ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6903/23
провадження № 1-кп/753/1413/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 00000233 від 14.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який перебуває на обліку у лікаря

нарколога з 11 вересня 2007 року з діагнозом: розлади психіки і

поведінки внаслідок вживання наркотичних та психоактивних

речовин, вживання з шкідливими наслідками, на обліку у лікаря

психіатра не перебуває, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 28 квітня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 000233 від 14.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він у період часу з 19 грудня 2022 року до 20 грудня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні під`їзду, проводячи до дому потерпілу ОСОБА_6 , яка на момент події була у стані алкогольного сп`яніння та вирішив таємно заволодіти майном останньої.

Так, перебуваючи за вказаною адресою, в умовах діючого періоду воєнного стану, прийнятим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_5 , переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з кишені потерпілої мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 7 з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , темно синього кольору, з однією сім-карткою абоненту Київстар з номером НОМЕР_3 (матеріальної цінності не становить), з голубим чохлом (матеріальної цінності не становить), після чого залишив приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_6 згідно з судово-товарознавчою експертизою на загальну суму 2 890 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно вночі з 19 грудня 2022 року до 20 грудня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні під`їзду, проводячи до дому потерпілу ОСОБА_6 , яка на момент події була у стані алкогольного сп`яніння та вирішив таємно заволодіти майном останньої, а саме її мобільним телефоном, з яким з місця вчинення злочину зник.

Корисливий мотив вчиненого пояснив тим, що перебував у скрутному матеріальному становищі. Про вчинене щиро шкодує, з потерпілою примирився.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів щодо процесуальних витрат, речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11 вересня 2007 року з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та психоактивних речовин, вживання з шкідливими наслідками, раніше не судимого, на даний час не працює, оскільки проходить лікування в реабілітаційному центрі й намагається позбутися наркотичної залежності, з середньо-спеціальною освітою, має постійне місце проживання та сім`ю, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2023 року народження.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття, примирення з потерпілою й вибачення перед останньою.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин та обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на думку потерпілої, яка відмовилася від заявлення цивільного позовів, не бажала брати участь у судовому розгляді, не висловлювала прохання до суду про призначення обвинуваченому суворого покарання до якого вона претензій не має.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: мобільний телефон, що повернутий потерпілій ОСОБА_6 під зберігальну розписку, залишити останній як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1