Справа № 541/1714/23
Провадження № 1-кс/541/511/2023
У Х В А Л А

22 травня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника власника майна ОСОБА_4 ,

неповнолітнього власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000583 від 17.05.2023,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2023 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на велосипедом марки Азімут, чорного кольору, спортивного типу.

В обґрунтування клопотання вказувала, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023 за № 0000583 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 квітня 2023, близько 07 години 50 хвилин, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи велосипедом марки Азімут, спортивного типу, рухаючись в м. Миргороді, Полтавської області, по вулиці Гоголя, навпроти будинку 28 а, проїжджаючи по пандусу, порушуючи чинні на транспорті правила, що убезпечують рух, допустив наїзд на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв на тротуарній доріжці в кінці з`їзду з пандусу. В результаті наїзду ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Миргородська ЛІЛ».

В той же день, працівники поліції проводили огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено велосипед марки Азімут, чорного кольору, спортивного типу.

17.04.2023 вищевказаний велосипед визнано речовим доказом та визначено місце зберігання - майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований в м. Миргороді по вулиці Мінзаводській 1 а, Полтавської області.

Власником велосипеда марки Азімут, чорного кольору, спортивного типу є неповнолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 .

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений в ході огляду велосипед, оскільки він має суттєве значення, для розслідування злочину передбаченого ст. 271 КК України, так як, за участі даного транспортного засобу відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_6 в результаті якого останній отримав тілесні ушкодження. Також транспортний засіб необхідний для проведення слідчих експериментів, додаткових оглядів місця події судових експертиз (автотехнічної, трасологічної) направлених на встановлення об`єктивних даних для повного і не упередженого розслідування кримінального провадження.

Речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вищевказаному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема судових експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Вищевказаний речовий доказ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки транспортний засіб може бути використаний як доказ, без якого неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Вказувала, що вилучений велосипед визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, а також постановою слідчого визначено його місце зберігання - майданчик тимчасового тримання транспортних засобів. Арешт вказаного майна є необхідним саме з метою збереження речових доказів, оскільки він зберіг на собі сліди та інформацію, що є необхідними для подальшого проведення експертних досліджень.

Неповнолітній власник майна ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на велосипед.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих прокурором до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000583 від 17.05.2023 за ст. 291 КК України.

В ході якого під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 17 травня 2023 року було вилучено велосипед марки Азімут, чорного кольору, спортивного типу.

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 17.05.2023 велосипед марки Азімут, чорного кольору, спортивного типу

визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та визначено місце його зберігання - майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: м. Миргород, вул. Мінзаводська, 1 А.

Велосипед марки Азімут, чорного кольору, спортивного типу належить неповнолітньому

ОСОБА_5 .

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень учасників судового розгляду, велосипедом марки Азімут, чорного кольору, спортивного типу на момент дорожньо-транспортної пригоди керував неповнолітній ОСОБА_5 , який є його власником. По даному кримінальному провадженню підозра будь-якій особі на час розгляду клопотання не висувалася, однак враховуючи, що майно про арешт якого заявлено клопотання є речовим доказом по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості використання його як доказу про обставини вчинення кримінального правопорушення, проведення експертиз, вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, з урахуванням наслідків які настали, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту згаданих речових доказів може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно них є необхідність у проведенні експертних досліджень. Більше того, на час розгляду клопотання слідчим суддею всі необхідні слідчі дії, серед іншого і проведення експертних досліджень, які спрямовані на виконання завдань кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду не вчинені.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування тимчасово вилученим майном: велосипедом марки Азімут, чорного кольору, спортивного типу, власником якого є неповнолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 .

Місце зберігання речових доказів визначено постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 17 травня 2023 року, а саме майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Мінзаводська, 1 А.

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1