Справа № 562/2035/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.06.2023 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в :

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_3 , в порушення вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно, без мети збуту придбав шляхом привласнення знайденого дерев`яні та металеві предмети схожі на пристрій для куріння з нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу «екстракту канабісу» загальною масою 0,783 грам в перерахунку на висушену речовину, обіг якого згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, заборонено, та незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб без мети збуту за місцем проживання по АДРЕСА_1 до виявлення в період часу з 06:32 години до 07:57 години 11 травня 2023 року і вилучення вказаного наркотичного засобу працівниками поліції під час санкціонованого обшуку.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вважає правильною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника-адвоката ОСОБА_4 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві обвинувачений також вказав, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним строком.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

За вказаних обставин сторони кримінального провадження у судове засідання не викликалися та фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, яка посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває та перебуває на обліку у нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних речовин, судимості не має.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

А тому, призначення покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Загальний розмір витрат на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз становить 1912 грн., які згідно ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370-374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обрати.

Речові докази по справі, а саме: дерев`яні та металеві предмети схожі на пристрій для куріння і з полімерного матеріалу у вигляді пляшки, наркотичний засіб «екстракту канабісу» загальною масою 0,783 грам (в перерахунку на висушену речовину), що знаходиться в сейф-пакеті Експертної служби МВС України №2181581, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, знищити.

Документи кримінального провадження №0000080 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: