Справа № 758/8837/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 15.03.2023,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , в якій просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складене старшим слідчим Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні №0000052 від 15.03.2023 та зобов`язати уповноважених осіб внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо скасування зазначеного повідомлення про підозру.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат зазначає, що слідчим відділом Подільського УП ГУ ПН в м. Києві за процесуального керівництва Подільської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 15.03.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, 19.04.2023 слідчим, за погодженням з прокурором, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

Захисник вказує, що повідомлення про підозру є незаконним, ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування, без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованих діянь; вважає підозру необґрунтованою, зазначає, що у повідомленні про підозру відсутні підтвердженні доказами фактичні обставини, які б вказували на наявність складу інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, у зв`язку із чим, просить скасувати зазначене повідомлення про підозру та зобов`язати компетентну посадову особу у кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вказаних даних.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній факти та обставини, просили її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор просив у задоволенні скарги відмовити, вказав, що повідомлення про підозру складене та вручене у передбачений чинним кримінально-процесуальним законодавством спосіб, підстави для скасування повідомлення про підозру відсутні.

Заслухавши думку сторони захисту в обґрунтування скарги та позицію прокурора, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що Подільським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 15.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме у привласненні та заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та у в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади чи службового становища, поєднаного з вимаганням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 Кодексу: повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 276 КПК України вичерпно визначено випадки повідомлення про підозру, яке обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 13.08.2020 року в справі № 200/13490/15, зазначається, що повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ст. 277 КПК України, зокрема, має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже слідчий суддя, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України, вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру є: обґрунтованість підозри, оскільки перевірка слідчим суддею саме обґрунтованості підозри є бар`єром для необґрунтованого кримінального переслідування і засобом належної реалізації загальних завдань кримінального провадження щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; форма і зміст документу повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень у особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо).

Перевіряючи на предмет форми та змісту оскаржуваного документу повідомлення слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя вважає, що воно в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки наявні всі необхідні реквізити, визначені зазначеною нормою закону.

Разом із тим, перевіряючи обґрунтованість вказаного повідомлення про підозру, слідчий суддя звертає увагу на наступні обставини.

Статтею 276 КПК України чітко та вичерпно визначено випадки повідомлення про підозру, яке обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Чинний КПК України оперує поняттям «обґрунтована підозра», однак не надає його визначення.

Зважаючи на те, що кримінальне процесуальне законодавство України та принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9, ч. 2 ст. 8 КПК України), у питанні визначення що являє собою обґрунтована підозра варто звертатися саме до неї.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином, обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Зокрема, перший з них стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом; другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Згідно оскаржуваного повідомлення про підозру, одним з кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади чи службового становища, поєднаного з вимаганням, вчиненого за наступних обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , перебуває на посаді голови Зазим`ської об`єднаної територіальної громади Броварського району Київської області на підставі протокольного рішення Зазим`ської сільської ради Броварського району Київської області №02-01-VIII від 26 листопада 2020 року, здійснює функції представника влади, а також постійно обіймає в органах державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та відповідно до примітки 1 статті 364 КК України є службовою особою.

Наприкінці лютого 2023 року в невстановленому досудовим місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_7 за укладання Договору щодо проведення комплексу робіт з розробки проектно-кошторисної документації на «Аварійно-відновлювальні роботи в прибережній захисній смузі р. Десна з будівництвом берегоукріплюючих гідротехнічних споруд на берегових ділянках вздовж АДРЕСА_1 ».

З цією метою ОСОБА_5 наприкінці лютого 2023 року підшукав ФОП ОСОБА_7 та 14 березня 2023 року, між 15 та 16 годинами дня, між вказаними особами відбулася зустріч за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , висунув вимогу щодо надання неправомірної вигоди у вигляді «відкату» за укладання Договору по проведенню комплексу робіт з розробки проектно-кошторисної документації на «Аварійно-відновлювальні роботи в прибережній захисній смузі р. Десна з будівництвом берегоукріплюючих гідротехнічних споруд на берегових ділянках вздовж вулиці Святої Єлизавети в с. Зазим`я Броварського району Київської області», в розмірі 15% від загальної вартості зазначеного договору, після перерахування бюджетних грошових коштів на рахунок ФОП ОСОБА_7 , на що ОСОБА_7 повідомив, що йому необхідний час для міркування та прийняття відповідного рішення.

Після вищевказаної розмови, ОСОБА_7 звернувся до Управління стратегічних розслідування в Київській області з відповідною заявою щодо вимагання у нього неправомірної вигоди ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_7 будучи особою, яка відповідно до законодавства залучена у межах кримінального провадження до конфіденційного співробітництва, продовжив спілкування ОСОБА_5 та погодився на його вимоги.

Так, 07.04.2023 між ФОП « ОСОБА_7 » та Зазим`ською сільською радою заключено Договір №З/04-23-51 «Комплекс робіт з розробки проектно-кошторисної документації на «Аварійно-відновлювальні роботи в прибережній захисній смузі р. Десна з будівництвом берегоукріплюючих гідротехнічних споруд на берегових ділянках вздовж вулиці Святої Єлизавети» в с. Зазим`я Броварського району Київської області».

Відповідно до п. 1.1.1 Договору розробка проектно-кошторисної документації передбачає виконання комплексу інженерно-геодезичних і геологічних робіт:

?(пояснювальна записка (далі - ПЗ);

?генеральний план (далі - ГП);

?архітектурно-будівельні рішення (далі - АБ);

?проект організації будівництва (далі - ПОБ);

?кошторисна документація (далі - К);

?інженерно-геологічні вишукування (буріння свердловин 25 шт. до 8 метрів, лабораторні дослідження, складання технічного звіту);

?інженерно-геодезичні вишукування на об`єкті (топографо-геодезична зйомка масштабу 1:500);

?проведення процедури оцінки впливу на довкілля (далі - ОВД) на всіх етапах до кінцевого результату.

11.04.2023 ФОП ОСОБА_7 та головою Зазимської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_5 було підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 11.04.2023 та перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_7 НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 322 000 грн.

В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу ОСОБА_5 18.04.2023 о 15 годині 19 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 36 отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 15% від 1-го етапу виконання Договору, вартість якого становить 322 000 грн., тобто 48 300 тис. грн. за укладання Договору щодо проведення комплексу робіт з розробки проектно-кошторисної документації на «Аварійно-відновлювальні роботи в прибережній захисній смузі р. Десна з будівництвом берегоукріплюючих гідротехнічних споруд на берегових ділянках вздовж вулиці Святої Єлизавети в с. Зазим`я Броварського району Київської області».

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, з суб`єктивної сторони характеризується прямим умислом, а об`єктивна сторона злочину полягає у одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи.

Вимагання неправомірної вигоди є кваліфікуючою ознакою даного складу злочину.

Під вимаганням неправомірної вигоди слід розуміти вимагання службовою особою неправомірної вигоди з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть завдати шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає неправомірну вигоду, або умисне створення службовою особою умов, за яких особа вимушена дати таку неправомірну вигоду (хабар) з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Верховний Суд України неодноразово визначав у своїх правових позиціях (№№ 5-14кс12, 5-13кс13, 5-14кс13, 5-28кс13, 5-43кс13, 5-47кс13, 5-14кс15, 5-124кс15), що вимагання неправомірної вигоди не матиме місце, якщо особа, що дає неправомірну вигоду, має інтерес в неправомірних діяннях службової особи, тобто, прагне таким чином обійти вимоги законодавства з метою задоволення своїх інтересів.

При цьому, вимагання неправомірної вигоди матиме місце у випадку наявності трьох обов`язкових в своїй сукупності ознак:

1)ініціатива давання неправомірної вигоди повинна походити саме від службової особи одержувача такої вигоди;

2)схиляння на давання неправомірної вигоди повинна містити чітку і беззаперечну вимогу із обов`язковою наявністю відкритих погроз або створення реальних умов, що не залишають особі вибору як лише дати таку неправомірну вигоду;

3)вказані вище погрози або створення умов повинні бути прямо пов`язані зі службовим становищем службової особи, мати протизаконний характер та бути спрямованими на завдання шкоди правам та законним інтересам особи, що дає неправомірну вигоду.

Відсутність принаймні однієї з даних ознак може бути підставою для визнання відсутності складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, наданих в судовому засіданні прокурором для огляду, 23.06.2023 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження, зібрані в ході досудового розслідування в порядку виконання ст. 290 КПК України, таким чином, на думку сторони обвинувачення зібрано всі докази причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих правопорушень.

Разом із тим, із повідомлення про підозру та матеріалів кримінального провадження, оглянутих в судовому засіданні в ході розгляду скарги, слідчим суддею не вбачається підтвердження кваліфікуючої ознаки ч. 3 ст. 368 КК України, а саме факту вимагання, з огляду на таке.

Як вбачається із повідомлення про підозру, наприкінці лютого 2023 року ОСОБА_5 нібито ініціював зустріч із ОСОБА_7 , під час якої висунув вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди за укладення Договору по проведенню комплексу робіт з розробки проектно-кошторисної документації на «Аварійно-відновлювальні роботи в прибережній захисній смузі р. Десна з будівництвом берегоукріплюючих гідротехнічних споруд на берегових ділянках вздовж вулиці Святої Єлизавети в с. Зазим`я Броварського району Київської області».

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 626 ЦК України, договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України регламентовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, задля укладення договору необхідно щоб одна сторона здійснила пропозицію укласти договір (оферту), а інша сторона прийняла таку позицію (акцепт).

Натомість, стороною обвинувачення ставиться у провину ОСОБА_5 вимагання неправомірної вигоди за укладення Договору, разом із тим, слідчий суддя вважає, що ФОП ОСОБА_7 був зацікавленим в його укладенні, оскільки укладення договору без добровільного волевиявлення однієї зі сторін є неможливим, а фактів будь-якого вчинення або невчинення зі сторони ОСОБА_5 , як представника влади (службової особи), дій, які б могли завдати шкоди правам чи законним інтересам ОСОБА_7 у разі відмови від укладення такого договору матеріали кримінального провадження не містять.

Так само, із матеріалів, зібраних в ході досудового розслідування не вбачається доказів факту схиляння ОСОБА_5 на надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , з чіткою та беззаперечною вимогою із обов`язковою наявністю відкритих погроз або створення реальних умов, що не залишають особі вибору як лише дати таку неправомірну вигоду, а навпаки вбачаються ознаки провокації злочину зі сторони ОСОБА_7 .

Повідомлення про підозру, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, передбачає дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)".

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)" для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Стандарт "достатніх підстав (доказів) для підозри" є нижчим ніж стандарт "обґрунтованої підозри". Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Стандарт "достатніх підстав (доказів)" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

Слідчий суддя в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Таким чином, в повідомленні про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як визначає п.6 ч.1 ст. 277 КПК України, тобто відсутня безсумнівна система належних до справи допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б вказують на наявність визначеного складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення справді відбулося; кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення та відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Отже, твердження, висловлені в повідомленні про підозру стороною обвинувачення, на переконання слідчого судді ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях, оскільки не підкріплені конкретними доказами у даному кримінальному провадженні, на що вказує сам текст оскаржуваного процесуального документу, що, у свою чергу, дозволяє слідчому судді зробити висновок щодо відсутності підстав вважати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 191 КК України, є обґрунтованим, та таким, що доводить його причетність до вчинення інкримінованого злочину.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 15.03.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно пункту 1 Розділу 5 Глави II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Положення), затвердженого Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, облік осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, здійснюється Реєстратором шляхом внесення відомостей до Реєстру після: складання повідомлення про підозру (стаття 277, частина перша статті 298-4 КПК України); вручення (дата та час) повідомлення про підозру (стаття 278, частина друга статті 298-4 КПК України).

Відповідно до ч. 3 Розділу 1 Глави І Положення, реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів.

Згідно абз. 4 ч. 1 Глави 1 Розділу 3 Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри - невідкладно.

Частиною 3 Розділу 8 Глави II Положення визначено, що редагування (зміна) відомостей у разі виявлення неточностей, технічних помилок або неповноти даних здійснюється Реєстратором у межах, визначених у розділі ІІІ цього Положення.

Враховуючи, вищевикладене відомості про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України, підлягають виключенню з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000052 від 15.03.2023.

Керуючись ст. 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 15.03.2023, - задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру від 19 квітня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 15.03.2023.

Зобов`язати уповноважену особу Подільської окружної прокуратури м. Києва внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо скасування повідомлення про підозру від 19 квітня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 15.03.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Леся БУДЗАН