Справа № 307/2955/23
Провадження № 1-кп/307/154/23
У Х В А Л А

19 липня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терново, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, солдата військової частини НОМЕР_1 , судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ст.128, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ст.128, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 11 травня 2023 року, близько 12 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21,41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, перебуваючи у вітальні будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, викрав з будинку грошові кошти в сумі 2 100,00 доларів США (згідно офіційного курсу валют НБУ, станом на 11.05.2023, становило 76 794,06 грн.), які знаходились під телевізором, грошові кошти в сумі 58 000,00 грн., що знаходились всередині чоловічого черевику, а також пару вживаних чоловічих черевиків (берц), вартістю 1 650,00 грн., належних ОСОБА_5 , після чого залишив вказане місце події та мав можливість надалі розпоряджатись викраденими грошовими коштами та майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 136 444,06 грн.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 15 травня 2023 року, близько 01 год. 15 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. З, 21, 30, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, їх карність, знаходячись по АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження дверей паркану дворогосподарства № НОМЕР_2 , де проживає ОСОБА_6 , проник на подвір`я, звідки викрав вживаний велосипед марки "Мінськ", вартістю 1923,00 грн., який знаходився поруч з підсобним приміщенням, після чого залишив вказане місце події та мав можливість надалі розпоряджатись викраденим велосипедом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1923,00 грн.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_4 , 26 травня 2023 року, близько 00 год. 30 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. З, 21, 30, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, знаходячись по АДРЕСА_4 , перестрибнувши паркан дворогосподарства АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_7 , проник на подвір`я, де шляхом вільного доступу, з-під навісу, розташованого позаду житлового будинку, викрав вживаний велосипед марки "Panasonic СВ2000 28", вартістю 3063,00 грн., після чого залишив вказане місце події та мав можливість надалі розпоряджатись викраденим велосипедом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3 063,00 грн.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_4 , 03 травня 2023 року, близько 03 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, знаходячись всередині будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , який є рідним братом його дружини ОСОБА_9 , і до якого він прийшов в гості для спільного розпиття алкогольних напоїв, діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час раптового нападу агресії, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, правою рукою стиснутою в кулак, наніс ОСОБА_8 близько чотирьох ударів в область голови та обличчя, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_4 , 03 травня 2023 року, близько 03 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3 21, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, знаходячись всередині будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , який є рідним братом його дружини ОСОБА_9 і до якого він прийшов в гості для спільного розпиття алкогольних напоїв, не маючи умислу на спричинення особі тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак свідомо допускаючи такі наслідки та маючи можливість їх передбачити, діючи із злочинною недбалістю, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час раптового нападу агресії, штовхнув обидвома руками ОСОБА_8 в спину, від чого останній не втримався на ногах та впав правою передньою частиною тулуба на стіл, обшитий металевою бляхою, який знаходиться в будинку, поруч з вхідними дверима, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 128 КК України - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_4 , 14 травня 2023 року, близько 15 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3 21, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, знаходячись у вітальні будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , який є його знайомим і до якого він прийшов в гості для спільного розпиття алкогольних напоїв, діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час раптового нападу агресії, який стався через відмову потерпілого ОСОБА_5 спільно вживати алкогольні напої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, дерев`яною палкою (битою), яку ОСОБА_4 знайшов у цій же кімнаті, наніс ОСОБА_5 близько дев`яти ударів по різних частинах тіла, зокрема по обличчю, в область грудної клітки, по спині, верхніх кінцівках, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_4 , 09 травня 2023 року, близько 21 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49,'127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, перебуваючи у будинку ОСОБА_10 по АДРЕСА_6 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 заснув, шляхом вільного доступу, викрав з будинку офіційні документи - паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 25 вересня 2019 року, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 11 лютого 2020 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , трудову книжку серії НОМЕР_6 , військовий квиток серії НОМЕР_7 , що були оформлені та видані на ім`я ОСОБА_10 , після чого залишив місце події та мав можливість вільно розпорядитися викраденими документами.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

Крім того, ОСОБА_4 , 11 травня 2023 року, близько 12 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3 21, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, перебуваючи у вітальні будинку ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 заснув, шляхом вільного доступу, викрав з шафи, розташованої у вітальні будинку, офіційний документ - паспорт громадянина України № НОМЕР_8 , виданий 12 квітня 2018 року на ім`я ОСОБА_5 , після чого залишив місце події та мав можливість вільно розпорядитися викраденим документом.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час існують ризики, зазначені в п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений в судовому засіданні при вирішенні даного клопотання посилався на думку суду.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта, з долученими до нього додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ст.128, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, один з яких, відповідно до даної норми закону, карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 26 травня 2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 24 липня 2023 року та визначено розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі, які є тяжким злочином, і за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу може ухилятися від суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тобто, докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , самі кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується та їх наслідок, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому п еребуває ОСОБА_4 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 314-316, 331, 369 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ст.128, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 вересня 2023 року, включно, із визначенням застави у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; Розрахунковий рахунок - UA0018501; Банк отримувача: ДКСУ м.Київ; Код банку (МФО) : 820172, призначення платежу - застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Закарпатській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Тячівський районний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1