Справа № 738/547/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/579/23
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , засуджений 15.04.2020 Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на підставі ст.81 КК України.

Місцевий суд вказав на відсутність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від покарання, так як останній своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що місцевий суд формально підійшов до дослідження даних про його особу. Зокрема, вказав на зависокі норми виробітку, невиконання яких жодним чином не свідчить про небажання засудженого працевлаштуватись. Також вказав, що він дотримується режиму та правил поведінки в установі, а також правомірних і ввічливих взаємовідносин із персоналом і представниками адміністрації.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з пунктом п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів справи слідує, що вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.04.2020 ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26.02.2020 більш суворим призначеним покаранням за цим вироком остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців (а.с.п.15-16).

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислюється з 30.01.2020 р.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Дослідивши дані, що характеризують особу засудженого, місцевий суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Згідно ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» від 20 квітня 2023 року, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 31.01.2020. За час перебування в СІЗО міста Дніпропетровськ характеризувався посередньо: порушень встановленого режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, розпорядок дня виконував, до праці не залучався, не заохочувався.

В Менській виправній колонії № 91 покарання відбуває з 06.08.2020. За час перебування в установі характеризується посередньо: не допускає порушень вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядку дня установи не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався. Після розподілу з дільниці КДіР бажання працевлаштуватись не виявив. На даний час, згідно поданої заяви від 22.09.2021 виконує обов`язки робітника будівельної бригади. До своїх обов`язків відноситься байдуже, поставлені завдання не виконує, робоче місце не відвідує.

Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення. До робіт ставиться посередньо.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. На зроблені зауваження реагує правильно, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем. За рисами характеру неконфліктний, спокійний, врівноважений (а.с.п.50-52).

Згідно з постановою №33 Спостережної комісії Менської міської ради (протокол № 12 від 29 травня 2023 року) застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним (а.с.п.63).

У Довідці про стягнення та заохочення засудженого зазначено, що у ОСОБА_5 стягнень та заохочень немає (а.с.п.53).

За таких підстав, колегія суддів вважає, що позитивна динаміка у поведінці засудженого може свідчити, що він стає на шлях виправлення. Однак не може стверджувати, що він за увесь період відбування покарання повністю довів своє виправлення, а його ставлення до праці та поведінка свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, місцевий суд належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про необхідність відмови у його задоволенні, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.406, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4