ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/995/20 Номер провадження 11-кп/814/762/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000037 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 16 травня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області, українця, громадянина України, студента Дніпропетровської медичної академії, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_12 задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_7 2 791 513 грн. 08 коп. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди.

Позов ОСОБА_7 до ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжі Вієнна Іншуранс Груп» залишено без розгляду.

Цивільний позов прокурора задоволено. Стягнуто на стаціонарне лікування ОСОБА_13 100788 грн. 87 коп., ОСОБА_8 11325 грн. 65 коп.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, арешту майна, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

Так, ОСОБА_12 01.02.2020 року, близько 01 год. 20 хв., рухаючись на автомобілі марки «Subaru Legagy», державний номерний знак НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі сполученням « Воскобійники - Михайлики » у напрямку с. Михайлики Миргородського району Полтавської області, в с. Романки Миргородського району Полтавської області, в порушення вимог п. 10. 1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку щодо наявності ожеледиці на дорожньому покритті, не вибрав безпечної швидкості руху, без причин технічного характеру, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій рухався автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебував потерпілий ОСОБА_13 .

У результаті недотримання обвинуваченим, вимог п. 10. 1 ПДР України та виїзду, керованого ним, автомобіля на смугу зустрічного руху, відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Пасажир цього ж транспортного засобу ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, та призначити ОСОБА_12 менш суворе покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від його відбування та скасувати вирок в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди виділивши в окреме судочинство.

Просить при винесенні рішення врахувати, що на даний час він щиро розкаюється у вчиненому злочині, про що свідчить неодноразове перерахування грошових коштів на адресу сім`ї потерпілого ОСОБА_13 . Крім того, мати обвинуваченого доглядала за потерпілим у лікарні та наймала для нього доглядальницю, так як ОСОБА_12 навчається на денній формі навчання і не може особисто цього робити. Зазначає, що його сім`я організовувала збір благодійних коштів на лікування потерпілого та обвинувачений неодноразово просив вибачення за вчинене кримінальне правопорушення. Просить при призначенні покарання врахувати обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування шкоди, вчинення злочину вперше.

Крім того, обвинувачений звертає увагу, що значна частина з коштів витрачена на лікування потерпілого, складається з благодійних внесків, які були отримані на лікування потерпілого від невідомих осіб.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисників у підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, потерпілих та їх представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, є студентом ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», де характеризується позитивно, є особою молодого віку; відсутність обставин, що пом`якшуть та обтяжують покарання.

Крім того, при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому місцевий суд зазначив, що злочин хоча і є необережним, проте спричинив тяжкі наслідки у вигляді смерті неповнолітнього ОСОБА_13 та спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості ОСОБА_8 , що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, врахував поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, що виразилася у запереченні своєї винуватості, думку потерпілих, які наполягали на призначенні ОСОБА_12 суворого покарання та правильно вирішив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що підлягає до реального виконання.

Зважаючи на зазначені вище обставини місцевий суд дійшов висновку про призначення у максимальному розмірі додаткового покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами,

Наведені обвинуваченим у апеляційній скарзі доводи та обставини, які були враховані судом, на думку колегії суддів у цьому випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, підстав для пом`якшення покарання чи його призначення із застосуванням ст. 75 КК України учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку не встановлено.

Разом з тим, доводи обвинуваченого про наявність підстав для зменшення суми, яка підлягає стягненню за цивільним позовом, є обгрунтованими. Так, згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При визначенні розміру майнової шкоди слід враховувати розмір такої шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілих осіб. Під шкодою, що має бути відшкодована, слід розуміти втрату або зменшення блага потерпілих осіб внаслідок порушення їхніх прав або втрату нематеріальних благ (життя, здоров`я тощо).

У зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я потерпілі особи мають право на відшкодування їм заробітку (доходу), втрачених внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також на відшкодування додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (частина перша статті 1195 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів провадження, що також визнала ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду, внаслідок благодійних зборів на користь потерпілої було зібрано 1 329 178 грн. для лікування ОСОБА_13 .

Крім того, Первинною профспілковою організацією СТОВ «Воскобійники» професійної спілки працівників агропромислового комплексу України було перераховано до медичної установи «Науково практичний центр нейрореабілітації «NODUS» для лікування ОСОБА_13 благодійну допомогу у сумі 100 000 грн.

Також родиною ОСОБА_12 було перераховано на користь потерпілої 85 000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення розміру матеріальної шкоди спричиненої ОСОБА_7 на зазначену суму та задоволення на суму 1 277 335 грн.

З огляду на викладене вище, ухвалене по справі судове рішення необхідно змінити, а апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 16 травня 2022 року, щодо ОСОБА_12 змінити в частині стягнення матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 , зменшивши її розмір та стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_7 1 277 335 грн.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4