Провадження № 1-кс/686/6414/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 cерпня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому скаргу ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 на постанову ст. слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 29.03.2023 року про закриття кримінального провадження №0000552, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_3 на постанову ст. слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 29.03.2023 року про закриття кримінального провадження №0000552, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що кримінальне провадження неодноразово закривалося, однак постанови слідчого скасовувалися у зв`язку із неповнотою проведеного досудового розслідування.

При попередньому скасуванні постанови про закриття кримінального провадження слідчий суддя в своїй ухвалі зазначив, що слідчим безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення додаткового слідчого експерименту та інших слідчих дій.

Після чергового скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, 12 серпня 2022 року було проведено повторний слідчий експеримент, яким встановлено, що видимість мотоцикла «ЯВА» у ближньому світлі фар автомобіля «Daewoo Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 , під час опадів у вигляді дощу на місці вчинення ДТП виникає на відстані від передньої частини даного автомобіля 26,9 м., коли мотоцикл лежить на лівій стороні розвернутий до автомобіля «Daewoo Т13110» нижньою частиною (вихлопними трубами); видимість елементів дороги у ближньому світлі фар автомобіля «Daewoo Т13110» д.н.з НОМЕР_1 становить 43,3 м.

На основі вищевказаних вихідних даних та інших обставин, встановлених під час досудового слідства, була проведена судова автотехнічна експертиза, за наслідками якої складено висновок експерта від 05 грудня 2022 року № СЕ-19-22/37437-ІТ.

Представник скаржника у скарзі зазначає, що у відповідях на питання №5 та №6 судовими експертами зазначалося, що за умовами видимості елементів дороги швидкість руху - 70 км/год. перевищувала значення максимально допустимої (безпечної). Разом з тим, при максимально допустимій за відповідними умовами видимості елементів дороги швидкості руху - 59 км/год., дії водія автомобіля «Daewoo Т13110» (номерні знаки НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 з технічної точки зору не відповідали вимогам пункту 12.2 Правил дорожнього руху.

Ураховуючи вимоги п. 1,10, 12.2 ПДР, уважає, що зазначені вище відповіді у висновку експерта вказують на те, що обрана водієм ОСОБА_6 швидкість не відповідала вимогам ПДР, оскільки швидкість руху водія ОСОБА_6 мала бути такою, щоб його зупиночний шлях не перевищував 43,3 м.

При наданні відповіді на питання № 7 та № 8 згідно дослідної частини висновку експерта бралася за основу швидкість, яку вказав водій, а саме 70 км/год., таким чином бралася за основу швидкість, яка не відповідала вимогам ПДР.

Залишилося відкритим питання, чи зміг би водій ОСОБА_6 уникнути наїзду на потерпілого шляхом застосування своєчасного гальмування в разі дотримання ним безпечної швидкості, оскільки дане питання експертами не вирішувалося.

А тому вважає за необхідне призначити додаткову судово-автотехнічну експертизу на вирішення якої просив поставити питання: чи мав водій автомобіля «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 в разі дотримання безпечної швидкості за відповідними умовами видимості елементів дороги 43,3 м. уникнути наїзду на мотоцикл «ЯВА» та водія мотоцикла ОСОБА_7 шляхом застосування гальмування з моменту виявлення його у полі свого зору на проїзній частині?

Таке клопотання представником потерпілих заявлялося, але у його задоволенні було відмовлено з посиланнями на те, що у дослідній частині висновку експерта від 05 грудня 2022 року № СЕ-19-22/37437-ІТ дане питання було з`ясоване, а кримінальне провадження закрито.

Також стверджує, що у протоколі слідчого експерименту від 12 серпня 2022 року, було визначено видимість елементів дороги (видимість дороги) 43.3 м. Згідно п. 12.2 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. Тобто з урахуванням вищевказаних вимог правил, швидкість руху автомобіля водія ОСОБА_6 мала бути такою, щоб його зупиночний шлях не перевищував 43.3 м. (видимість дороги).

Таким чином усі висновки експертів про те, що швидкість руху водія ОСОБА_6 була безпечна і він не міг уникнути наїзду є фальсифікацією, оскільки не було визначено безпечної швидкості, за якої автомобіль міг би зупинитися в межах 43.3 м. (видимість дороги).

Представник скаржника та скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити. Представник скаржника зауважив на тому, що досудове розслідування слід відновити з метою з`ясування того, чи мав водій автомобіля «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 в разі дотримання безпечної швидкості за відповідними умовами видимості елементів дороги 43,3 м. уникнути наїзду на мотоцикл «ЯВА» та водія мотоцикла ОСОБА_7 шляхом застосування гальмування з моменту виявлення його у полі свого зору на проїзній частині.

Слідчий у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Вказав, що питання, яке, на думку скаржника, має бути вирішене експертним шляхом, розглядалося експертом та відповідь на нього надана експертом. Пояснив, що водію ОСОБА_6 слід було керуватися нормою п. 12.2 ПДР у сукупності та взаємозв`яку із п. 12.3 ПДР, яким регламентовано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, оскільки мотоцикл створив перешкоду для руху водія «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 та від часу, коли водій її об`єктивно спроможний був виявити, ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикл «ЯВА» та водія мотоцикла ОСОБА_7 шляхом застосування гальмування. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та ґрунтується на висновку експерта.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000552, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як встановлено, оскаржувана постанова слідчого була ухвалена 29.03.2023 року однак представник отримав її лише 20 липня 2023, зі скаргою до суду звернувся 27.07.2023 року. За таких обставин вважаю, що строк на оскарження вищевказаної постанови слідчого не пропущений, оскільки після фактичного отримання її копії представник скаржник із скаргою до суду звернувся у встановлені законом строки, а тому клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає у зв`язку із дотриманням встановлених КПК України вимог щодо десятиденного строку звернення із скаргою.

Ст.91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. 2, 284 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000552, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.06.2017за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, 17.06.2017, близько 00.20 год. на 279+100 м автодороги М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка» водій мотоцикла «Ява» ОСОБА_8 , рухаючись в напрямку м. Вінниця, здійснив наїзд на праве узбіччя, де допустив зіткнення із задньою, лівою частиною напівпричепа «Shwarzmuller 0830» д.н.з. НОМЕР_2 автопоїзда (водій ОСОБА_9 спав в салоні тягача) у складі із тягачем «Skania R480» д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував у нерухомому стані, розвернутий передньою частиною в напрямку м. Вінниця. Від зіткнення із напівпричепом «Shwarzmuller 0830» мотоцикл «Ява» та його водія ОСОБА_8 відкинуло на правий напрямок руху, по якому близько через 10-15 хв., у напрямку м. Вінниця рухався автомобіль «Daewoo Т13110» (номерні знаки НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_6 , який здійснив переїзд через мотоцикл «Ява» та ОСОБА_8 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень водій мотоцикла «Ява» ОСОБА_8 помер на місці ДТП.

За результатами досудового розслідування ст. слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 прийняв постанову, якою 29.03.2023 року закрив кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

З такими висновками слідчого у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідча суддя погоджується у зв`язку із тим, що прийняте рішення є правильним, зміст постанови відповідає фактичним обставинам, які встановлені матеріалами провадження та всебічно, повно і об`єктивно були досліджені слідчим.

Водночас, викладені у скарзі аргументи, якими представник скаржника обґрунтовує неповноту досудового розслідування, є необґрунтованими у зв`язку із наступним.

З урахуванням вихідних даних, отриманих у ході проведення 12.08.2022 слідчого експерименту у наближених до ДТП умовах, за участю потерпілих (зокрема встановлена видимість мотоцикла «Ява» у ближньому світлі фар автомобіля «Daewoo Т13110» від передньої частини автомобіля - 26,9 м. та видимість елементів дороги у ближньому світлі фар автомобіля «Daewoo Т13110», яка складає 43,3 м.) слідчим 30.09.2022 було призначено судову автотехнічну експертизу та отримано висновок експертів.

Згідно п. 4 резолютивної частини висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19-22/37437-ІТ від 05.12.2022, у досліджуваній дорожній обстановці максимально допустима (безпечна) за умовами видимості елементів дороги швидкість руху автомобіля «Daewoo Т13110» (номерні знаки НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_6 не повинна була перевищувати 59…70 км/год.

Таким, що не відповідає дійсності, є посилання у скарзі на те, що у відповідях на питання №5 та №6 судовими експертами зазначалося, що за умовами видимості елементів дороги швидкість руху - 70 км/год. перевищувала значення максимально допустимої (безпечної). Разом з тим, при максимально допустимій за відповідними умовами видимості елементів дороги швидкості руху - 59 км/год., дії водія автомобіля «Daewoo Т13110» (номерні знаки НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 з технічної точки зору не відповідали вимогам пункту 12.2 Правил дорожнього руху.

Так, у відповіді № 5 висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19-22/37437-ІТ від 05.12.2022, експерти вказують інше, а саме: у досліджуваній дорожній обстановці обрана швидкість руху автомобіля «Daewoo Т13110» (номерні знаки НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_6 - 70 км/год не перевищувала максимально допустиму (безпечну) за умовами видимості елементів дороги швидкість руху - 70 км/год. (за умови сповільнення транспортного засобу при гальмуванні 5,9 м/с2, коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,6), проте перевищувала значення максимально допустимої (безпечної) за відповідними умовами видимості елементів дороги швидкості руху - 59 км/год (за умови сповільнення транспортного засобу при гальмуванні 3,9 м/с2, коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,4).

Для глибшого розуміння даного висновку слід звернутися до дослідницької його частини, де на арк. 9 висновку експерти описують, що оскільки дана ДТП сталася в темну пору доби, поза межами населеного пункту, то значення максимально допустимої швидкості руху автомобіля «Daewoo Т13110» визначається виходячи з видимості елементів проїзної частини з робочого місця водія при включеному ближньому світлі фар 43,4 м. за відповідною формулою. При цьому при обрахунку максимально допустимої швидкості руху транспортного засобу використовується показник jа , яким позначається стале сповільнення технічно справного автомобіля при екстреному гальмуванні в умовах місця даної ДТП, м/с2 : 3,9…5,9, які відповідають коефіцієнтам зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,6 та 0,4 відповідно, із посиланням на те, що вказаний показник використаний із інформаційного джерела, зазначеного у вступній частині висновку ОСОБА_10 . Результаты систематизации экспериментально-расчетных значений параметров торможения автотранспортных средств.

А оскільки вказаний показник є варіативним, а не сталим, то і отримані результати щодо максимально допустимої (безпечної) за умовами видимості елементів дороги швидкості руху водія автомобіля «Daewoo Т13110» під керуванням ОСОБА_6 , коливається залежно від можливого значення показника jа у формулі:

-в даній дорожній обстановці обрана швидкість руху водія автомобіля «Daewoo Т13110» під керуванням ОСОБА_6 , яка складала 70 км/год. не перевищувала максимально допустиму (безпечну) за умовами видимості елементів дороги швидкості руху - 70 км/год. (за умови сповільнення транспортного засобу при гальмуванні 5,9 м/с2, коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,6);

-перевищувала значення максимально допустимої (безпечної) за відповідними умовами видимості елементів дороги швидкості руху - 59 км/год (за умови сповільнення транспортного засобу при гальмуванні 3,9 м/с2, коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,4).

Тобто вказана безпечна швидкість руху водія автомобіля «Daewoo Т13110» розрахована з урахуванням як самих мінімальних так і максимально можливих у теорії величин сповільнення та коефіцієнту зчеплення шин з дорожнім покриттям.

Таким чином, визначення безпечної швидкості за відповідними умовами видимості елементів дороги (43,3 м., що установлено в ході проведення 12.08.2022 слідчого експерименту) перебуває у залежності від показника значення сповільнення автомобіля «Daewoo Т13110» та коефіцієнту зщеплення шин з дорожнім покриттям, а тому у дослідженнях експерта приймаються до уваги два значення: задана швидкість руху 70 км/год. та швидкість руху за умовами видимості елементів дороги - 59 км/год (за умови сповільнення транспортного засобу при гальмуванні 3,9 м/с2, коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,4).

Однак, враховуючи те, що висновок про перевищення максимально допустимої (безпечної) за відповідними умовами видимості елементів дороги швидкості руху - 59 км/год (за умови сповільнення транспортного засобу при гальмуванні 3,9 м/с2, коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,4) є умовним, оскільки, серед іншого враховує найгірший з можливих у теорії варіантів сповільнення транспортного засобу при гальмуванні - 3,9 м/с2 та коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям - 0,4, а не достеменно установлений, тоді як згідно презумпції невинуватості усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості, та досудовим розслідуванням установлено, що швидкість руху автомобіля «Daewoo Т13110» під керуванням ОСОБА_6 відповідала саме значенню 70 км/год., слідча суддя вважає за можливе надати перевагу висновку про те, що в даній дорожній обстановці обрана швидкість руху водія автомобіля «Daewoo Т13110» під керуванням ОСОБА_6 , яка складала 70 км/год. не перевищувала максимально допустиму (безпечну) за умовами видимості елементів дороги швидкість руху.

Висновок судової автотехнічної експертизи № СЕ-19-22/37437-ІТ від 05.12.2022 є об`єктивним та ґрунтується на математичних розрахунках, а тому підстав уважати його невірним - немає.

Щодо аргументу представника скаржника про те, що у кримінальному провадженні слід призначити додаткову судово-автотехнічну експертизу на вирішення якої поставити питання: чи мав водій автомобіля «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 в разі дотримання безпечної швидкості за відповідними умовами видимості елементів дороги 43,3 м. уникнути наїзду на мотоцикл «ЯВА» та водія мотоцикла ОСОБА_7 шляхом застосування гальмування з моменту виявлення його у полі свого зору на проїзній частині, то приходжу до висновку про неможливість скасування постанови про закриття кримінального провадження з цієї підстави з огляду на таке.

Указане питання ставилося для дослідження експертами у п. 7 постанови про проведення судової автотехнічної експертизи від 30.09.2022, з тією лише різницею, що питання щодо того, яка безпечна швидкість руху автомобіля «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 за умов видимості елементів дороги, вказаних у вихідних даних (43,3 м) та чи відповідала обрана водієм швидкість 70 км/год. безпечній швидкості руху сформульовано у п. 4-5 постанови, а умови видимості елементів дороги - 43,3 м. наведені у вихідних даних постанови.

Окрім того, у дослідницькій частині висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19-22/37437-ІТ від 05.12.2022 йдеться про те, що в даній дорожній обстановці у водія автомобіля «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , при своєчасному застосуванні гальмування, при (фактичній) швидкості його руху 70 км/год. величина зупиночного шляху становить 65…81 м., при швидкості руху (безпечній) за умовами видимості елементів дороги 59 км/год. (при сповільненні 3,9 м/с2) величина зупиночного шляху становить 62 м. Порівнюючи відстані зупиночного шляху автомобіля «Daewoo Т1 3110» у досліджуваній дорожній обстановці та віддалення до перешкоди, на якій він знаходився в момент об`єктивного виявлення мотоцикла 26,9 м., водій автомобіля «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 у даній дорожній обстановці не мав технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикл «ЯВА» шляхом застосування своєчасного гальмування, як при русі із фактичною швидкістю 70 км/год., так і при швидкості руху (безпечній) за умовами видимості елементів дороги 59 км/год. (за умови сповільнення транспортного засобу при гальмуванні 3,9 м/с2, коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,4), (арк. 11 висновку експерта)

При цьому слід акцентувати, що значення максимально допустимої безпечної швидкості руху автомобіля «Daewoo Т13110» визначалося саме з урахуванням видимості елементів проїзної частини з робочого місця водія при включеному ближньому світлі фар 43,4 м., про що указувалося вище.

Отже, очевидно, що висновок у п. 7 висновку експерта щодо відсутності у водія автомобіля «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикл «ЯВА» шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту об`єктивного виявлення мотоцикла «ЯВА» здобуто з урахуванням обставин щодо дотримання водієм ОСОБА_6 безпечної швидкості за відповідними умовами видимості елементів дороги 43,3 м.

Стосовно аргументу представника скаржника про те, що обрана водієм ОСОБА_6 швидкість не відповідала вимогам ПДР у тому контексті, що зупиночний шлях автомобіля «Daewoo Т1 3110» д.н.з. НОМЕР_1 не дозволяв зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 12.2 Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Дійсно, зупиночний шлях автомобіля «Daewoo Т13110» в умовах даної ДТП згідно висновку експерта становив від 62 м. до 65…81 км./год., а видимість елементів дороги становила 43,3 м. за відповідними умовами.

Разом з тим, п. 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, тобто визначення безпечної швидкості руху, наведене у ПДР, не пов`язується із можливістю вжиття водієм заходів щодо зупинки транспортного засобу у межах видимості дороги.

Окрім того, п. 12.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

І визначальним у даному випадку є те, що згідно висновку експерта на 11-12 арк. слідує, що порівнюючи відстані зупиночного шляху автомобіля «Daewoo Т13110» у дослідженій дорожній обстановці та віддалення до перешкоди, на якій він знаходився в момент об`єктивного виявлення мотоцикла «ЯВА» 26,9 м., водій автомобіля «Daewoo Т13110» ОСОБА_6 у даній дорожній обстановці не мав технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикл шляхом застосування своєчасного гальмування, як при русі з фактичною швидкістю руху 70 км./год., так і при швидкості руху за умовами видимості елементів 59 км/год (за умови сповільнення транспортного засобу при гальмуванні 3,9 м/с2, коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям 0,4).

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає три обов`язкові ознаки: діяння порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту; наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження; причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту і зазначеними у статті наслідками.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху, що також може виключити відповідальність водія.

Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається.

Указаний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 24.03.2020 за результатом розгляду справи № 130/720/17, провадження № 51-2134 км 19.

Отже, сама по собі відсутність можливості зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги за умови встановлення експертним шляхом відсутності у водія технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикл та потерпілого при констатованій безпечній швидкості руху шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту об`єктивного їх виявлення, свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та наслідками, що настали.

Окрім того, згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19-22/37437-ІТ від 05.12.2022 (арк. висновку 12) водій автомобіля «Daewoo Т13110» ОСОБА_6 з моменту виявлення мотоцикла «ЯВА», який розташовувався на його смузі руху, не мав технічної можливості запобігти наїзду на мотоцикл шляхом застосування своєчасного гальмування, а при здійсненні наїзду на мотоцикл «ЯВА» він отримав механічні пошкодження ходової частини, які впливають на керованість транспортного засобу, тому в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Daewoo Т13110» ОСОБА_6 з моменту об`єктивного виявлення на смузі його руху мотоцикла «ЯВА» перебував в аварійній обстановці.

Відповідно до положень ст.283 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування.

Норма п.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

У матеріалах кримінального провадження не здобуто жодних доказів, які б підтверджували порушення водієм ОСОБА_6 та ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху.

Здобуті досудовим розслідування докази, які знайшли своє відображення у постанові про закриття кримінального провадження, виключають наявність в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у зв`язку із відсутністю у його діях порушень правил безпеки дорожнього руху

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що вона є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зібраним доказам була надана об`єктивна юридична оцінка та прийнято обґрунтоване та мотивоване процесуальне рішення.

Враховуючи вищевказані обставини у їх сукупності, слідча суддя дійшла висновку, що складена 29.03.2023 року ст. слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 постанова про закриття кримінального провадження №0000552, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України є мотивованою та обґрунтованою, а тому враховуючи відсутність підстав для її скасування, вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.2, 55, 60, 303 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку оскарження постанови ст. слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 29.03.2023 року про закриття кримінального провадження.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_3 на постанову ст. слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 29.03.2023 року про закриття кримінального провадження №0000552, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя