Справа 359/2570/22 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1006/2023 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Софіївка Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 10 серпня 2021 року, з метою збуту психотропної речовини у невстановленої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, незаконно придбав не менше 25,657 г психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та не менше 0,523 г психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, розфасував у поліетиленові пакети в кількості не менше 61 шт з метою збуту безконтактним способом через мессенджер «Telegram» та шляхом залишення у відповідних місцях психотропних речовин у пакетах із блістерними застібками з певною фасовкою так званих «закладок».

В подальшому ОСОБА_7 , протягом 28 жовтня 2021 року та в один з днів жовтня 2021 року, з метою збуту психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін за грошову винагороду через власний телеграм канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на території промислової зони поблизу вул. Панаса Мирного, на території гаражного кооперативу поблизу вул. Глібова в м. Бориспіль, в лісополосі Броварського району та біля залізничних колій поряд з вулицями Залізнична та Степана Бандери м. Бровари, залишив «закладки» з психотропною речовиною у кількості не менше 61 штуки.

28 жовтня 2021 року ОСОБА_7 , з метою збуту психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін за грошову винагороду через власний телеграм канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуваючи поблизу будинку № 17 по вул. Панаса Мирного в м. Борисполі, був затриманий працівниками поліції. В ході обшуку особи, у ОСОБА_7 вилучено один пакетик із вмістом порошкоподібної речовини - PVP.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, безпідставно було застосовано положення ст. 69 КК України та необґрунтовано застосовано положення ст. 75 КК України. Призначене покарання ОСОБА_7 вважав таким, яке не відповідає положенням ст.ст. 50, 65 КК України. Вважав необґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині встановлених обставин, які пом`якшували покарання ОСОБА_7 , серед яких щире каяття та визнання вини, оскільки матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних на підтвердження цих висновків. При цьому, прокурор звернув увагу на те, що суд не навів у вироку будь-яких мотивів про те, що встановлені обставини, які пом`якшували покарання ОСОБА_7 істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є обов`язковою умовою для правомірного застосування положень ст. 69 КК України. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав та просив її задовольнити;

обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Вирок в частині обставин вчинення злочину, винності обвинуваченого у його вчиненні та правильності кваліфікації дій обвинуваченого сторонами не оскаржується, а тому у цій частині, відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, вирок колегією суддів не перевірявся. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегією суддів не встановлено. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би були підставою для скасування вироку колегією суддів не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони, на думку колегії суддів не ґрунтуються як на вимогах закону, так і на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень частини першої і частини другої ст. 65 КК України при призначенні покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Аналіз положень частини першої ст. 75 КК України дає підстави стверджувати те, що умовами звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням є:

призначення покарання певного виду та розміру в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років,

переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, до якого суд може дійти, врахувавши дані про тяжкість злочину, особу винного та інших обставинах справи, які можуть вплинути на прийняття зазначеного рішення. На думку колегії суддів до інших обставин врахування яких передбачається при вирішенні питання про застосування положень ст. 75 КК України необхідно відносити: обставини вчинення злочину, відношення обвинуваченого до злочину та його наслідків, дії обвинуваченого, спрямовані на усунення негативних наслідків злочину, процесуальна та етична поведінка обвинуваченого у ході досудового розслідування та судового провадження.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував обставини вчинення злочину; дані про особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, вперше притягається до кримінальної відповідальності; відсутність обставин, які обтяжують покарання та обставини, які пом`якшують покарання, якими суд визнав повне визнання вини у вчиненому злочині, та щире каяття у його вчиненні. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого колегією суддів визнається також активне сприяння у розкриття злочину. Так, після виявлення злочинної діяльності обвинуваченого працівниками правоохоронних органів, він добровільно показав уся місця зроблених ним закладок наркотичних засобів та повідомив про особу, яка збула йому наркотичні засоби. Ці дії указують на дійсно активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, а тому ця обставина враховується колегією суддів при призначенні покарання. Із урахуванням зазначених вище обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, оскільки виключно внаслідок дій обвинуваченого фактично не відбулося збуту особливо небезпечної психотропної речовини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення обвинуваченому основного покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст. 307 КК України. Із урахуванням даних про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання. На підтвердження указаного висновку суду першої інстанції слугує той факт, що обвинувачений добровільно поступив на службу до Збройних Сил України, на даний час готується до відправки у зону активних бойових дій. Наведені обставини у своїй сукупності указують на можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання і свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про можливість застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

Апеляційна скарга прокурора не містить доводів, які би указували на незаконність вироку в частині призначеного покарання. Посилання прокурора не необхідність посилення основного покарання не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Так, висновки суду першої інстанції про призначення обвинуваченому основного покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України ґрунтується на вимогах закону, є належним чином мотивованими. Підстав для посилення цього покарання колегія суддів не вбачає.

Звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням проведене у відповідності до вимог закону. Колегія суддів констатує той факт, що свідома громадянська позиція обвинуваченого, яка проявилась у готовності стати на захист держави у поєднанні із його відношенням до вчиненого злочину та вчинення дій, направлених як на розкриття злочину так і на відвернення шкідливих наслідків злочину, указує на існування можливості виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, що указує на правильність рішення суду першої інстанції про застосування щодо обвинуваченого вимог ст. 75 КК України.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін із урахуванням доповнень, викладених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

___________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4