Дата документу 31.08.2023
Справа № 334/4256/20
Провадження № 1-кп/334/157/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має повну загальну середню освіту, не працевлаштованого, який знятий з реєстрації місця проживання, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 02 годині 30 хвилин 30.06.2020 року, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, а саме сарай, що знаходиться на території домоволодіння, де зберігалось майно належне ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, самовільно відчинивши хвіртку, проник на огороджену територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , після чого за допомогою садових ножиць, які заздалегідь приготував та приніс із собою, перекусив дужку вхідної двері сараю і відчинив двері, тим самим проник до вищевказаної господарської будівлі.

Після того, перебуваючи у приміщенні сараю, ОСОБА_5 взяв механічну соковижималку з металевим покриттям, вартістю 1166 гривень 67 копійок, рибацьку сітку вартістю 30 гривень 56 копійок, а також інші речі, які матеріальна цінність яких не встановлена, зокрема, ваги «Ленуца» у несправному стані, зварювальний апарат без маркування, згорток пошкоджених електродів, пускорегулятори «Элиз 1И250ДРЛ01С- 001УХЛ2» та «Electrofar BVA-250», вартість яких встановити неможливо через відсутність їх у роздрібній торгівлі, що належать ОСОБА_6 , склав вищевказані речі на візок та мав намір покинути територію домоволодіння, але був помічений працівниками патрульної поліції, які зупинили його протиправні дії. Тобто ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, своїми злочинними діями ОСОБА_5 міг завдати матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1197 гривень 23 копійки, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 суду пояснив, що він дійсно у червні 2020 року проник в сарай на дачній ділянці АДРЕСА_2 , звідки мав намір таємно викрасти зазначені в обвинувальному акті речі, склав їх до сумки, однак при спробі покинути місце злочину був зупинений працівниками поліції. Всі викрадені речі були повернуті потерпілій. Він щиро кається у скоєному, просить суворо не карати.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників провадження обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено допитом обвинуваченого, документів, які стосуються речових доказів, і які характеризують особу обвинуваченого. Суд, за згодою всіх учасників провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин по кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , і які ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена в ході судового розгляду, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Щодо особи винного судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, зареєстрованого місця проживання наразі не має, за фактичним місцем наразі не проживає, оскільки перебував у ЗСУ та приймав участь у бойових діях, а одразу після повернення до м. Запоріжжя відносно нього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Згідно матеріалів справи, у 2001 - 2003 році перебував на профілактичному обліку у лікаря-нарколога, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, згідно пояснень обвинуваченого, спостерігався у лікаря-психіатра внаслідок отриманої контузії, однак відповідні медичні документи втратив.

Судом враховується ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, а саме, визнання вини, щире каяття. Також судом приймаються до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією закону про кримінальну відповідальність.

Також суд враховує обставини, які впливають на обрання покарання, в їх сукупності, характер та мотив вчиненого злочину, ту обставину, що наслідки злочину не настали, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнити ОСОБА_5 з під-варти в залі суду.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1