справа №439/291/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження № 0000018 від 12 січня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маркопіль, Золочівського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 27 листопада 2022 року, точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужого майна та збагачення за рахунок чужого майна, одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 700 доларів США, що станом на 27 листопада 2022 року за курсом Національного банку України становило 25 592 грн., шляхом обману, а саме, попередньо повідомивши усно ОСОБА_6 , що вказані грошові кошти у розмірі 700 доларів США необхідні йому для нібито закупівлі автозапчастин до автомобіля марки «CITROEN» моделі «С8», р.н. НОМЕР_1 .

Надалі ОСОБА_5 , не маючи на меті закупляти автозапчастини до автомобіля марки «CITROEN» моделі «С8», р.н. НОМЕР_1 , розпорядився грошовими коштами ОСОБА_6 , у розмірі 700 доларів США, що станом на 27 листопада 2022 року за курсом Національного банку України становило 25 592 грн, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

3 грудня 2022 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужого майна та збагачення за рахунок чужого майна, повторно одержав від ОСОБА_6 грошові кошти останнього у розмірі 500 доларів США, що станом на 3 грудня 2022 року за курсом Національного банку України становило 18 280 грн., шляхом обману, а саме, попередньо повідомивши усно ОСОБА_6 , що вказані грошові кошти у розмірі 500 доларів США необхідні для нібито закупівлі автозапчастин до автомобіля марки «CITROEN» моделі «С8», р.н. НОМЕР_1 .

Надалі ОСОБА_5 , не маючи на меті закупляти автозапчастини до автомобіля марки «CITROEN» моделі «С8», р.н. НОМЕР_1 , розпорядився грошовими коштами ОСОБА_6 , у розмірі 500 доларів США, що станом на 3 грудня 2022 року за курсом Національного банку України становило 18 280 грн, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

У кінці листопада 2022 року, точної дати та часу не встановлено, потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи по вулиці Польна у місті Броди Львівської області, надав ОСОБА_5 транспортний засіб марки «CITROEN» моделі «С8», р.н. НОМЕР_1 , власником якого, згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 03.09.2022, є ОСОБА_7 та, який перебуває у користуванні ОСОБА_6 для перевезення транспортного засобу марки «CITROEN» моделі «С8», р.н. НОМЕР_1 , вартість якого 166 598,00 гривень до станції технічного обслуговування та проведення там ремонту.

У подальшому, 11 січня 2023 року приблизно о 15:00 год.

ОСОБА_5 , перебуваючи на території станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою: с. Гаї Золочівського району Львівської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і, бажаючи їх настання, з корисливою метою, діючи повторно, всупереч волі належного користувача транспортного засобу, не маючи на автомобіль ні дійсного, ні уявного права, вилучив у належного користувача ОСОБА_6 транспортний засіб марки «CITROEN» моделі «С8», р.н. НОМЕР_1 , вартістю 166 598,00 гривень, шляхом його продажу громадянину ОСОБА_8 за 700 доларів США, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 166 598 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, надійшов до суду з підписаною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості від 22.02.2023 року.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування активно сприяв у проведенні досудового розслідування шляхом надання достовірних відомостей щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення та ініціативного сприяння розкриттю вказаного кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_5 покаявся, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Угода підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України є не тяжкими злочинами, а вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити добровільно укладену угоду про визнання винуватості та зазначив, що розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні, підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст.289 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити добровільно укладену угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК і немає підстав для відмови у затвердженні такої угоди.

З`ясовано, що дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України і на переконання суду така кваліфікація є вірною.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.

Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України. При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Сторонами вірно узгоджено покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України в межах санкцій статтей закону.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню, виходячи із вищевказаних мотивів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22 лютого 2023 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 12 січня 2023 року між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої сторони.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки, передбачені п.1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання;

?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ, а саме: транспортний засіб марки «CITROEN» моделі «С8», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , який переданий на зберігання ОСОБА_10 залишити в його користуванні ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1