Справа № 199/7178/22
УХВАЛА

30.05.2023 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000156 від 25.03.2022відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 , про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та вирішення питання про застосування йому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не пізніш, як через сорок вісім годин з часу доставки його до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає наступне.

ОСОБА_5 з 24.07.2017 до 21.12.2021 проходив службу у відділенні поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНІ в Донецькій області на посаді поліцейського-водія логістики, де його звільнено зі служби в органах внутрішніх справ на підставі наказу ГУМВС України в Донецькій області № 722 о/c від 23.12.2021, в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17 Конституції України, добровільно зайнявши посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України.

13-14 березня 2022 року, більш точний час невстановлений, ОСОБА_5 пройшов співбесіду з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації рф, на предмет його переходу на сторону окупанта. В ході вказаної співбесіди ОСОБА_5 надав згоду представникам рф на добровільний вступ на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР».

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, 17.03.2022 ОСОБА_5 , згідно з відеозаписом, розміщеним на відеохостингу «YouTube» на каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в публікації з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованій за адресою: вул. Свободи, буд. 92, смт. Нікольське, Маріупольський район, Донецька область, з прапорами так званої «ДНР», публічно заявив про добровільне зайняття посади в незаконному правоохоронному органі в так званій «Донецькій народній республіці», що є частиною окупаційної адміністрації російської федерації та добровільно вступив на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф, на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР».

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

У зв?язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією частини території Донецької області та проведенням бойових дій, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 постійно перебуває на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, й обґрунтовану неможливість вручити повістки про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур?єр» № 180 від 19.08.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора повістки про виклик ОСОБА_8 на 24.08.2022, 25.08.2022 26.08.2022 до слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту та проведення за його участю інших процесуальних дій в якості підозрюваного. Жодного разу у визначені в повістках час та місце ОСОБА_5 не з?явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

01.04.2022 слідчим за погодженням з прокурором з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України та у вищевказану дату останній набув статусу підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Постановою слідчого від 22.04.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

На переконання прокурора продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 може: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14.07.2022, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 159 від 19.07.2022) ОТГ Маріупольського та Волноваського районів Донецької області є тимчасово окупованими територіями України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території ОТГ Маріупольського та Волноваського районів Донецької області є загальновідомим і не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, окрім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити. Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи, що є передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

Вислухавши думку прокурора, захисника, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, 01.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, з подальшою її зміною та повідомленням 26.08.2022 про змінену підозру ОСОБА_5 .

22.04.2022 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області було зупинено досудове розслідування даного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останнього у вказану дату було оголошено у розшук, оскільки ОСОБА_5 переховувася від органів досудового розслідування.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14.07.2022, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 159 від 19.07.2022) ОТГ Маріупольського та Волноваського районів Донецької області є тимчасово окупованими територіями України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території ОТГ Маріупольського та Волноваського районів Донецької області є загальновідомим і не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, окрім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Відносно ОСОБА_5 в газеті «Урядовий кур?єр» № 180 від 19.08.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора направлялися повістки про виклик ОСОБА_8 на 24.08.2022, 25.08.2022, 26.08.2022 до слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту та проведення за його участю інших процесуальних дій в якості підозрюваного. Жодного разу у визначені в повістках час та місце ОСОБА_5 не з?явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 дозволено здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000156 від 25.03.2022.

Відповідно до листа Національної Поліції України Департаменту Внутрішньої Безпеки Донецького Управління від 31.12.2022 № 1759/42-04/01-2022 слідує, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та постійно проживає за вказаною адресою, територія якої відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, є тимчасово окуповано. До не окупованої території, ОСОБА_5 не прибував. Крім того, ОСОБА_5 добровільно вступив на службу до незаконного правоохоронного органу та зайняв посаду т.зв. «инспектора Володарского РО МВД ДНР». За наявною оперативною інформацією, останній виїздити на підконтрольну території України намірів не має.

До суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, надійшов 26.09.2022.

В підготовчі судові засідання обвинувачений ОСОБА_5 викликався на: 21.03.2023 та 18.04.2023 шляхом публікації повісток в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчі судові засідання не прибув, будь-яких заяв не надавав. Захисник ОСОБА_7 повідомив суду, що йому не відомо місце перебування обвинуваченого ОСОБА_5 .

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до клопотання, з додатками до нього встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як слідує з вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк від дванадцяти до п?ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п?ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. ОСОБА_5 проживає на тимчасово окупованій території України та перебуває у розшуку, що свідчить про наявність ризику залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду. Також ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, що дає можливість виїхати ОСОБА_5 за межі України та переховуватися у подальшому від суду на територіях інших країн. Про наявність вищевказаного ризику свідчить неприбуття на виклик до прокурора 5 разів та до суду двічі.

На переконання суду, прокурором доведено, що ОСОБА_5 може: продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки останній на теперішній час знаходиться на території України, яка на даний час перебуває під контролем окупаційної адміністрації та активно співпрацює з представниками держави агресора, при цьому добровільно вступив на службу до незаконного правоохоронного органу та зайняв посаду т.зв. «инспектора Володарского РО МВД ДНР»; переховуватися від суду, оскільки санкцією статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п?ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п?ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої; впливати на свідків по даному кримінальному провадженню; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 достовірно розуміє суть злочину та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення саме за колабораційною діяльністю.

Колегія суддів враховує положення п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, а також п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання ним винним в інкримінованому злочині, що також не суперечить вимогам Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно якої слідує, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував дане клопотання та необхідність застосуванню запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання сторони обвинувачення, ризики, які існували під час досудового розслідування, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_5 та обставин кримінального провадження.

Водночас згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ч. 6 ст. 193 цього Кодексу строк дії цієї ухвали не зазначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-197, 372, 376 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі п. 2 ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_5 не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, вирішити питання про застосування йому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 02 червня 2023 року о 09 годині 00 хвилин.

__________ ОСОБА_1 __________ ОСОБА_2 _________ ОСОБА_9