СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2902/23
ун. № 759/8792/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001885 від 13.05.2023р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лубни Полтавської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 23.02.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, в обгрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.05.2023 приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Аврора», розташованого за адресою: м.Київ, вул. С.Сосніних, 17, діючи умисно, з корисливим мотивом з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан і відповідно, знаходячись в умовах воєнного стану, намагалася повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Вигідна Покупка», на загальну суму 793 грн. 10 коп. (без ПДВ), однак не довела свій злочинний умисел з причин, що не залежали від її волі.

Так, 13.05.2023 приблизно об 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженою за вчинення майнових кримінальних правопорушень, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та, відчуваючи потребу в покращенні свого матеріального становища, керуючись корисливим мотивом, вирішила вчинити кримінальне правопорушення, пов`язане з таємним викраденням чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне, повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прослідувала до приміщення торгового магазину «Аврора», розташованого за адресою: м. Київ, вул. С.Сосніних, 17.

При цьому, 13.05.2023, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати в приміщенні торгового магазину «Аврора», розташованого за адресою: м. Київ, вул. С.Сосніних, 17, підійшов до торговельних полиць з засобами гігієни, на які вона звернула свою увагу у вказаному приміщенні та вирішила повторно, таємно заволодіти чужим майном, яке знаходиться у вказаному приміщенні та належить ТОВ «Вигідна Покупка», з метою подальшого його використання на власний розсуд.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись по вул. С.Сосніних, 17, в м. Києві, в приміщенні торгівельного залу «Аврора», діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди, знаходячись в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала з торгівельних полиць товар, а саме:

-Капсули для прання «Персіл Колор», в кількості 1 упаковка, вартістю 157 грн. 50 коп. (без ПДВ);

-Дезодорант твердий «OS White Water», об`ємом 50 мл., вартістю 90 гривень 80 коп. (без ПДВ);

-Дезодорант чоловічий «OLD Spice Tiger Claw», аерозоль об`ємом 150 мл., вартістю 90 гривень 80 коп. (без ПДВ);

-Дезодорант чоловічий «OLD Spice Wolfthorn», аерозоль об`ємом 150 мл., вартістю 90 гривень 80 коп. (без ПДВ);

-Дезодорант чоловічий «OLD Spice Tiger Claw», стік об`ємом 50 мл., вартістю 90 гривень 80 коп. (без ПДВ);

-Дезодорант твердий «OS White Water», об`ємом 50 мл., вартістю 90 гривень 80 коп. (без ПДВ);

-Антиперспірант жіночий «Рексона Алое Вера», об`ємом 150 мл., вартістю 90 гривень 80 коп. (без ПДВ);

-Антиперспірант жіночий «Рексона Чистий діамант», аерозоль об`ємом 150 мл., вартістю 90 гривень 80 коп. (без ПДВ), а всього майна на загальну суму 793 гривні 10 копійок, які сховала до своєї власної сумки.

Сховавши викрадений товар в свою сумку, ОСОБА_4 перетнула касову зону, не розрахувавшись за товар, попрямувала до виходу з супермаркету, однак біля виходу була зупинена працівником магазину «Аврора», який виявив у неї вказаний неоплачений товар.

14.05.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що остання може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, та просив застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним у клопотанні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Підозрювана ОСОБА_4 надала пояснення з приводу пред`явленої їй підозри, зауваживши на тому, що не мала умислу вчиняти крадіжку, на її вчинок могли вплинути лікувальні препарати (метадон), які вона вживає в рамках замісної підтримувальної терапії, просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід. Повідомила, що проживає разом з неповнолітньою дочкою та батьками у м. Києві, офіційно не працює, підробляє прибиральницею на ринку.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання,зауважив на тому, що підозрювана не усвідомлювала,що вчиняє кримінальне правопорушення, а з огляду на відомості про особу підозрюваної, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваної та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.05.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, викладені у повідомленні про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, обґрунтовано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.05.2023; протоколом огляду місця події від 13.05.2023, згідно якого було виявлено та вилучено викрадене майно, яке належить ТОВ «Вигідна Покупка»;протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були залучені в якості понятих під час проведення слідчої дії, а саме затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були залучені в якості понятих під час проведення слідчої дії, а саме огляду місця події; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваною вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, відносно якої позбавлена батьківських прав, офіційно не працевлаштована, раніше судима за злочини проти власності.

Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 у разі визнання винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше засудженою та на підставі ст.75 КК України звільненою від відбуття покарання з встановленням іспитового строку, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також існує ризик того, що підозрювана, будучи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Відповідно до ч. 1 ст.183КПКУкраїни тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.5 ст. 182 КПК України).

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваної, її вік, майновий стан та процесуальну поведінку, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. та покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178,182, 183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 обчислювати з 13 травня 2023 року по 11 липня 2023 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_4 , розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059 ;банк отримувача ДКСУ, м.Київ ;код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до неї для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 18.05.2023р.

Cлідчий суддя ОСОБА_1