Провадження №: 1-кс/755/2537/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "21" серпня 2023 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді при секретарі судових засідань за участю прокурора слідчого захисників підозрюваного ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002908від 19.08.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, м. Жовті Води, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 , чинив опору працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків вчиненого групою осіб, та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків вчиненого групою осіб за наступних обставин.

Так, 19.08.2023 о 00 год. 09 хв. за адресою: м. Київ, пр-т. Соборності 17 ЖК «Комфорт таун» при обстежені прилеглої території інспектор патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виявили компанію людей у складі 5 чоловік серед яких перебували два чоловіка високого зросту, які в подальшому були встановлені як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дані чоловіки почали пришвидшувати крок та йти у протилежний бік від інспекторів патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та запитав у останніх причину порушення комендантської години та попросив надати документи, які посвідчують їх особу.

ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на запитання працівників поліції екіпажу «Рубін» № 403, повідомили, що через повітряну тривогу у Київській області вони прямують до укриття та що працівники поліції екіпажу «Рубін» № 403 у зв`язку з цим не мають права перевіряти документи. Останні почали поводити себе зухвало та не реагували на законні вимоги інспекторів патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме вимогу зупинитись та надати документи для перевірки.

В подальшому, вказані особи продовжували ігнорувати законні вимоги працівників поліції, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попередили ОСОБА_11 та ОСОБА_7 про застосування заходів примусу, а саме застосування фізичної сили відповідно до ст. 44 Закону України «Про національну поліцію» та спеціальних засобів відповідно до ст. 45 Закону України «Про національну поліцію». ОСОБА_11 та ОСОБА_7 продовжували висловлюватись нецензурною лексикою у бік інспекторів патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , рухались у невідомому напрямку та не реагували на законні вимоги працівників поліції.

Після чого ОСОБА_9 та сказав, щоб ОСОБА_11 залишався на місці. В свою чергу, ОСОБА_11 почав вириватись та чинити активний опір працівнику поліції. На що останньому було повідомлено про застосування спеціального засобу «кайданки», однак ОСОБА_11 продовжував не реагувати на вимоги працівника поліції та завдав удару кулаком ОСОБА_9 в область голови потиличної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в опорі працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків, вчиненого групою осіб.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що в ході затримання ОСОБА_11 та ОСОБА_7 останні нанесли тілесні ушкодження працівникам поліції.

Так 19.08.2023 після спроби ОСОБА_9 зупинити ОСОБА_11 в наслідок якого останній завдав удару ОСОБА_9 в область голови потиличної ділянки.

Після чого до ОСОБА_11 було застосовано спеціальний засіб «споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії» для відбиття нападу на працівника поліції.

У той час ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_10 та завдав останньому удару в область голови. Працівники поліції через радіостанцію викликали допомогу. Після чого працівники поліції вголос повідомили ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , щоб останні припинили вчиняти опір працівникам поліції та лягли на землю, але останні на вимоги працівників поліції не реагували. Після чого ОСОБА_9 спробував затримати та одягти кайданки на ОСОБА_11 ОСОБА_7 побачивши це, відштовхнув ОСОБА_9 у тулуб. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_11 поваливши на землю ОСОБА_9 почали наносити хаотичні удари по тулубу та голові працівнику поліції.

У цей час ОСОБА_10 почав відтягувати ОСОБА_11 від ОСОБА_9 , але ОСОБА_11 почав наносити удари кулаками в область голови ОСОБА_10 від чого останній впав на землю та ОСОБА_11 продовжував наносити удари останньому. ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_11 та відтягнув від ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_9 попередив про застосування вогнепальної зброї відповідно до ст. 46 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_9 привів зброю у готовність піднявши зброю вверх.

В подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_7 заспокоїлись та до останніх було застосовано спеціальний засіб «кайданки».

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . ОСОБА_10 було завдано тілесні ушкодження згідно довідки КНП КМКЛ ШМД № 5106 діагноз: забій-осаднення м`яких тканин голови та кінцівок.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчиненого групою осіб.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, враховуючи те, що підозрюваний раніше судимий, тому існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконно впливати на свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України просить не визначати розмір застави у зв`язку з тим, що злочин вчинений із погрозою застосування насильства.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити з тих підстав, що клопотання слідчого не обґрунтоване, ризики наведені прокурором нічим не підтверджуються, підозрюваний має постійне місце проживання в м. Києві. Крім цього, захисник просив врахувати те, що підозрюваний хворий на туберкульоз відкритої форми, потребує спеціального лікування та харчування та може утримуватись з дотриманням спеціальних умов. З огляду на що просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що надасть змогу підозрюваному пройти лікування.

Підозрюваний підтримав свого захисника, повідомив, що кожного доня до нього приходить соціальний працівник, який приносить йому їжу та ліки.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаним фактом, 19.08.2023 року відомості про вчинення злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002908.

19.08.2023 року, ОСОБА_7 затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

19.08.2023 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

21.08.2023 року змінено підозру на кримінальне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 345 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, свідчать про наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені в клопотанні та містяться у долучених до клопотання документах.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, стан здоров`я, а саме, той факт, що він потребує лікування, спеціального харчування, має постійне місце проживання в м. Києві, що було підтверджено прокурором та слідчим в судовому засіданні, його вік.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна (Панченко проти Росії (Panchenko v. Russia) від 08 лютого 2005 року № 45100/98, п. 106). Крім цього, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), від 04 жовтня 2005 № 9190/03 п. 59).

Проте, прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_7 буде переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, та буде перешкоджати кримінальному провадженню або вчинить інші кримінальні правопорушення.

Також при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» (Kharcnenko v. Ukraine) №40107/02 , щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80).

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, прокурором доведено обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачений ст. 177 КПК України, а саме можливість знищити або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинить інші кримінальні правопорушення, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п. 1, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України). Така обставина дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних із знищенням або спотворенням речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення інших кримінальних правопорушень, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2 місяці, оскільки такий запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим слідчим суддею ризикам та забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених процесуальних обов`язків.

Крім того, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які пов`язані із застосуванням насильства, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, вагомості наявних доказів органів досудового розслідування, особи підозрюваного, також дають підстави судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись, ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, в межах досудового розслідування, строком на 2 місяці до 16 жовтня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 строком до 16 жовтня 2023 року включно, такі обов`язки:

1) не відлучатись за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, з`являтись за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

3) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в`їзд в Україну.

Звільнити підозрювану ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_7 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: