Провадження 1-в/193/133/23
У Х В А Л А

іменем України

14 липня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2023 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України та просить перерахувати (термін попереднього ув`язнення) з 27 червня 2019 року по 08.07.2020 року (термін покарання) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріли клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно до п. 14 ч.1ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2ст.539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838- VIII, який набрав чинності з 24.12.2015 року, до ч. 5 ст.72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року №2046-VIII.

Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст.72 КК України(в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.72 КК України(в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017 року) - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4ст. 5 КК України).

Положення ч. 5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).

29.08.2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила правовий висновок згідно якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIIIв силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIIIмає переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIIIє неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIIIяк такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII(пряма дія Закону № 2046-VIII).

Судом встановлено, що вироком від 06 жовтня 2017 року Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 258-4 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався. Таким чином фактично до ОСОБА_4 не було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

27 червня 2019 року відповідно ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів та строку досудового розслідування, тобто ухвала діє до 24 серпня 2019 року. Відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_4 було затримано 27 червня 2019 року. 07 серпня 2019 року відповідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 05 жовтня 2019 року. 03 жовтня 2019 року відповідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи до 01 грудня 2019 року. 27 листопада 2019 року відповідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше ніж на два місяці, тобто до 26 січня 2020 року.

24 січня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки (за кримінальне правопорушення вчинене 28.05.2019 року). Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років десять днів. Строк покарання рахувати згідно протоколу затримання з 27 червня 2019 року. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. Згідно розпорядження вирок набрав законної сили 28 лютого 2020 року.

24 червня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене за цим вироком покарання поглинути більш суворим покаранням за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.01.2020, таким чином остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 днів. Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку. Зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком, строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.01.2020. Запобіжний захід по цьому кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Враховуючи, викладене та беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_4 вчинив злочин, за який він був засуджений та відбуває покарання у виді позбавлення волі, вчинив 28 травня 2019 року, тобто після 20.06.2017, а в місцях попереднього ув`язнення став перебувати лише з 27 червня 2019 року, суд дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 371, 372, 537, 539 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим на протязі семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 18 липня 2023 року о 10:00 год.

Суддя ОСОБА_6