ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/178/23 Справа № 697/248/19 Категорія: ч. 2 ст. 191 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_9 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 366, ч.2 ст.191 Кримінального кодексу України (далі - КК), а кримінальне провадження відносно нього за вказаними кримінальними правопорушеннями закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ст.49 КК.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу, кримінальне провадження повернути до суду для судового розгляду. Вважає, що рішення суду з незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на порушення судом вимог ч.2 ст. 370, ст.ст. 49, 94 КПК, ігнорування постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» та правових позицій висловлених у постановах Верховного Суду, що потягло невмотивованість судового рішення, яка пов`язана з відсутністю належних та достатніх мотивів, а також підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 .

Також вказує на порушення судом вимог ч.2 ст.372 КПК. Звертає увагу, що ухвала суду не містить формулювання обвинувачення, за яким, на його думку, сплили строки притягнення до кримінальної відповідальності, а обмежився лише переліком статей КК за якими ОСОБА_9 пред`явлене обвинувачення. Вказує, що суд дійшов помилкових висновків про те, що він встановив наявність усіх передбачених законом, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- прокурор, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи;

- захисник, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора та захисника, перевіривши та обговоривши викладені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК судове рішення бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" за №12 від 23.12.2005, роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

З матеріалів провадження вбачається, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, які обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК були встановлені судом під час судового розгляду. При цьому, суд обмежився лише посиланням в ухвалі на те, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК в період з грудня 2015 по жовтень 2016.

Окремо апеляційний суд зауважує, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 крім епізодів за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК, обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК за кваліфікованою ознакою повторності.

Заразом ці епізоди: видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, зокрема, повторно пов`язані між собою.

Утім в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про виділення матеріалів в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК, яке було судом першої інстанції закрито. Також з наданих матеріалів судової справи апеляційний суд не вбачає підстав для такого виділення.

З огляду на викладене, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та допущенні істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що у даному випадку, з урахуванням п.п.3,4 ч.1 ст. 409 КПК, є підстави для скасування оскаржуваної ухвали з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2022 року відносно ОСОБА_9 , скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4