Справа № 686/8382/23
Провадження № 1-кс/686/2804/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У скарзі зазначає, що 24.03.2023 звернувся до ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України.

У подальшому дізнався, що заяву було направлено до Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, станом на 31.03.2023 відомості за заявою до ЄРДР не внесено.

Просив визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати їх внести відомості за заявою про вчинення відносно ОСОБА_3 невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України, яке полягає у погрозі вбивством; по закінченню досудового розслідування ознайомити його із його результатами, а справу направити до суду.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Із наданих матеріалів за заявою ОСОБА_3 слідує, що останній звернувся до ГУНП в Хмельницькій області із заявою, датованою 20.03.2023 № ЗА-0320-0323/1 про вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України.

У заяві зазначив, що 06.03.2023 на його телефон № НОМЕР_1 був здійснений вхідний виклик із телефону № НОМЕР_2 тривалістю приблизно 2 хв. 59 сек. від невідомої особи, яка представилася співробітницею Хмельницької міської ради. Вказана особа не назвала прізвища та посади, почала ставити питання про його звернення до Хмельницької міської ради, вимагала з`ясувати причини запитів до виконкому та мету, з якою ОСОБА_3 цікавиться подробицями по квартирі АДРЕСА_1 , звинувативши його у шахрайстві. Виказувала погрози фразами «мені влаштують», «мені покажуть як писати», «я вам відповім», ведучи розмову на підвищених тонах, здійснюючи таким чином психологічних та моральний тиск.

ОСОБА_3 уважає погрози реальними та убачає у діях невідомої особи склад кримінального правопорушення - погроза життю.

Заява ОСОБА_3 була зареєстрована у ГУНП в Хмельницькій області 28.03.2023 за № 119/С-360, у подальшому направлена до Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, де зареєстрована 29.03.2023 за № 4994.

Однак, відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 до ЄРДР внесено не було у зв`язку із відсутністю даних, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, про що листом № 1894/121/119/04/2023 від 12.04.2023 заступник начальника Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 повідомив скаржника.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Ч. 1 ст. 129 КК України передбачено кримінальну відповідальність за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

З об`єктивної сторони злочин характеризується діями, які полягають у залякуванні особи тим, що винний позбавить її життя. Погроза зробити це може набувати будь-якої форми: усної, письмової, за допомогою міміки, жестів, демонстрації тощо. Необхідною умовою є звернення погрози до конкретної особи, в тому числі через сторонніх осіб.

Як випливає із статті 129 КК України, обов`язковою ознакою складу злочину є реальність погрози вбивством, якою вона буває у всіх випадках, коли потерпілий має підстави боятися її виконання, тобто, потерпілий має сприймати її такою, що може здійснитися, у кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справи. При визначенні реальності погрози вбивством слід враховувати як суб`єктивні так і об`єктивні критерії, зокрема, з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її встановлення, особу винного, характер попередніх відносин між винним і потерпілим.

Ознаки об`єктивної сторони погрози вбивством полягають у висловленні погрози позбавлення особи життя за наявності реальних підстав побоюватися здійснення такої погрози.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_3 , слідча суддя вважає, що у ній відсутні об`єктивні відомості, які би свідчили про те, що у ході розмови із особою, яка представилася співробітницею Хмельницької міської ради, остання дійсно висловлювала погрози позбавлення ОСОБА_3 життя. Саме лише ведення розмови на підвищених тонах, що супроводжувалося висловлюваннями невідомої особою фраз «мені влаштують», «мені покажуть як писати», «я вам відповім», не указують на наявність складу злочину, передбаченого ст. 129 КК України у діях вказаної особи, позаяк не містять переконливих та безсумнівних доказів існування доведеного до скаржника наміру вбивства ОСОБА_3 , що об`єктивувалося, на думку скаржника, у наведених вище фразах.

При цьому, слід звернути увагу на те, що погроза вбивством повинна бути конкретною та реальною.

При цьому почуття страху та тривоги зв`язку із проведеною телефонною розмовою, яку заявник розцінює як реальну погрозу вбивством, не є визначальним у даному випадку, оскільки, виникнення даного емоційного стану є суттєвою ознакою у випадку з`ясування реальності висловлення погроз вбивством, чого у даному випадку не було.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив скаржниці у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки зазначені нею відомості не можуть слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя