельного гіпермаркету «Епіцентр». При цьому, дана ділянка дороги вул. Миколайчука для двох напрямків руху, має по дві смуги для руху в кожному напрямку, які розділені горизонтальною дорожньою розміткою 1.3. Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України). Смуги руку в одному напрямку розділені горизонтальною дорожньою розміткою 1.5 ПДР України. В той час в попутному напрямку, в правій смузі руху по вул. Миколайчука, в напрямку вул. Симоненка, на велосипеді рухався ОСОБА_10 . Водій ОСОБА_7 , маючи намір виконати маневр повороту праворуч в сторону будівельного гіпермаркету «Епіцентр», здійснив випередження велосипеда лівою смугою руху вул. Миколайчука, після чого, проявив неуважність, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не надав переваги у русі велосипедисту та здійснив маневр повороту праворуч, в результаті чого відбулось зіткнення із велосипедом під керуванням ОСОБА_10 .

При цьому ОСОБА_7 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України: п. 2.3.6), д), який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 9.2.6), в якому зазначено, що в водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом; п. 9.4, який вказує, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру); п. 10.1., згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.2., в якому вказано, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає; п. 10.4., відповідно до якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в, одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.

Внаслідок порушення ОСОБА_7 ПДР України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої потерпілий ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки лівої ліктьової кістки, яке відповідно до висновку судово-медичного експерта відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення.

До початку апеляційного розгляду до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , де просить кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити у зв`язку із дійовим каяттям.

Посилаються на ст. 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Пояснює, що збитки у результаті вчиненого кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_10 відшкодовано в повному обсязі, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину визнав повністю, сприяв швидкому розкриттю злочину, щиро покаявся у вчиненому.

Також до початку апеляційного розгляду до суду апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 подали клопотання у якому вказали, що збитки у результаті вчиненого кримінального правопорушення відшкодовано в повному обсязі, обвинувачений сприяв швидкому розкриттю злочину, щиро покаявся у вчиненому, просили закрити кримінальне провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений та його захисник просили кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити у зв`язку із дійовим каяттям, від апеляційної скарги відмовилися.

- прокурор підтримав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до таких висновків.

Розглядаючи клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, суд апеляційної інстанції вважає, що його необхідно задовольнити.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 45 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям відбувається якщо особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з даних, які є в матеріалах кримінального провадження, встановив наявність всіх передбачених ст. 45 КК України підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного кримінального правопорушення, тобто, звільнити від кримінальної відповідальності можна лише у випадку, якщо є підстава такої відповідальності.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у вчиненні якого він визнаний винуватим відноситься до категорії кримінальних проступків.

Також ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям (а.п. 15-140, 141-146), де вказала, що збитки відшкодовано в повному обсязі, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину визнав повністю, сприяв швидкому розкриттю злочину, щиро покаявся у вчиненому, її підтримала.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду визнав обставини кримінального правопорушення, не оспорює висновки суду першої інстанції.

Потерпілий ОСОБА_10 також подав клопотання про закриття кримінального провадження (а.п. 147) у якому вказав, що йому збитки у результаті вчиненого кримінального правопорушення відшкодовано в повному обсязі, обвинувачений сприяв швидкому розкриттю злочину, щиро покаявся у вчиненому.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому ОСОБА_10 , що підтверджується клопотанням захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 (а.п. 141-144), заявою потерпілого (а.п. 145), клопотанням потерпілого (а.п. 147) та клопотанням представника потерпілого (а.п. 148).

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, передбачено, що дійове каяття полягає у тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча 6 однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Враховуючи, що всі умови для застосування положень ст. 45 КК України, яка має імперативний (обов`язковий) характер, дотримані, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження відносно нього.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Отже, з урахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції необхідно скасувати.

Керуючись ст. ст. 376, 403, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_9 , та потерпілого ОСОБА_10 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, задовольнити.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2021 року за № 0001157, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5