Справа №760/6071/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого на підставі вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 12.07.2022 р. за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., працюючого неофіційно, не одруженого, не має малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000739 від 04.03.2023 р.,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних речовин, у невстановлені досудовим слідством дату та час, але не пізніше 19.10 години 04.03.2023 р., незаконно придбав з метою подальшого збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи зіп-пакет з кристалічною речовиною світло-зеленого кольору, яка має у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, після чого помістив її до рюкзака, який був при ньому, чим здійснив незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку у подальшому почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту, та в подальшому ОСОБА_4 із вказаною речовиною направився на АДРЕСА_3 . Зазначається, що 04.03.2023 р. о 19 год. 10 хв. старшим ДОП Солом`янського ГУНП у м. Києві за адресою м. Київ, вул. Машинобудівна, 38 виявлено ОСОБА_4 , який при собі незаконно зберігав два зіп-пакети з кристалічною речовиною світло-зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. 04.03.2023 р. о 22:08 (фактичний час затримання 19:10 04.03.2023) за адресою м. Київ, вул. Машинобудівна, 38 в порядку ст. 208 КПК України здійснено затримання ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, в ході особистого обшуку у затриманого виявлено та вилучено два зіп-пакети з кристалічною речовиною світло-зеленого кольору, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 06.03.2023 р. за № СЕ-19/111-23/11547-НЗПРАП надана на дослідження кристалоподібна речовина світло-зеленого кольору, яка знаходилась у безбарвному прозорому пакеті з полімерного матеріалу з пазовою застібкою, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. Надана на дослідження кристалоподібна речовина світло-зеленого кольору, яка знаходилась у безбарвному прозорому пакеті з полімерного матеріалу з паховою застібкою, містить у своєму складі особливо-небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP у речовині становить 2, 734 г. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вказує на неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, зазначених у самому клопотанні, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , де проживає разом із матір`ю та своєю дівчиною, працевлаштований в он-лайн магазині із продажу білизни продавцем, працює з дому дистанційно, раніше працював у таксі, співпрацює із органом досудового розслідування, надаючи викривальні покази, сприяє розкриттю кримінального правопорушення, прибуває до слідчого чи прокурора за кожним викликом, не допускаючи порушень своїх процесуальних обов`язків.

Дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього документи, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000739 від 04.03.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Відповідно до інформації, викладеної у Витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідує, що 04.03.2023 р. приблизно о 19:30 за адресою м. Київ, вул. Машинобудівна, 38, виявлено ОСОБА_4 , у якого в рюкзаку виявлено пакет з кристалічною речовиною, ззовні схожою на психотропну речовину, у великому розмірі. У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що останній зберігав вказану речовину з метою подальшого збуту /а. с. 6/.

04.03.2023 р. о 19:10 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було затримано ОСОБА_4 /а. с. 7/.

05.03.2023 р. затриманого ОСОБА_4 було звільнено через відсутність висновку експерта Київського НДІСЕ про належність вилучених речовин до наркотичних засобів /а. с. 22/.

06.03.2023 р. у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту /а. с. 56-59/.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання додано, та слідчим суддею досліджено наступні докази: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04.03.2023 р., рапорт, протокол допиту підозрюваного від 05.03.2023 р., протокол огляду місця події від 04.03.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 05.03.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.03.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 05.03.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05.03.2023 р., висновок експерта від 06.03.2023 р. за № СЕ-19/111-23/11547-НЗПРАП, протокол огляду предмету від 06.03.2023 р., висновок експерта від 13.03.2023 р. за № СЕ-19/111-23/11546-НЗПРАП, протокол проведення слідчого експерименту від 06.03.2023 р. за участю підозрюваного ОСОБА_4 /а. с. 7-87/.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати підозрюваного ОСОБА_4 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , належить до тяжких злочинів, за вчинення якого підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, у випадку визнання його судом винуватим. Тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному у випадку встановлення його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, із врахування обставин притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 12.07.2022 р. із призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Таким чином, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, та особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , де проживає разом із матір`ю та дівчиною, працевлаштований та працює дистанційно вдома, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, що свідчить про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, а також - із врахуванням поведінки підозрюваного на досудовому розслідуванні, а саме відсутності випадків неприбуття підозрюваного на виклик слідчого та слідчого судді, починаючи з часу звільнення останнього з-під варти 05.03.2023 р. та до теперішнього часу, обґрунтованість пред`явленої підозри, доведеність наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

У той же час, відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Так, слідчий суддя, із врахуванням вищевикладеного та особи підозрюваного, доходить висновку, що ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може запобігти та належну поведінку підозрюваного на досудовому розслідуванні може забезпечити більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, а саме, такий запобіжний захід, як домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 та застосовує до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 46 днів, тобто до 04 травня 2023 року включно, із забороною підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, визначити до 04 травня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку необхідності залишити житло, він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду.

В іншому випадку - залишення житла без дозволу слідчого, прокурора або суду, буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання прокурором щодо його зміну на іншій, більш суворий.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1