справа № 208/2267/23
№ провадження 1-кп/208/346/23
ВИРОК

Іменем України

29 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 23.03.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000074 від 02.03.2023 р. відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілавче Теребовлянського р-ну Тернопільської обл., громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, працюючого на посаді слюсаря АТ «Дніпровська ТЕЦ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 28.02.2023 р. приблизно о 15.30 год., ОСОБА_2 знаходився приміщенні кафе-бару, розташованого у будинку № 13 по проспекту Василя Стуса у місті Кам`янському, в якому також знаходилась ОСОБА_3 .

Знаходячись у приміщенні кафе-бару, у ОСОБА_3 стався конфлікт з ОСОБА_2 , в ході якого у останнього раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , перебуваючи 28.02.2023 р. приблизно о 15.30 год. у приміщенні кафе-бару, розташованого у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання удару тильною стороною долоні в область ока людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_3 , наніс останній один удар, а саме у область лівого ока.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта № 255-Е від 02.03.2023 р., заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Матеріали обвинувального акта від 23.03.2023 р. у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України містять:

- клопотання прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000074 від 02.03.2023 р.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.03.2023 р. призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000074 від 02.03.2023 р. за ч. 1 ст. 125 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме умисному легкому тілесному ушкодженні та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, скарг за місцем проживання не надходило, неперебування на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, наявність офіційного працевлаштування, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд вважає, що покарання у виді штрафу сприятиме виправленню ОСОБА_2 а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1