Справа № 487/1745/23
Провадження № 1-кс/487/902/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000102 від 30.03.2023 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 190 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 30.03.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив задовольнити клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», 2007 року випуску, синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » та ключі від вказаного автомобіля; Автомобілі, марки «Daewoo» моделі «Lanos», 2007 року випуску, сипкого кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 » залишити на зберігання на спеціальному майданчику розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Моле, 5, ключі від вказаного автомобіля залишити на зберігання на території Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на майно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна з метою забезпечення проведення відповідних комп`ютерних експертиз.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000102 від 30.03.2023, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2023 під час дослідження експертом сервісного центру 4841 транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було виявлено, що ідептнфікаційний помер змінено шляхом вварювання номерної деталі з частинами прилеглих деталей в інших транспортний засіб способом, який не використовує завод виробник.

29.03.2023 вказані відомості зареєстровано до Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал НП України»

Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за №3460 та в подальшому внесено відомості до Єдиного реєстру досудових рослідувань за №0000102 від 30.03.2023 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 15/4841/1Д від 29.03.2023, па наданому па дослідження автомобілі DAЕWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_2 ідентифікаційний номер змінено шляхом вварювання номерної деталі з частинами прилеглих деталей в інший транспортний засіб способом, який не використовує завод виробник. Номер двигуна змінам не піддавався та є первинним. Бланк наданого на дослідження свідоці ва про реєстрацію НОМЕР_3 від 28.11.2017 відповідає бланкам які є в офіційному обігу.

В ході проведення огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 1, було виявлено та вилучено автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 » та ключ від вказаного автомобіля.

Після проведення огляду вказаний автомобіль було поміщено на збереження до спеціального майданчика за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерпе Поле, 5.

Згідно даних з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos», 2007 року випуску синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », є ОСОБА_4 .

Відповідно до довіреності зареєстрованої в реєстрі за №1750, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі та на виконання укладеного з представником усного договору доручення, цією довіреністю уповноважив ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та/або ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , бути представниками з питань розпорядження та експлуатації (купівлі-продажу, договорів оренди, позики, тощо) належного на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 6841, зареєстрованого 28.11.2017 року, транспортного засобу марки «Daewoo», моделі «Lanos», 2007 року випуску, колір синій, тип: легковий седан-В, помер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

30.03.2023 року старшим дізнавачем СД Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, капітаном поліції ОСОБА_7 винесено постанову про визнання вищевказаного автомобіля по кримінальному провадженні в якості речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000102 від 30.03.2023 наавтомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», 2007 року випуску, синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», 2007 року випуску, синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » залишити на зберігання на спеціальному майданчику розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Моле, 5, ключі від вказаного автомобіля залишити на зберігання на території Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1