ЄУ № 712/2391/23
Провадження №1-кп/712/487/23
УХВАЛА

Іменем України

17 травня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про накладення арешту на транспортний засіб у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000377 від 02.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000377 від 02.02.2023, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_6 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», в якій просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 90318, 44 грн., моральну шкоду у розмірі 16000,00 грн. З ОСОБА_6 просить стягнути моральну шкоду у розмірі 484 000,00 грн. та судові витрати у сумі 40000,00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 подав до суду клопотання про накладення арешту на транспортний засіб, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки BMW 340, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , заборонити його відчуження та будь-яку зміну права власності до скасування арешту. Вилучити автомобіль марки BMW 340, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , та передати його на відповідальне зберігання до Черкаського відділу ГУНП в Черкаській області. В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди за його участю та обвинуваченого ОСОБА_6 він отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/142 від 21.02.2023, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя. Спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля BMW 340, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України. Вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того зазначає, що розмір збитків, спричинених йому як потерпілому, складає 630318,44 грн., докази розміру даної шкоди наведені у позовній заяві, підтверджуються документами доданими до позову та матеріалами кримінального провадження. Транспортний засіб ОСОБА_6 перебуває у його користуванні, а тому маючи на руках свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, останній може безперешкодно передати його в користування на управління іншим особам, що може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення пред`явлених позовних вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Крім того існує об`єктивна можливість знищення автомобіля в процесі його експлуатації та неналежного зберігання, пошкодження, що може суттєво зменшити його вартість. ОСОБА_6 може здійснити відчуження транспортного засобу у розібраному вигляді, що взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Потерпілий ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Прокурор зазначила, що підстав для накладення арешту на автомобіль обвинуваченого ОСОБА_6 не вбачає, оскільки транспортний засіб знаходиться на відповідальному зберіганні останнього.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти накладення арешту на транспортний засіб. Обвинувачений зазначив, що наміру відчужувати або здійснювати будь-які дії щодо автомобіля він не має.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За частиною першою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зазначені положення ЦПК України не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до змісту наведеного у п. 4 Постанови Пленуму № 9 роз`яснення про обов`язок суду пересвідчитися, зокрема, в тому, що заявник звертаючись до суду із забезпеченням позову діє добросовісно, - суду слід досліджувати обґрунтованість ризиків утруднення виконання рішення, які повинен довести позивач.

При вирішенні даного клопотання суд враховує характер та обсяг позовних вимог цивільного позову ОСОБА_4 пред`явлених до ОСОБА_6 , що складаються з моральної шкоди у розмірі 484 000,00 грн., судових витрат у сумі 40000,00 грн., та приходить до переконання, що посилання заявника на те, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити відчуження автомобіля, який є його власністю та речовим доказом у кримінальному провадженні є обґрунтованим, а отже існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду щодо задоволення цивільного позову, що надає підстави для застосування заходів його забезпечення.

З огляду на викладене, враховуючи предмет позову, з яким заявник звернувся до суду, наведені докази та обґрунтування клопотання про накладення арешту, їх розумність та співмірність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки BMW 340, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 шляхом заборони його відчуження та будь-яку зміну права власності до скасування арешту.

Що стосується вимоги позивача щодо вилучення автомобіля марки BMW 340, який належить ОСОБА_6 , та передачу його на відповідальне зберігання до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, суд зазначає, що задоволення даної вимоги є недоцільним та не обґрунтованим, оскільки позбавить ОСОБА_6 права користування даним транспортним засобом, чим порушить його право на володіння майном.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання справедливого балансу між інтересами цивільного позивача, цивільного відповідача, що є власником майна, та завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 в частині вилучення автомобіля марки BMW 340, який належить ОСОБА_6 , та передачу його на відповідальне зберігання до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 98,170-173, 236, 370, 372КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про накладення арешту на транспортний засіб у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 02.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Накласти, в межах кримінального провадження №0000377 від 02.02.2023, арешт на автомобіль марки BMW 340, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 заборонити його відчуження та будь-яку зміну права власності до скасування арешту.

В іншій частині клопотання відмовити.

Забезпечити схоронність арештованого майна до судового розгляду провадження по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1