Провадження № 1-кс/761/9870/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 001 66 від 08.02.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий ГСУ СБ України ОСОБА_3 з погодженим прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 001 66 від 08.02.2023 на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що з січня по квітень 2023 року заступник начальника Каховського РВП ГУНП у Херсонській області ОСОБА_6 та начальник відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУНП у Херсонській області ОСОБА_5 , будучи представниками влади та службовими особами, які займають відповідальне становище, зловживаючи наданими повноваженнями, діючи всупереч інтересів служби, переслідуючи корисливі мотиви особистого збагачення, маючи злочинний намір на отримання неправомірної вигоди, реалізовували сільськогосподарську техніку, яка їм не належить, зацікавленим особам за неправомірну вигоду.

ОСОБА_5 21.03.2023 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_5 володіє та користується автомобілем «KIA Sorento», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Відповідно до технічного паспорту № НОМЕР_2 автомобіль «KIA Sorento», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на праві власності належить Sablinskas Edvinas (Литовська Республіка).

Під час обшуку 20.04.2023 автомобіля «KIA Sorento», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », вилучено, зокрема, автомобіль «KIA Sorento», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », технічний паспорт Литовської Республіки на автомобіль «KIA Sorento» № НОМЕР_2 .

Оскільки санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий просив накласти арешт на вилучене у підозрюваного майно з метою забезпечення виконання вказаного виду додаткового покарання.

Крім того, вилучене майно може містити сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, тобто має доказове значення у кримінальному провадженні, тому слідчий просив накласти арешт на нього також з метою збереження його як речового доказу.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник тимчасово вилученого майна, його представник також у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі та документи, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або отримані протиправним шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого чи прокурора обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК та обґрунтованості висунутої ОСОБА_5 підозри за вказаною статтею КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає можливій конфіскації, а також є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 170 КПК з метою забезпечення можливості суду у подальшому застосувати покарання у виді конфіскації майна, арешт накладається на майно підозрюваного.

У силу санкції ч. 3 ст. 368 КК, за якою ОСОБА_5 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення може застосувати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Матеріалами клопотання доведено, що вилучений під час обшуку автомобіль «KIA Sorento», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та технічний паспорт Литовської Республіки на автомобіль «KIA Sorento» № НОМЕР_2 можуть підлягати конфіскації у разі застосування судом зазначеного вище виду додаткового покарання, що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Крім того, арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів, якщо, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наданими слідчим матеріалами доведено, що вилучене під час обшуку майно може містити сліди вчинення такого правопорушення, тобто має доказове значення у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження та задоволення клопотання.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 001 66 від 08.02.2023 арешт на майно, вилучене 20.04.2023 під час проведення обшуку автомобіля «KIA Sorento», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та яке належить ОСОБА_5 , а саме:

-автомобіль «KIA Sorento», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », VIN НОМЕР_3 ;

-технічний паспорт Литовської Республіки на автомобіль «KIA Sorento» № НОМЕР_2 .

Встановити заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1